Справа № 309/1922/18
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

17.05.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши апеляційну скаргу в частині доводів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яку подав ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

постановою судді Хустського районного суду Закарпатської області від 13 вересня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Джетигара Кустанайської області Казахстан, мешканець АДРЕСА_1 , одружений, із середньою освітою, фізична особа-підприємець,

визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП адміністративного правопорушення й на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 352,40 грн..

Згідно постанови, 05 липня 2018 року інспектором управління держпраці у Закарпатській області Юртин В.Ф. проведено перевірку у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з приводу письмового звернення до управління Держпраці у Закарпатській області громадянина ОСОБА_4 . У письмовій заяві ОСОБА_4 вказав на те, що працює у ФОП ОСОБА_1 із грудня 2016 року автомеханіком по ремонту автомобілів у майстерні, яка розміщена за адресою АДРЕСА_2 . Для оформлення трудових відносин надав копію паспорта, ідентифікаційного коду та трудову книжку. Крім того, заявив, що за останні три місяці йому не проведено виплату заробітної плати, яка в загальній сумі склала 18000 грн. Просить допомоги в отриманні заробітної плати, трудової книжки та бути присутнім при розгляді його звернення. У ході перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 допущено до виконання роботи з технічного обслуговування та ремонту автомобілів найманого працівника ОСОБА_4 без укладення з ним трудового договору та відповідно не повідомлення територіального органу Державної фіскальної служби за місцем обліку його як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за відповідною формою до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором у спосіб визначений постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 р. № 413, чим порушено вимоги передбачені ч. ч. 1, 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною. Посилається на те, що справа розглянута без його участі, і при цьому, суд першої інстанції не повідомив його та захисника про час та місце розгляду справи, а про наявність оскаржуваної постанови дізнався 27.12.2018, у зв`язку із чим, пропустив строк на апеляційне оскарження з поважних причин. Посилається на те, що суд першої інстанції не з`ясував всіх обставин справи та прийшов до передчасного висновку про наявність у його діях складу передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП адміністративного правопорушення. Стверджує, що наведені в заяві ОСОБА_4 відомості є неправдивими, оскільки наказом № 3 від 01.06.2018 ФОП ОСОБА_1 прийняв на постійну роботу ОСОБА_4 з 01.06.2018 по 29.06.2018 на посаду слюсаря з посадовим окладом 3800 грн., і на момент складання протоколу ОСОБА_4 виплачено заробітну плату в повному обсязі, що підтверджується і заявою ОСОБА_4 про відсутність претензій із приводу виплати заробітної плати. Також посилається на те, що судом першої інстанції безпідставно не витребувано табелі використання робочого часу, відомості нарахування та виплати заробітної плати, а також інших документів, що містять інформацію щодо ОСОБА_4 (наказ № 3 від 01.06.2018 про призначення ОСОБА_4 на посаду слюсаря, заява ОСОБА_4 від 03.06.2018 про те, що у зверненні до Держпраці помилкового зазначено, що ОСОБА_4 працював у ОСОБА_1 із грудня 2016 року), трудова книжка ОСОБА_4 .. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення задоволенню не підлягає з таких підстав.

Клопотання про поновлення пропущеного строку розглядається за відсутності ОСОБА_1 , неявка якого з урахуванням вимог ст. 294 КУпАП не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується те, що про час та місце судового засідання Бистрянин В . К. повідомлений належним чином, однак, у судове засідання повторно не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі.

Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений із поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Вищевказана норма ч. 2 ст. 294 КУпАП забезпечує, за аналогією із правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету й не порушує саму сутність цього права.

Апеляційний суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Апеляційний суд виходить із того, що про поважність причин на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, які виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що оскаржувана постанова винесена 13.09.2018, що свідчить про те, що, відповідно до ст. 294 КУпАП, останнім днем подання на неї апеляційної скарги є 23.09.2018, а оскільки вказаний день був вихідним, то на наступний за ним робочий день - 24.09.2018.

З матеріалів справи також убачається, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав (здав на поштове відділення) до Хустського районного суду Закарпатської області 04.01.2019 (а. с. 22), тобто із пропуском передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови від 13.09.2018 (більш ніж через три місяці з моменту закінчення строку на апеляційне оскарження).

Підстави, на які ОСОБА_1 посилається у підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, зокрема, на те, що справа розглянута без його участі, і при цьому, суд першої інстанції не повідомив його та захисника про час та місце розгляду справи, а про наявність оскаржуваної постанови дізнався 27.12.2018, -апеляційний суд не може визнати поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження з огляду на наступне.

Так, матеріали справи про адміністративне правопорушення свідчать про те, що про час та місце розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_1 був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 12). Тому, врахувавши підтвердження факту належного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, а також відсутність з боку останнього заяв чи клопотань про відкладення судового засідання, суд першої інстанції прийшов до висновку про можливість розгляду справи без участі ОСОБА_1 , що не суперечить вимогам ст. 268 КУпАП, якою передбачена можливість розгляду справи без участі особи, що притягується до адміністративної відповідальності, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. При оцінці доводів клопотання апеляційний суд також враховує і те, що у матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, що для надання правової допомоги ОСОБА_1 укладав угоду з захисниками (адвокатами), у тому числі не посилався на прізвище, ім`я та по батькові осіб, з яким як із захисниками уклав угоду про надання йому правової допомоги, а також не заявляв клопотань про призначення йому захисника з Центру надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Вищенаведені обставини свідчать про дотримання судом першої інстанції вимог КУпАП щодо повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, однак, не з`явившись у судове засідання суду першої інстанції, будучи належним чином повідомленим про час та місце її розгляду, і при цьому, не надавши суду до початку розгляду справи відомостей про поважність причин неявки чи заяви про відкладення розгляду справи на інший день, ОСОБА_1 позбавив себе можливості приймати участь у розгляді справи та реалізувати передбачені ст. 268 КУпАП права, як особисто, так і через представника.

Разом із тим, у підтвердження доводів клопотання про те, що про наявність оскаржуваної постанови ОСОБА_1 стало відомо 27.12.2018, останній не надав будь-яких доказів, які б достовірно підтверджували факт отримання ним копії судового рішення чи ознайомлення з таким саме 27.12.2018, у зв`язку з чим, вказані доводи не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження.

За таких обставин та з урахуванням положень ч. 2 ст. 294 КУпАП, відповідно до яких початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а також практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, - наведені апелянтом в апеляційній скарзі доводи про поновлення строку на апеляційне оскарження, на переконання апеляційного суду, не дають підстав для поновлення строку на оскарження судового рішення, у зв`язку з чим, апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

При прийнятті рішення про відмову ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги апеляційний суд також враховує положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що ОСОБА_1 не наведено поважних причин і не надано жодних доказів у підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення; що, не з`явившись у судове засідання на розгляд клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання й подавши заяву про проведення такого без його участі, ОСОБА_1 позбавив себе можливості на доведення поважності причин пропуску строку, надання апеляційному суду будь-яких доказів у підтвердження наведених у клопотанні доводів чи заявлення будь-яких клопотань із цього приводу; що пропущений строк є значним; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

Разом із тим, апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

подане ОСОБА_1 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження - залишити без задоволення, відмовивши у поновленні пропущеного строку.

Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , на постанову Хустського районного суду від 13.09.2018 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 41 КУпАП, - повернути ОСОБА_1 як особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан