ПОСТАНОВА
іменем України
"02" травня 2019 р. смт. Мілове
Суддя Міловського районного суду Луганської області розглянувши протокол про адміністративне правопорушення який надійшов від т.в.о. начальника Міловського ВП ГУНП в Луганській області полковника поліції ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, який має середню освіту, працюючого директором ФГ «Оленка», одруженому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
ВСТАНОВИВ:
З протоколу про адміністративне правопорушення слід, що 02 лютого 2019 року в с. Морозівка по вул.. Центральна ОСОБА_3 керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху і його дії підпадають під ознаки складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
ОСОБА_3 винним себе не визнав та пояснив, що дійсно 02 лютого 2019 року він з своєю дружиною знаходились у сусідньому селі у свого зятя де розпивали спиртні напої. Коли виникла потреба повертатися до свого будинку, зять запросив своїх знайомих які не вживали спиртні напої сісти за кермо його автомобіля та відвести додому. За кермом його автомобіля сів ОСОБА_4, він же сів на переднє місце поруч з водієм, дружина та зять поза ними. Під час руху автомобіля їх було зупинено працівниками поліції. Він вийшов з салону автомобіля підійшов до співробітників поліції зясувати причину зупинки. Співробітник поліції не зважаючи уваги, що за кермом автомобілю знаходився не він відібрав в нього водійське посвідчення та ключі запалювання. Запропонував поїхати на медичне обстеження на стан алкогольного спяніння. Він не відмовився поїхав. У лікарні після огляду в нього було виявлено алкогольне спяніння, про що він не суперечив. За його відсутністю ОСОБА_4 відігнав автомобіль до його оселі а потім з другим знайомим який їхав слідом повернувся до свого села.
Свідок ОСОБА_4 показав, що його дійсно було запрошено знайомим ОСОБА_5 для керування автомобілем та перевезення тестя та його дружини які знаходились у стані алкогольного спяніння до сусіднього села де ті проживали. Він погодився разом з своїм знайомим ОСОБА_6 відвезти ОСОБА_3 та його дружину до дому. ОСОБА_6 у свою чергу на своєму автомобілі повинен забрати його та повернутися разом з ним до дому. Під час руху він побачив на дорозі співробітників поліції які подавали сигнал зупинитися. Виконавши вимоги, він зупинив автомобіль. У цей час ОСОБА_3 який сидів поруч, вийшов до співробітників поліції. Один з них заглядав у салон автомобіля спілкувався з ним, дружиною ОСОБА_3 та ОСОБА_5. Потім ОСОБА_3М повезли до лікарні. Він після повернення ключів запалювання відвіз дружину ОСОБА_3 до будинку де і залишив автомобіль. ОСОБА_6 забрав його та ОСОБА_5 до свого автомобілю відвіз їх додому.
Свідок ОСОБА_6 показав, що його запросив знайомий ОСОБА_5 забрати його та ОСОБА_4 з сусіднього села після того як той відгонить автомобіль тестя та відвезе його та його дружину додому у сусіднє села. Він погодився і у весь час їхав слідком за автомобілем яким керував ОСОБА_4. Він бачив як автомобіль було зупинено робітниками поліції які потім забрали ОСОБА_3 до лікарні. Він виконав зобовязання після супроводжування автомобіля яким керував ОСОБА_4 у сусіднє село забрав його разом з ОСОБА_5 та відвіз до дому.
Свідок ОСОБА_7А показав, що він виконуючи свої обовязки по охороні громадського порядку зупинив автомобіль, з якого вийшов ОСОБА_3 у стані алкогольного спяніння. З якого боку вийшов ОСОБА_3 з автомобілю він пояснить не може не придав цьому значення. Він відібрав в нього водійське посвідчення запропонував поїхати до лікарні на медичний огляд на стан алкогольного спяніння. При огляді автомобіля в ньому знаходились жінка та двоє молодих чоловіків. Він вважає, що за кермом автомобіля знаходився саме ОСОБА_3 оскільки той вийшов до нього першим.
Свідок ОСОБА_8 показала, що дійсно вона з чоловіком знаходились у гостях у зятя та дочки де розпивали спиртні напої. Зять викликав своїх товаришив які їх супроводжували до будинку. Автомобілем керував ОСОБА_4, другий рухався позаду, щоб потім забрати ОСОБА_4 та зятя додому. Під час руху їх зупинили робітники поліції, чоловік вийшов до них для зясування причини зупинення. До салону автомобіля заглядав співробітник поліції, який їй повернув ключі запалювання. Чоловіка забрали для медичного обстеження на стан спяніння. ОСОБА_4 довіз їх разом з затям до будинку а потім їх товариш яких рухався позаду забрав у салон автомобіля та відвіз до своїх будинків.
При перегляді відеозапису, який був залучений до протоколу про адміністративне правопорушення на яку посилався співробітник поліції не було виявлено відеозапису зупинки автомобіля, візуального огляду салону автомобіля. Малась тільки звукозапис розмови ОСОБА_3 з співробітником поліції з якого не можливо встановити хто знаходився за кермом автомобіля під час його рухання та зупинки.
Вислухав пояснення правопорушника ОСОБА_3, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_7 дослідивши сам протокол про адміністративне правопорушення, протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану спяніння, слід прийти до висновку, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України «Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.»
Опитані свідки в судовому засіданні прямо вказали на те, що ОСОБА_3 не знаходився за кермом автомобіля. З свого боку представник поліції не зміг конкретизувати того, що саме ОСОБА_3 керував транспортним засобом лише вказав на присутність опитаних у суді свідків на місті події . При цьому з незрозумілих підстав опитування присутніх не провів, лише опитав співробітників медичного закладу де робився медичний огляд та зняв його на відеозапис про, що сам правопорушник ОСОБА_3 не заперечує про його присутність у медичному закладі. З таких підстав свідченням свідків ОСОБА_4,ОСОБА_6, ОСОБА_8 належить вірити. Свідчення свідка ОСОБА_7 слід віднестися з сумнівом в частині його тверджень, що стосується керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння саме ОСОБА_3 оскільки вони суперечать та різняться тім обставинам які сталися під час зупинки автомобіля у якому їхав ОСОБА_3 З відеозапису яку було залучено до протоколу про адміністративне правопорушення не було видно місце події на яку посилається робітник поліції і її неможливо використати як доказ на причетність ОСОБА_3 до керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП «Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення».
Таким чином вина ОСОБА_3 не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні всі сумніви з таких підстав щодо доведеності вини слід тлумачити їх на його користь.
Керуючись п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ:
Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів до Луганського апеляційного суду, який знаходиться у м. Сєвєродонецьк, шляхом подачі скарги через Міловський районний суд Луганської області.
Суддя: С.І. Чехов