Номер провадження: 33/813/703/19
Номер справи місцевого суду: 522/3696/19
Головуючий у першій інстанції Кічмаренко С. М.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Черевко П.М., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 02 травня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.88-1 ч.1 КУпАП, накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 (п`ятисот десяти) гривень з конфіскацією предметів торгівлі та стягнуто судовий збір 384, 40 грн. на користь держави, -

встановив:

08.02.2019р., о 12 годині, ОСОБА_1 , знаходячись за адресою м.Одеса, вул. Преображенська,83, біля ринку «Привоз», здійснювала продаж живих раків, вагою 2 кг, без наявності документу, який підтверджував законність його придбання та реалізації, чим порушила ст.7 Закону України «Про тваринний світ».

Таким чином ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 88-1 ч.1 КУпАП.

ОСОБА_1 , яка була повідомлена про час та місце розгляду справи до суду не з`явилась.

ОСОБА_1 були роз`яснені її права та обов`язки, згідно зі ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП України, про що вона поставила свій підпис та визнала, що вчинила адміністративне правопорушення.

Захисник Чернієнко О.В. подав до суду клопотання про закриття провадження по вказаній справі оскільки в матеріалах справи відсутні події адміністративного правопорушення та в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення. На думку захисника протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складено з порушенням Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», Закону України «Про тваринний світ» та Положення про Державне агентство рибного господарства України.

Заслухавши скаржника, який підтримав свою апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду Одеської області від 05 березня 2019 року без змін.

Відповідно до п.1 ч.8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Суддя першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.88-1 ч.1 КУпАП за кваліфікуючою ознакою порушення порядку придбання, збуту чи розповсюдження об`єктів тваринного або рослинного світу.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується

- протоколом про адміністративне правопорушення № 022432/383 від 08.02.2019р.,

- описом водних біоресурсів

- актом приймання передачі вилученого швидкопсувного майна від 08.02.2019р.

Відповідно до вимог статті 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», «посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження:

здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів;

перевіряти документи на право використання водних біоресурсів, зупиняти транспортні (у тому числі плавучі) засоби та проводити огляд речей, транспортних (у тому числі плавучих) засобів, знарядь рибальства, добутої продукції та інших предметів;

складати протоколи та розглядати в установленому законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів»

На підставі статті 7 Закону України «Про тваринний світ», «об`єкти тваринного світу, вилучені із стану природної волі, розведені (отримані) у напіввільних умовах чи в неволі або набуті іншим не забороненим законом шляхом, можуть перебувати у приватній власності юридичних та фізичних осіб.

Законність набуття у приватну власність об`єктів тваринного світу (крім добутих у порядку загального використання) повинна бути підтверджена відповідними документами, що засвідчують законність вилучення цих об`єктів з природного середовища, ввезення в Україну з інших країн, факту купівлі, обміну, отримання у спадок тощо, які видаються в установленому законодавством порядку.»

У статті 31 цього Закону вказано, що «тварини, вилучені з природного середовища за відповідним дозволом чи іншим документом та за визначену у встановленому законодавством порядку плату, є власністю підприємств, установ, організацій та громадян, яким цей дозвіл чи інший документ було видано.

Дикі тварини, що утримуються підприємствами, установами, організаціями та громадянами у напіввільних умовах чи в неволі без відповідного дозволу чи інших документів на право вилучення їх з природного середовища, що засвідчують законність їх набуття, вважаються незаконно набутими».

У преамбулі Закону України «Про тваринний світ» йдеться про те, що тваринний світ є одним з компонентів навколишнього природного середовища, національним багатством України, джерелом духовного та естетичного збагачення і виховання людей, об`єктом наукових досліджень, а також важливою базою для одержання промислової і лікарської сировини, харчових продуктів та інших матеріальних цінностей.

В інтересах нинішнього і майбутніх поколінь в Україні за участю підприємств, установ, організацій і громадян здійснюються заходи щодо охорони, науково обґрунтованого, невиснажливого використання і відтворення тваринного світу.

Крім того, частиною 2 статті 63 Закону України «Про тваринний світ» регламентовано, що «відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в порушенні порядку придбання, реалізації, пересилання і вивезення за межі України, ввезення на її територію диких тварин та інших об`єктів тваринного світу».

Посилання автора апеляційної скарги на незаконність проведення перевірки є необґрунтованими з огляду на наступне.

Повноваження Управління по перевірці дотримання рибоохоронного законодавства, зокрема на ринках, регламентовані «Порядком проведення рибоохоронних рейдів», затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 23.10.2018 № 512 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 листопада 2018 р. за №1296/32748), де вказано, що:

«рибоохоронний рейд - захід, який проводиться рейдовою групою із залученням або без нього інших учасників рибоохоронного рейду відповідно до наказу Держрибагентства або його територіального органу, який спрямований на здійснення заходів з охорони водних біоресурсів, запобігання, виявлення та припинення порушень у галузі рибного господарства, визначених Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законами України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», «Про тваринний світ». (частина 2 розділу І);

«Держрибагентство або його територіальний орган видає наказ про проведення рибоохоронного рейду (далі - наказ), в якому зазначаються (крім іншого) рибогосподарські водні об`єкти (їх частини) в районі діяльності територіального органу Держрибагентства та/або межі відповідних адміністративних територій, на яких заплановано проведення рибоохоронного рейду (пункт 3) частини 1. Розділу ІІ);

«Перед початком рибоохоронного рейду старший рейдової групи розподіляє обов`язки між посадовими особами, зазначає умови та строки виконання заходу, наводить характеристику та повідомляє особливості рибогосподарських водних об`єктів (їх частин) в районі здійснення рибоохоронного рейду, зазначає час та маршрути виходу у визначені наказом рибогосподарські водні об`єкти (їх частини) та/або межі відповідних адміністративних територій, на яких здійснюватиметься рибоохоронний рейд, визначає порядок підтримання оперативного зв`язку» (пункт 2 частини 1. розділу ІІІ);

Під час проведення рибоохоронних рейдів посадові особи рейдової групи забезпечують дотримання законодавства у галузі рибного господарства, здійснення заходів із запобігання, виявлення та припинення правопорушень, передбачених статтею 50, частинами третьою - п`ятою статті 85, статтями 85-1, 86-1, 88-1, 88-2, 90, 91-2, статтею 164 - в частині порушення порядку провадження господарської діяльності, пов`язаної з добуванням і використанням риби та інших водних біоресурсів, статтею 188-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення» (частина 4. Розділу ІІІ).

Частиною 1 статті 88-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення порядку придбання чи збуту об`єктів тваринного або рослинного світу, правил утримання диких тварин у неволі або в напіввільних умовах.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.88-1 ч.1 КУпАП в повному обсязі доведена, сумнівів у обґрунтованості складеного протоколу чи долучених до протоколу додатків у суду не має.

При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, суд обґрунтовано вважав за необхідне накласти правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

В зв`язку з викладеним, прихожу до висновку, що постанова районного суду є законною і обґрунтованою. Підстав для скасування чи зміни постанови не встановлено, а апеляційна скарга за викладених обставин повинна бути залишена без задоволення.

На підставі викладеного й керуючись ст.293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 02 травня 2019 року залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 02 травня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.88-1 ч.1 КУпАП, накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 (п`ятисот десяти) гривень з конфіскацією предметів торгівлі та стягнуто судовий збір 384, 40 грн. на користь держави залишити без змін .

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду: П.М. Черевко