Єдиний унікальний номер 243/4444/19 Номер провадження 33/804/401/19

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.07.2019р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Залізняк Р.М., при секретарі судового засідання Гуляєві М.В., розглянувши у судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області апеляційну скаргу особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 06.05.2019р., якою
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, який мешкає в АДРЕСА_1
визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік ,
в с т а н о в и л а :
Постановою Слов`янського міського суду Донецької області 06.05.2019р. ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.
В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 :
- вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального права, є незаконною та такою, що підлягає скасуванню;
- зазначає, що у судовому засіданні він повністю визнав свою винуватість, у скоєному розкаявся, надав суду клопотання та протокол громадської організації про передачу матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно нього на розгляд громадської організації для застосування заходів громадського впливу, яке судом не було розглянуто та не взято до уваги, що є порушенням норм КУпАП;
- зазначає, що на момент вчинення адміністративного правопорушення йому не було відомо про відповідальність за відмову від проходження медичного огляду;
- вказує, що можливість керування автомобілем є засобом забезпечення інтересів членів його родини, зокрема оздоровлення дитини, яка часто хворіє, у скоєному покаявся, визнав свою винуватість, неофіційно працює, має позитивну характеристику за місцем мешкання;
- прохає скасувати оскаржувану постанову, прийняти нову постанов, якою звільнити його від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з передачею матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації для застосування заходів громадського впливу.
Про дату, час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за таких підстав.
Судом першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що 21.04.2019р. о 17-20 год. він керував автомобілем BYD F-3 д/н НОМЕР_1 по вул. Новосодівська біля буд. № 17 в м. Слов`янськ Донецької області з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме із нестійкою ходою, запахом алкоголю з ротової порожнини, тремтінням пальців рук, порушенням мови. Від продування алкотестеру та проходження медичного огляду у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 214139 від 21.04.2019р. (а.с. 3), відеозаписом нагрудних камер спостереження працівників поліції (а.с. 4), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 5,6), рапортом працівника поліції щодо обставин виявлення у особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння (а.с. 7), а також особистими поясненнями, наданими у судовому засіданні особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , згідно яких він повністю визнав свою винуватість, у скоєному розкаявся, прохав його суворо не карати, пояснив, що перед тим, як керувати автомобілем випив 200гр. горілки.
Суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими та вмотивованими висновки суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП при обставинах, викладених у постанові суду, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушень судом норм процесуального права при розгляді справи про адміністративне правопорушення безпідставними.
Доводи апеляційної скарги про те, що у судовому засіданні повністю визнав свою винуватість, у скоєному розкаявся, надав суду клопотання та протокол громадської організації про передачу матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно нього на розгляд громадської організації для застосування заходів громадського впливу, яке судом не було розглянуто та не взято до уваги, що є порушенням норм КУпАП, на думку суду апеляційної інстанції, не є слушними з огляду на наступне.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що у ній відсутні будь-які клопотання чи звернення від імені особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 чи іншої уповноваженої особи щодо передачі матеріалів на розгляд громадської організації. До апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 також не долучені зазначені документи.
Слід звернути увагу на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вказує, що суд першої інстанції не розглянув клопотання щодо передачі матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно нього на розгляд громадської організації, при цьому не вказує назву вказаної громадської організації, її місцезнаходження та інші відомості, тощо.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що на момент вчинення адміністративного правопорушення йому не було відомо про відповідальність за відмову від проходження медичного огляду є безпідставними, та суперечать вимогам закону з огляду на наступне.
Відповідно до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до п. 2.5 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Таким чином особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який в установлений законом порядку отримав документ на право керування транспортним засобом при керуванні транспортним засобом зобов`язаний дотримуватись усіх вимог, які містяться у нормативних актах, що стосується безпеки дорожнього руху.
Доводи апеляційної скарги про те, що можливість керування автомобілем є засобом забезпечення інтересів членів його родини, зокрема оздоровлення дитини, яка часто хворіє, що у скоєному він покаявся, визнав свою винуватість, неофіційно працює, має позитивну характеристику за місцем мешкання, на думку суду апеляційної інстанції, не є слушними з огляду на наступне.
Зазначені апелянтом обставини безперечно є підставою для накладення більш м`якого покарання при альтернативній санкції статті, за якою особа притягається до адміністративної відповідальності. Проте, накладаючи стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції врахував відомості, які характеризують особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та наклав стягнення у мінімальному розмірі визначеному санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП. Іншого, більш м`якого покарання санкція вказаної статті не передбачає.
Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про передачу матеріалів справи про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації для вирішення питання про застосування до нього заходів громадського впливу не може бути розглянуто судом апеляційної інстанції за відсутності такого клопотання.
Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції вважає постанову суду першої інстанції законним, обґрунтованим та вмотивованим судовим рішенням, підстави для її скасування або застосування положень ст. 21 КУпАП відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 06.05.2019р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, залишити без задоволення.
Постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 06.05.2019р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя