ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/200/19
Єдиний унікальний № 336/5471/19 Головуючий в 1-й інстанції Дацюк О.І.
Категорія - ст. 124 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Білоконев В.М., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 лютого 2019 року стосовно ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

постановою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 лютого 2019 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює, визнано винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 384 грн. 20 коп.

Як вказано в постанові, 16 січня 2019 року о 13.30 годині ОСОБА_2, керуючи автомобілем Mercedes Benz 308D, реєстраційний номер НОМЕР_1, біля магазину «Бочка» у м. Запоріжжя, вул. Молочна, 71в, рухаючись заднім ходом, не переконався у тому, що це буде безпечним, та скоїв наїзд на металевий навіс з брезентом, внаслідок чого навіс було пошкоджено. Постановою суду від 22.02.2019 року потерпілим по справі було визнано ФОП ОСОБА_3 за відповідною заявою її представника адвоката ОСОБА_4, оскільки ФОП ОСОБА_3 є орендарем нежитлового приміщення за адресою: м. Запоріжжя, вул. Молочна, 71в для здійснення торгівельної діяльності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає постанову суду незаконною через суворість призначеного її адміністративного стягнення. Вказує, що він повністю визнав вину у вчиненому адміністративному правопорушенні, розкаюється у вчиненому, тяжких наслідків не наступило від його дій, позитивно характеризується, повністю відшкодував завдані збитки потерпілій, просить все це врахувати, постанову суду змінити, пом'якшити йому адміністративне стягнення, за вчинене ним правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, призначити у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Висновки суду щодо наявності вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

Так вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджуються протоколом серії БД № 299176 від 16.01.2019 року (а.с.1); схемою ДТП (а.с.2); письмовими поясненнями ОСОБА_5В.(а.с. 3); водія ОСОБА_2 (а.с.4); фотознімками з місця пригоди (а.с. 5); довідкою системи АРМОР щодо вчинених ОСОБА_2 адміністративних правопорушень (а.с. 6).

Відповідно до пункту 10.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 року № 1306, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Суд першої інстанції дав обґрунтовану оцінку матеріалам справи, які свідчать про недотримання ОСОБА_2 в дорожній ситуації, обставини якої викладені в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, наявні невідповідності вимогам пункту 10.9 ПДР України, що стало причиною ДТП.

Так, що стосується доводів ОСОБА_2 щодо суворості призначеного адміністративного стягнення, то вони є обґрунтованими з наступних підстав.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Обставинами, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: 1) щире розкаяння винного: 2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; 3) вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; 4) вчинення правопорушення неповнолітнім; 5) вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року.

Законами України може бути передбачено й інші обставини, що помякшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом'якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

Разом з тим, враховуючи відповідно до вимог ст. 33 КУпАП характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, наявність обставин помякшуючих відповідальність та відсутність обставин, що її обтяжують, а саме, що ОСОБА_2 повністю визнав себе винним у скоєнні адміністративного правопорушення, щиросердно розкаявся, тяжких наслідків скоєне не спричинило, позитивно характеризується, що підтверджується характеристикою з місця роботи, повністю відшкодував заподіяну шкоду, що підтверджується розпискою потерпілої ОСОБА_3, вважаю можливим постанову судді змінити та помякшити ОСОБА_2 адміністративне стягнення, призначивши йому у вигляді штрафу в мінімальному його розмірі, передбаченому санкцією ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 лютого 2019 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців змінити.

Призначити ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, стягнувши його на користь держави.

В решті постанову залишити без змін.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 308 КУпАП у разі несплаті правопорушником штрафу в 15-денний строк з дня повідомлення про винесення вказаної постанови, в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду ОСОБА_1

Дата документу Справа № 336/547/19