Провадження № 33/810/55/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Луганського апеляційного суду Лозко Ю.П., розглянувши в присутності особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3 апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Лисичанського міського суду Луганської області від 04.03.2019 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

ВСТАНОВИВ:

Згідно оскаржуваній постанові, ОСОБА_2 19.12.2018, приблизно о 00-22 годині, у порушення вимог п.2.9 «г» ПДР України передав керування власним транспортним засобом - автомобілем марки «ВАЗ-21099», державний реєстраційний номер «НОМЕР_1» ОСОБА_4, який відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп'яніння № 531 із застосуванням приладу «ALKOTEST 6810 DRAGER ARАМ-5684», перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння (1,19%), керував зазначеним транспортним засобом по вул. Агафонова м. Лисичанська, в районі будинку № 54.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі на підставі ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом у справі, оскільки складений з порушенням вимог КУпАП, а саме: в протоколі відсутні відомості про вручення йому копії протоколу, не зазначені свідки правопорушення, відсутнє посилання в протоколі на додатки, які додаються до протоколу, не зазначено ким та коли видано посвідчення водія, протокол складений неуповноваженою особою, відсутні дані про роз'яснення йому прав.

На думку ОСОБА_2 суд повинен був повернути матеріали справи для належного оформлення до Управління патрульної поліції в Луганській області. Крім того, вказує, що під час розгляду справи судом не здійснювалось повне фіксування судового процесу технічними засобами та не складались протоколи судових засідань. Посилаючись на положення п.27 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вказує, що відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані спяніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, настає за умови, що тому, хто це робить, відомо про такий стан. Вказує, що автомобіль був зупинений з невідомих причин. Зазначає, що йому не було відомо, що ОСОБА_4 вживав алкогольні напої. Рапорт працівника патрульної поліції містить недостовірну інформацію щодо його пояснень в частині вживання алкогольних напоїв разом із ОСОБА_4 Матеріали справи не містять доказів того, що він передав керування автомобілем ОСОБА_4 Також апелянт зазначає, що суд першої інстанції не забезпечив його право на захист. Вказує, що суд не врахував його майновий стан, а також те, що раніше до адміністративної відповідальності він не притягувався.

В ході апеляційного розгляду справи ОСОБА_2 та його захисник підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, просили апеляційний суд справу про адміністративне правопорушення закрити.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ст.252 КУпАП орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Однак, суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 не дотримався зазначених вимог закону.

Так, судовий розгляд 04 березня 2019 року проводився без участі ОСОБА_2, який не був належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи.

В оскаржуваній постанові суддею зазначено, що ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про необхідність явки до відповідного суду з метою розгляду справи було повідомлено під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, та під час судового провадження, про що в матеріалах справи є його розписка.

Однак, висновок судді в цій частині спростовується матеріалами справи, а саме, згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, ОСОБА_2 повідомлено про розгляд справи на 10-25 годину на 14.01.2019 року. Між тим, в матеріалах справи відсутні будь-які дані про належне повідомлення ОСОБА_2 про розгляд справи 04.03.2019.

Враховуючи наведене, вважаю, що суддя місцевого суду, за відсутності даних про належне повідомлення ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи, допустив порушення приписів ч.1 ст.268 КУпАП, та як наслідок права ОСОБА_2 на захист.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги в цій частині підлягають задоволенню, а постанова судді підлягає скасуванню з прийняттям апеляційним судом нової постанови.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, суд першої інстанції в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, дослідив матеріали справи повно і всебічно, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яка підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом працівника патрульної поліції Боровкова А.І., висновком тесту огляду на стан сп'яніння № 531 із застосуванням приладу «ALKOTEST 6810 DRAGER ARАМ-5684», актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів щодо ОСОБА_4, відеозаписом з місця правопорушення, постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 03.01.2019 якою ОСОБА_4 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо його необізнанності про вживання ОСОБА_4 спиртних напоїв є безпідставними, оскільки вони спростовуються відеозаписом правопорушення згідно з яким під час з'ясування обставин правопорушення працівником патрульної поліції, ОСОБА_2 пояснив, що він знав про те, що ОСОБА_4 знаходився у стані алкогольного сп'яніння, який попросив його проїхатися на його автомобілі, вживали спиртні напої не разом, та більше такого не повториться.

Також відповідно до відеозапису ОСОБА_2 були роз'ясненні його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Всупереч доводам апеляційної скарги ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення складений з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки містить в собі всі відомості, передбачені цією нормою закону.

Відповідно до положень ст. 255 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою.

Невручення ОСОБА_2 копії протоколу про адміністративне правопорушення, як і вищенаведені ним в апеляційній скарзі інші доводи щодо порушення вимог КУпАП під час складання протоколу не є підставою для визнання протоколу недопустимим доказом у справі.

Пояснення ОСОБА_2 про те, що він не притягувався раніше до адміністративної відповідальності спростовуються копією протоколу про адміністративне правопорушення від 19.12.2018 серія ВР № 302069 та копією постанови Лисичанського міського суду Луганської області від 14.09.2018 якою закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за закінченням строку для притягнення до адміністративної відповідальності.

Всупереч доводам апеляційної скарги апелянта, діючий КУпАП не передбачає застосування технічних засобів фіксування під час судового розгляду справ про адміністративні правопорушення, як і не передбачає складання протоколу судового засідання.

За таких умов, апеляційний суд вважає, що судом дана належна оцінка зібраним доказам і його висновок щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП є правильним.

Разом з тим, враховуючи, що вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП мало місце 19 грудня 2018 року, на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції сплинув, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП тримісячний строк накладення адміністративного стягнення.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може буди розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в тому числі, в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне закрити провадження у справі у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Керуючись вимогами ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Лисичанського міського суду Луганської області від 04.03.2019 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та закрити провадження у справі у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.2 ст.38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.П. Лозко