Миколаївський апеляційний суд
Справа № 33/812/131/19 Головуючий суду І інстанції
Категорія: ч. 1 ст. 130, суддя Головіна Т.М.
ст. 124 КУпАП Суддя апеляційного суду
Чебанова-Губарєва Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду Чебанова-Губарєва Н.В., розглянула апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - Красилюка В.А. на постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14 лютого 2019 року, відносно

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, мешкає в АДРЕСА_1,

визнаного винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП, із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

За постановою судді, 01.02.2019 р. о 03.20 год. в м. Миколаєві по вул. Ольшанців, в районі будинку № 257, водій ОСОБА_2 керував автомобілем «Daewoo Matiz E93», реєстраційний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. За результатами огляду на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_2, проведеного за допомогою алкотестера «Alcotest Drager 6810», результат тесту склав 1,84 ‰.

ОСОБА_2 в м. Миколаєві, керуючи транспортним засобом «Daewoo Matiz E93», рухаючись по вул. Ольшанців, в районі будинку № 257, не врахував дорожньої обстановки, що склалась, не дотримався безпечної дистанції і не врахував безпечної швидкості руху, в результаті чого здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб «KIA Shuma», реєстраційний номер НОМЕР_2. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі захисник Красилюк В.А. просить постанову скасувати та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Стверджує, що суд першої інстанції порушив вимоги ст. 268 КУпАП, оскільки розглянув справу за відсутності ОСОБА_2, без належного його повідомлення про час і місце розгляду справи.

Вказує, що огляд на стан алкогольного сп'яніння проведено за допомогою приладу Drager «Alcotest 6810», у якого 10.12.2015 р. закінчився строк дії сертифікату, а тому його результати не можуть бути допустимим доказом по справі.

Зауважує, що відповідно до вимог Інструкції з експлуатації газоаналізатору «Alcotest 6810», інтервал технічного обслуговування приладу (калібровка) повинна проводитись кожні 6 місяців, однак калібровка приладу, за допомогою якого проведено огляд ОСОБА_2, востаннє проводилась 29.05.2018 р., тобто з порушенням 6 місячного терміну.

Наголошує на тому, що під час оформлення результатів огляду на стан сп'яніння, працівниками поліції порушено вимоги п. 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 р. №1452/735, а саме те, що у разі незгоди водія з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я.

Незважаючи на те, що під час огляду на стан сп'яніння ОСОБА_2 вказав, що не згоден із результатом проведення огляду, однак, дана обставина не була відображена в протоколі.

В апеляційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи яке, апелянт зазначив, що справа була розглянута у відсутність ОСОБА_2 Вказує, що ознайомився із постановою та матеріалами справи відносно ОСОБА_2 лише 06.03.2019 р, а відтак вважає, що строк було пропущено з поважних причин.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, Корабельним районним судом м. Миколаєва розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 призначався на 14.02.2019 р., про що його було поінформовано шляхом доставки SMS-повідомлення, яке сформоване 11.02.2019 р.

Разом з тим, як вбачається із довідки, доданої захисником до апеляційної скарги, ОСОБА_2 з 11.02.2019 р. по 25.02.2019 р. та з 27.02.2019 р. по 04.03.2019 р. перебував у відрядженні з межами Миколаївської області, а тому не зміг прибути особисто до суду для участі у розгляді справи.

04.03.2019 р. ОСОБА_2 уклав договір із захисником Красилюком В.А. про надання правової допомоги, який отримав копію постанови 06.03.2019 р.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає причину пропуску захисником Красилюком В.А. строку поважною, а тому за можливе поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови.

Відповідно ст. 294 КУпАП, апеляційний, суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252 КУпАП, під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об'єктивне дослідження всіх обставин справи.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за зазначених у постанові обставин, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, є законним і обґрунтованим та апелянтом не оскаржується.

Проте, при розгляді провадження про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддею місцевого суду зазначені вимоги закону не дотримані, з огляду на наступне.

За вимогами п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 266 КУпАП, огляд в закладах охорони здоров'я проводиться у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами.

Ці ж вимоги стосовно процедури огляду водія на місці зупинки транспортного засобу передбачені п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, та п. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 р. №1452/735.

Пунктом 7 розділу І вказаної інструкції, визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 стверджував, що після проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою технічного засобу він був незгоден із його результатами, про що неодноразово зазначав працівникам поліції, вимагав проходження огляду у медичному закладі. Однак, працівники поліції йому у цьому відмовили, мотивувавши тим, що у медичному закладі стан його сп'яніння перевірятимуть за допомогою такого самого технічного засобу.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 280848 від 01.02.2019 р. вказано, що 01.02.2019 р. о 03.20 год. м. Миколаєві по вул. Ольшанців, в районі будинку №257, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Daewoo Matiz E93», реєстраційний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу алкотестер «Drager 6810», в присутності двох свідків, результат тесту № 839 склав 1,84 ‰. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Як вбачається з відеозапису, який міститься в матеріалах справи, ОСОБА_2 неодноразово висловлював свою незгоду із результатами технічного засобу Drager «Alkotest 6810» та вимагав проходження огляду на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я, однак вказана вимога залишилась поза увагою працівників поліції.

Враховуючи, що незважаючи на незгоду ОСОБА_2 із результатами огляду, проведеного працівниками поліції, проведення огляду в закладі охорони здоров'я за направленням працівників поліції не відбулось, апеляційний суд приходить до висновку про те, що огляд ОСОБА_2 проведений з порушенням зазначених нормативних актів і вважається недійсним.

Отже, дослідивши усі обставини справи в їх сукупності та оцінюючи зібрані у справі докази, апеляційний суд вважає, недоведеною вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, тобто порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу правопорушення.

Враховуючи встановлені під час апеляційного перегляду обставини вважаю, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи рішення про накладення стягнення, суддя місцевого суду врахувавши що ОСОБА_2 вчиненні правопорушення передбаченні ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КупАП, наклав стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Враховуючи, що в частині притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП провадження підлягає закриттю, постанова судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14 лютого 2019 року, згідно із п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП, має бути скасована з прийняттям апеляційним судом нової постанови.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - Красилюка В.А. задовольнити.

Постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14 лютого 2019 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП, із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, скасувати.

Прийняти нову постанову, якою на ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.В. Чебанова-Губарєва