Номер провадження 33/816/165/19 Суддя-доповідач Литовченко Н. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Литовченко Н. О. ,за участю захисника Іваненка О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 березня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

піддано адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 березня 2019 року, ОСОБА_1 був підданий адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у зв`язку з тим, що він 08.12.2018, близько 15-30 год. в м. Суми по вул. Новорічна, 6, керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить визнати поважною причину пропуску встановленого законом строку на апеляційне провадження, скасувати постанову судді та закрити провадження по справі на підставі ст.247 КУпАП.

За змістом доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує на те, що при винесенні оскаржуваної постанови суд всупереч вимогам, встановленим КУпАП, не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, порушені норми матеріального та процесуального права, не дотримані принципи законності та верховенства права, що призвело до прийняття незаконного рішення. Так, зокрема, вказує на те, що суд не дотримався приписів ст.268 КУпАП, безпідставно відмовивши стороні захисту у виклику та допиті свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та працівника поліції Леоненко О.О., чим, на думку апелянта, порушив його право на захист. Наявні в матеріалах справи докази фото та відео фіксації судом не досліджувалися взагалі. Стверджує, що не відмовлявся проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а навпаки працівники поліції відмовили йому в проходженні такого огляду. Через деякий час до медичного закладу його направив інший екіпаж патрульних, в складі якого був інспектор ОСОБА_4 . Згідно висновку СОНД ознак сп`яніння в нього виявлено не було. Викладене, на думку ОСОБА_1 , належним чином не було враховано суддею при прийнятті оскаржуваної постанови. Також, в підтвердження порушення його права на захист зазначає, що не мав достатньо часу для підготовки свого захисту та отримання правової допомоги, оскільки права, передбачені ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України, ст.268 КУпАП працівниками поліції йому не роз`яснювалися, не містить таких відомостей і складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.

Крім того, вказує на те, що бланк протоколу про адміністративне правопорушення, складений відносно нього за своїм змістом та формою не відповідає вимогам закону, в ньому не сформульована суть обвинувачення, а тому ставить під сумнів допустимість даного доказу.

Стверджує також, що суд, провівши судовий розгляд адміністративних матеріалів без участі сторони обвинувачення, перебрав на себе функцію обвинувачення, чим на думку апелянта, не дотримався вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та порушив його право на захист та справедливий суд.

В судове засідання апеляційного суду, призначене на 04.06.2019 ОСОБА_1 не прибув, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою. Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 на адресу суду не надходило.

Викладене, з урахуванням положень ст.268 КУпАП та участі адвоката Іваненка О.І., який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності дає суду підстави розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_1 у його відсутність.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 . адвоката Іваненка О.В., який підтримав подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративні правопорушення і дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи постанова Ковпаківського районного суду м. Суми була прийнята 01.03.2019, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся 11.03.2019, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції Ковпаківського районного суду м. Суми. Отже, встановлений ст.294 КУпАП строк на апеляційне оскарження апелянтом не пропущений.

Перевіряючи доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 щодо невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, неповноти судового розгляду та необґрунтованості висновків суду першої інстанції, а також порушення працівниками поліції вимог відповідних нормативно-правових актів, якими регламентовано порядок направлення водія для проведення огляду на стан сп`яніння, не можуть бути враховані апеляційним судом, оскільки такі твердження суперечать сукупності досліджених судом першої інстанції та апеляційним судом доказів.

Так, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за викладених в постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом першої інстанції доказах, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку та з якою погоджується апеляційний суд.

Відповідно до положень п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен пройти на вимогу працівника поліції у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За результатами розгляду даної справи суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 не дотримався вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, визнав його винним за ч.1 ст.130 КУпАП та наклав на нього визначене законом адміністративне стягнення.

Як на доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні суддя послався на дані, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 404533 від 08.12.2018, відповідно до якого 08.12.2018, близько 15-30 год. в м. Суми по вул. Новорічна, 6, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Даний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, складений уповноваженою особою, містить формулювання змісту правопорушення, яке пред`явлене ОСОБА_1 , а також надана можливість особі, яка притягається до адміністративної відповідальності надати письмові пояснення по суті порушення, від дачі яких ОСОБА_1 , маючи можливість відмовився, про що власноручно зазначив у протоколі (а.с.1)..

Викладені в протоколі обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП також підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в Сумському обласному наркологічному диспансері (а.с.2,3).

Письмові пояснення даних свідків, обгрунтовано покладено судом в підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, в ході перевірки доводів апеляційної скарги, в суді апеляційної інстанції переглянуто відеозапис з нагрудних камер поліцейських.

Так, на відеозапису, наданому Управлінням патрульної поліції в Сумській області (файл ) вбачається, що ОСОБА_1 з огляду на виявлені в нього ознаки наркотичного сп`яніння, в присутності двох свідків працівником поліції запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що він категорично відмовився. Крім того, на питання поліцейського чи має ОСОБА_1 при собі наркотичні засоби, він відповів, що має схожі на наркотичні засоби, але не вживав. За таких обставин, поліцейський повторно запитав щодо проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що він знову відмовився.

Викладене, спростовує доводи ОСОБА_1 відносно того, що він не відмовлявся проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а навпаки працівники поліції відмовили йому в проходженні такого огляду.

Не впливають на висновки суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і його посилання в апеляційній скарзі на те, що через деякий час до медичного закладу його направив інший екіпаж патрульних, в складі якого був інспектор ОСОБА_4 , в ході проведення якого згідно висновку СОНД ознак сп`яніння в нього виявлено не було, оскільки виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 був складений саме за відмову від проходження в установленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду оскаржуваної постанови посилання ОСОБА_1 на порушення його права на захист з підстав зазначених в апеляційній скарзі.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення, який за своїм змістом та формою відповідає вимогам закону та з яким ОСОБА_1 був ознайомлений під підпис, права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП працівниками поліції йому роз`яснювалися. Ознайомлення ОСОБА_1 з правами, передбаченими ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП також підтверджується даними відеозапису з нагрудних камер поліцейських.

Крім того, посилання в апеляційній скарзі на порушення його права на захист з підстав не роз`яснення йому працівниками поліції положень ст.ст.55,56,59 Конституції, а також відсутності таких відомостей у складеному відносно нього протоколі про адміністративне правопорушення є недоречними, оскільки зміст даного протоколу повністю відповідає вимогам до нього, встановленим Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів пр адміністративні правопрушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 за № 1395 та бланку протоколу, затвердженого даним наказом.

Також суд неодноразово вживав заходів щодо виклику в судове засідання свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та поліцейського, який складав протокол відносно ОСОБА_1 та використовував усі процесуальні можливості щодо повідомлення зазначених осіб, однак свідок ОСОБА_2 та працівник поліції ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились хоча про день та час розгляду справи були повідомлені заздалегідь належним чином, про що свідчать поштові повідомлення в матеріалах справи.

З огляду на викладене, доводи апелянта про порушення його права на захист у зв`язку із тим, що суд безпідставно відхилив клопотання сторони захисту про виклик вказаних свідків, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки такі спростовуються матеріалами справи.

Разом з тим, не впливає на законність та обгрунтованість судового рішення неявка зазначених свідків як в суд першої, так і апеляційної інстанції, який також двічі відкладав судовий розгляд з підстав неявки свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та поліцейського ОСОБА_5 , оскільки в матеріалах справи достатньо доказів, які свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що судом першої інстанції належно встановлені обставини, які дають обгрунтоване право притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з урахуванням вимог ст.33, ч.1 ст.130 КУпАП та в межах строків, встановлених ст.38 цього Кодексу.

За таких обставин приходжу до висновку, що постанова судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 березня 2019 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуЛитовченко Н. О.

.