АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/480/19 Справа № 696/192/19 Головуючий по 1 інстанції Прилуцький В. О.
Категорія:ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2019 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Биба Ю.В., розглянувши у судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 квітня 2019 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст. 130 КУпАП України, -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколів про адміністративне правопорушення серії БД № 386919 та БД №386918 від 23.02.2019 року, ОСОБА_3 23.02.2019 року о 4 год. 50 хв. по вул. Покровська, в м. Камянка, керував автомобілем Рено Меган, номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння. Огляд у встановленому порядку проводився в Камянській ЦРЛ. Керуючи автомобілем, ОСОБА_3 не врахував дорожньо-транспортну обстановку, стан дорожнього покриття, не вибрав безпечної швидкості руху та скоїв наїзд на електричну опору. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.9.а та 12.1 ПДР, тобто вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 квітня 2019 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави в сумі 384 грн. 20 коп.

Не погоджуючись із постановою судді, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у справі в цій частині на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що поліцейським було порушено порядок огляду водія на стан алкогольного спяніння, у звязку з чим він вважається недійсним, а протокол про адміністративне правопорушення недопустимим доказом.

Апелянт вказує, що у протоколі зазначено лише одного свідка, в присутності якого проводився огляд на стан спяніння ОСОБА_3 за допомогою спеціальних технічних засобів; у матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного спяніння; водія не відстороняли від керування транспортним засобом, що свідчить про порушення працівником поліції встановленого законом порядку огляду на стан спяніння.

Також ОСОБА_3 вказує, що діагноз про наявність у водія стану спяніння встановлюється за результатами огляду та лабораторних досліджень, однак, під час його огляду лабораторні дослідження не проводились, у звязку із чим висновок лікаря про наявність у нього ознак спяніння є необґрунтованим.

Також апелянт вказує, що судом не було допитано в судовому засіданні свідка ОСОБА_5, тому його письмові пояснення, які містяться в матеріалах справи, не можуть бути належним доказом вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи без його участі.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 про задоволення апеляційної скарги в повному обсязі, суддя вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Оскільки апелянтом оскаржується постанова судді в частині притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу лише в цій частині.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об'єктивне зясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Не зважаючи на позицію ОСОБА_3 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними по справі і перевіреними в судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія БД № 386919 від 23.02.2019, згідно якого ОСОБА_3 23.02.2019 року о 4 год. 50 хв. по вул. Покровська, в м. Камянка, керував автомобілем Рено Меган, номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння. Огляд у встановленому порядку проводився в Камянській ЦРЛ, результат огляду 1,38 проміле;

- висновком лікаря Камянської ЦРЛ щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.02.2019 року, згідно якого ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного спяніння;

- результатами огляду ОСОБА_3 на стан алкогольного спяніння за допомогою тесту Драгер 6810, згідно якого результат складає 1,38 проміле;

- рапортом ст.інспектора Камянського відділення поліції СВП ГУНП в Черкаській області Волошина А.Г. від 23.02.2019 року, згідно якого по прибуттю на місце ДТП було проведено огляд на стан алкогольного спяніння та виявлено, що ОСОБА_3 перебуває в стані алкогольного спяніння;

- поясненнями свідка ОСОБА_5 від 23.02.2019 року про те, що 23.02.2019 року він перебував на робочому місці у Камянській ЦРЛ та бачив як близько 4 год. 50 хв. по вул. Покровська рухався автомобіль з державним номерним знаком іноземної реєстрації. Водій даного автомобіля не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував стан дорожнього покриття та здійснив наїзд на електроопору. На думку свідка, водій автомобіля ОСОБА_3 явно перебував в стані алкогольного спяніння, так як з його ротової порожнини було відчутно запах алкоголю та його мова була нерозбірливою;

- поясненнями ОСОБА_3, наданими поліцейському СРПП № 2 Камянського ВП Смілянського ВП ГУНП України в Черкаській області Мельнічак А.П., про те, що 23.02.2019 року близько 2 год. за місцем свого проживання через необхідність лікування він вжив лікарський засіб на основі етилового спирту, так як є інвалідом 2 групи захворювання легень. Близько 4 год. 30 хв. він погано себе почував, вийшов із будинку, сів за кермо власного автомобіля Рено Меган, номерний знак НОМЕР_1, та поїхав в сторону Камянської ЦРЛ для отримання медичної допомоги. Близько 4 год. 50 хв., рухаючись в м. Камянка по вул. Покровська, ОСОБА_3 не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, стан дорожнього покриття, не впорався із керуванням та здійснив наїзд на електричну опору.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

Доводи апелянта про те, що у протоколі зазначено лише одного свідка, в присутності якого проводився огляд на стан спяніння ОСОБА_3 за допомогою спеціальних технічних засобів, що свідчить про порушення поліцейським процедури проведення огляду на стан алкогольного спяніння, є безпідставними, оскільки з матеріалів справи вбачається, що огляд на стан алкогольного спяніння ОСОБА_3 проводився лікарем Камянської ЦРЛ, а не працівником поліції, тому він не передбачає наявність будь-яких свідків. Свідок ОСОБА_5, зазначений у протоколі, згідно його письмових пояснень, був свідком ДТП, а не огляду на стан алкогольного спяніння ОСОБА_3

Посилання ОСОБА_3 на відсутність в матеріалах справи направлення поліцейського про направлення водія для проходження огляду на стан спяніння до закладу охорони здоровя, що, на його думку, є порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є безпідставними, оскільки вказаною Інструкцією не передбачено обовязкова наявність такого направлення в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Не відсторонення ОСОБА_3 від керування транспортним засобом не є доказом не перебування його в стані алкогольного спяніння, враховуючи наведені вище докази.

Твердження апелянта про те, що під час проведення його огляду на стан спяніння лікарем не проводились лабораторні дослідження, тому висновок про перебування ОСОБА_3 в стані алкогольного спяніння є необґрунтованим, є безпідставними, оскільки лікарем було проведено обстеження, у тому числі і за допомогою спеціального вимірювального приладу. Водночас, у разі незгоди із проведеним оглядом, ОСОБА_3 міг самостійно пройти додаткове обстеження для встановлення стану алкогольного спяніння, у тому числі за допомогою аналізу крові, сечі тощо.

Враховуючи наведене, оскільки вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена належними доказами, які містяться в матеріалах справи, накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на нього у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, вимогам ст.ст. 33, 34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню та особі правопорушника.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 квітня 2019 року щодо ОСОБА_3 в частині притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, як того просить апелянт, - відсутні.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 квітня 2019 року, якою ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст. 130 КУпАП України, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Биба