Справа № 461/7031/18 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 33/811/267/19 Доповідач: Михалюк В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі :

Головуючого - судді Михалюка В.О.,

з участю захисника правопорушника ОСОБА_1 - адвоката Качора С.Б.,

представника митниці - Дунаса М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС Сичова Ю. на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 12 лютого 2019 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 12 лютого 2019 року провадження у справі про порушення митних правил відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина

України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, паспорт громадянина України для виїзду за

кордон НОМЕР_1, виданий 23.05.2014 року, орган, що видав 0701,

за ч. 1 ст. 483 МК України закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення у справах про порушення митних правил.

Вилучені відповідно до протоколу № 4164/20900/18 від 12.07.2018 року транспортний засіб марки «Ford Focus», р.н. НОМЕР_4, VIN:НОМЕР_2, 2001 року випуску, з дизельним двигуном обємом 1753 см.куб., з ключем запалення до нього; Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 1 арк.; Контрольні талони для проходження по «зеленому коридору», «червоному коридору» - 2 арк.; «UPOWAZNIENIE» від 20.06.2018 № 436/2018, 1 арк. - вирішено повернути ОСОБА_1 після здійснення відповідних митних процедур.

При цьому, в постанові зазначено, що згідно протоколу про порушення митних правил № 4164/20900/18 від 12.07.2018 р., 08.07.2018 року близько 11 год.45 хв. в зону митного контролю митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС, із Республіки Польща до України смугою руху «зелений коридор», в'їхав автомобіль марки «Ford Focus», р.н. НОМЕР_4, під керуванням громадянина України ОСОБА_1.

До митного оформлення ОСОБА_1 подав паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1, виданий 23.05.2014 року, контрольний талон для проходження по «зеленому коридору» транспортного засобу без причепа та без товарів, що підлягають обов'язковому письмовому декларуванню та (або) оподаткуванню щодо транспортного засобу марки «Ford Focus», р.н. НОМЕР_4, VIN:НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію т/з на території Республіки Польща серії НОМЕР_3, згідно з яким власником автомобіля є ОСОБА_6, адреса: АДРЕСА_2, а також надав «UPOWAZNIENIE» від 20.06.2018 р. № 436/2018, посвідчене нотаріусом ОСОБА_7, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3, як документ, що дає право на користування вищезгаданим автомобілем громадянинові України ОСОБА_1 та переклад з польської на українську мову від 20.06.2018 р. № 244/2018.

Під час здійснення митних формальностей відносно громадянина України ОСОБА_1 та транспортного засобу марки «Ford Focus», р.н. НОМЕР_4, VIN:НОМЕР_2, виникла підозра щодо достовірності поданих громадянином України ОСОБА_1 документів на право користування автомобілем, а саме: «UPOWAZNIENIE» від 20.06.2018р. № 436/2018, посвідчене нотаріусом ОСОБА_7.

У зв'язку з цим було прийнято рішення щодо проведення перевірки автентичності документу. Зокрема, 09.07.2018 року завих.№ 12806/10/13-70-20/38Львівською митницею ДФС було скеровано запит до нотаріальної канцелярії ОСОБА_7 в м. Хелм, Республіка Польща, з проханням надання інформації, чи видала згадана вище нотаріальна канцелярія гр. України ОСОБА_1 «UPOWAZNIENIE» від 20.06.2018 р. № 436/2018.

09 липня 2018 року Львівською митницею ДФС за вхідним № 620/10/13-70-20 було отримано відповідь на даний лист, відповідно до якої нотаріус ОСОБА_7 повідомив, що за цим номером в його канцелярії зареєстрована інша нотаріальна дія та що ним не посвідчувався наданий документ, в звязку з чим існує імовірність скоєння злочинного підроблення документу.

Згідно з довіреністю (uzyczenie) (Реєстр А номер 436/2018), ОСОБА_6, надав уповноважив ОСОБА_1, паспорт НОМЕР_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, до користування без ніяких обмежень автомобілем марки Ford Focus р.н. НОМЕР_4, номер кузова VIN:НОМЕР_2, власником якого він є.

Разом з тим, згідно з відповіддю нотаріуса ОСОБА_7 (ОСОБА_7) на запит Львівської митниці ДФС, такі повідомили, що під реєстраційним номером (Реєстр А номер 436/2018) у нотаріуса зареєстровано інші нотаріальні дії, також що не посвідчував цього документу в своїй нотаріальній конторі.

Із повторної відповіді на запит Львівської митниці ДФС вбачається, що ОСОБА_7 не засвідчував підпису на довіреності на користування легковим автомобілем марки Ford Focus р.н. НОМЕР_4, номер кузова VIN:НОМЕР_2.

Не погодившись з даною постановою судді, представник Львівської митниці ДФС Сичов Ю. подав апеляційну скаргу, в якій вважає висновок суду помилковим і необґрунтованим, оскільки судом не надано належної оцінки обставинам та матеріалам справи. Зазначає, що дії гр. ОСОБА_1 мають ознаки порушення митних правил, передбачені ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки він вчинив дії спрямовані на переміщення транспортного засобу з поданням органу доходів і зборів як підстави для його переміщення підроблених документів, чи документів, одержаних незаконним шляхом. Вказує, що судом першої інстанції невірно звільнено ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, оскільки відповідно Закону України від 08 листопада 2018 року № 2612-VIII «Про внесення змін до митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України», яким було внесено зміни до ч. 1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил розглядаються судами, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Просить дану постанову судді скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару з конфіскацією товару, вилученого, згідно протоколу про порушення митних правил № 4164/20900/18, а також стягнути з останнього на користь Львівської митниці ДФС витрати за зберігання товару на складі митниці.

Заслухавши в судовому засіданні представника митниці, який підтримав апеляційну скаргу, захисника ОСОБА_1 - адвоката Качора С.Б., який просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, розглянувши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 1 ст. 483 МК України передбачена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, є обгрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, та в апеляційній скарзі не оспорюється.

Разом з тим, доводи представника Львівської митниці ДФС Сичова Ю. щодо необґрунтованого звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення є необгрунтованими та не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Митного кодексу України норми законів України, які пом'якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.

На момент вчинення ОСОБА_1 порушення митних правил (08.07.2018 року) діяла наступна редакція ч. 2 ст. 467 МК України: «якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень».

Водночас, станом на сьогодні, згідно прийнятих за Законом № 2612-VIII від 08.11.2018 змін, ч. 2 ст. 467 виключено, а ч. 1 ст. 467 викладено у наступній редакції: «Якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом».

За наведеного вбачається, що прийняті зміни до ст. 467 МК України не пом'якшують та не скасовують відповідальність особи, а відтак, на думку апеляційного суду, в силу положень ст. 58 Конституції України та ст. 3 МК України, не поширюються на правопорушення вчинені до прийняття відповідних змін.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КупАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративних стягнень.

Враховуючи те, що подія мала місце 08 липня 2018 року, тобто в момент проходження митного контролю, а на момент розгляду справи суддею суду першої інстанції закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 467 МК України, а тому суддя дійшов правильного висновку про те, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, підлягає закриттю на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, вірно застосував норми закону в редакції на час виявлення правопорушення.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що оскаржена постанова судді Галицького районного суду м. Львова від 12 лютого 2019 року стосовно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому відмовляє представнику Львівської митниці ДФС Сичову Ю. в задоволенні його апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС Сичова Ю. залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 12 лютого 2019 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Михалюк