Справа № 591/1320/19 Провадження № 3/591/576/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2019 року. м. Суми.

Зарічний районний суд м. Суми в складі судді Мальованої-Когер В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з головного управління ДФС у Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ід. номер НОМЕР_1, мешкає: АДРЕСА_1, ФОП

за ст. 155-1 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 59 від 22.02.2019 р. ОСОБА_1 вчинила правопорушення встановленого порядку застосування реєстратора розрахункових операцій, а саме: здійснення розрахункових операцій у готівковій формі без застосування належним чином зареєстрованого, опломбованого та переведеного у фіскальний режим роботи реєстратора розрахункових операцій при перевищенні обсягу доходу від підприємницької діяльності за 2017 р. у сумі 1000000 грн., чим порушено п. 296.10 ст. 296 Податкового кодексу України, час вчинення правопорушення 01.01.2018 р.

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному права на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини. Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Тобто суддя за спливом строку не вправі зясовувати обставини скоєння правопорушення та визнавати особу винною, чи визнавати її невинуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, про що Верховний Суд України висловив свою позицію у справі №6-15341ск06 ( постанова від 08.08.2007 року).

За таких обставин, у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, встановлених ст.38 КУпАП, протягом якого можливе накладення адміністративне стягнення у даній справі, відповідно до приписів п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у даній справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.38, 247 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст.155-1 ч. 1 КУпАП у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10-денного строку з моменту її винесення до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя В.В.Мальована-Когер