ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду ОСОБА_1 при секретарі судового засідання Тимчук А.Л., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, не одружений, не працює, на постанову Садгірського районного суду м.Чернівців від 18 лютого 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Садгірського районного суду м.Чернівців від 18 лютого 2019 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. в дохід держави. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 гривень.

Згідно з постановою районного суду, ОСОБА_2, 08 січня 2019 року о 15 год. 40 хв., в м. Чернівці по вул. І. Підкови, 34, керував автомобілем марки «BMW» д.н.з. CC 219 ZG з ознаками наркотичного спяніння. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову районного суду та закрити провадження у справі. Вказує, що судом першої інстанції зроблено хибний висновок про його винуватість у вчиненому, оскільки транспортним засобом від не керував, а знаходився біля автомобіля. Вважає, що працівниками поліції необґрунтовано вказані ознаки наркотичного спяніння, оскільки не має уявлення, на підставі чого вони зробили висновок про наявність таких ознак. Крім того, стверджує, що працівники поліції мали його направити на огляд лише після відмови пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки, тому порушили процедуру проведення такого огляду, що і стало причиною відмови. Також вказує, що поліцейські поводили себе зверхньо та провокативно, що є неприпустимим.

У судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3 не зявилися, хоча останніх про дату та час судового розгляду було повідомлено належним чином, про що свідчать телефонограма та повідомлення в матеріалах справи. Про причини неявки апелянт та його захисник не повідомляли. Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП, їх неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

_______________________________________________________________

ЄУНС 726/65/19

Справа№33/822/152/19 Головуючий у І інстанції: Асташев С.А.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Марчак В.Я.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, матеріали справи та подану апеляційну скаргу, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №434446 від 08 січня 2019 року, о 15 год. 40 хв. в м.Чернівці по вул. І.Підкови, 34, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом BMW 346L д.н.з. СС219ZG з ознаками наркотичного спяніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, сухість ротової порожнини, тремор рук. Від проходження огляду на стан наркотичного спяніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_2 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).

Протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, чітко викладено суть правопорушення. Протокол підписаний поліцейським, який його склав, ОСОБА_2 та свідками: ОСОБА_4 і ОСОБА_5 без зауважень та доповнень.

Згідно висновку КМУ «ЧОНД» №67, складеного 08 січня 2019 року о 15 год. 40 хв., ОСОБА_2, направлений поліцейським роти №3 УПП ОСОБА_6, відмовився від проходження медичного огляду та обстеження (а.с.2). Висновок підписаний лікарем ОСОБА_7 та ОСОБА_2 без зауважень і доповнень.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у письмових поясненнях засвідчили факт відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан спяніння у лікаря-нарколога (а.с. 3-4).

З дослідженого у суді апеляційної інстанції відеозапису із нагрудних камер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_2, заїжджаючи до двору будинку в м.Чернівці по вул. І.Підкови, 34, був зупинений працівниками поліції у звязку з тим, що номерний знак його автомобіля був закріплений в невстановленому місці. У ході спілкування з водієм, в останнього були виявлені ознаки наркотичного спяніння, про що йому було повідомлено о 15 год 01 хв. Після цього ОСОБА_2 було доставлено до ЧОНД, де о 15 год. 47 хв. на пропозицію нарколога пройти огляд на стан наркотичного спяніння він відмовився, при чому, працівником поліції були розяснені наслідки такої відмови. Починаючи з 16 год. 10 хв., на відео чітко видно свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, у присутності яких ОСОБА_2 повторно відмовляється пройти огляд (а.с.6).

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Твердження апелянта про порушення працівниками поліції процедури проведення огляду на стан наркотичного спяніння, спростовується наступним.

За положеннями пунктів 1.4, 2.12, 3.17 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я. Тобто водій зобов'язаний пройти медичний огляд в медичному закладі для визначення стану наркотичного сп'яніння на вимогу працівника поліції та в його присутності.

Доводи апелянта про порушення працівниками поліції вимог Інструкції, оскільки вони не проводили огляд на стан наркотичного спяніння на місці за допомогою технічних засобів, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки згідно п.7 Розділу ІІІ Інструкції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обовязкове.

Що стосується ознак наркотичного спяніння, виявлених працівниками поліції, то доводи апеляційної скарги у цій частині визнаються необґрунтованими з огляду на те, що працівниками поліції виявлено та зафіксовано в протоколі ознаки наркотичного спяніння, передбачені п.4 Розділу І Інструкції відсутність реакції зіниць очей на світло, тремтіння рук, що дало достатні підстави поліцейським вважати, що ОСОБА_2 перебуває у стані наркотичного спяніння.

З огляду на наведене, районним судом вірно встановлено, що ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, а висновки судді першої інстанції про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які знаходяться в матеріалах справи, та спростовують доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі.

Твердження апелянта про зверхню та провокативну поведінку працівників поліції апеляційний суд залишає поза увагою, оскільки це не є предметом розгляду у даному провадженні. ОСОБА_2 не позбавлений права звернутися з відповідною скаргою на дії поліцейських до компетентної посадової особи органів поліції.

Отже, при розгляді даної справи районний суд правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та про його винуватість у вчиненому.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено істотних порушень процедури проведення огляду на стан спяніння працівниками поліції, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції.

Висновки районного суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції відносно ОСОБА_2 немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33-35, 245, 247, 248, 249, 251, 252, 283, 294 КУпАП апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Садгірського районного суду м.Чернівців від 18 лютого 2019 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького В.Я. Марчак

апеляційного суду

Згідно з оригіналом

Суддя Чернівецького

апеляційного суду _________________ ОСОБА_1

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

10.04.2019 року

(дата засвідчення копії)