Справа № 341/378/19
Провадження № 33/4808/195/19
Головуючий у 1 інстанції Юсип І. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_4

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Галицького районного суду Івано-Франківської області від 25 березня 2019 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого на ДТЕК БуТЕС, слюсарем,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., а також стягнуто судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.,-

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що 22.02.2019 року о 12 год. 30 хв. на автодорозі Н-09 Мукачево-Львівів км.339, ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки "Peugeot Partner" номерний знак НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції допустив зіткнення з автомобілем Renault Kangoo, номерний знак НОМЕР_2. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а саме, в автомобілі НОМЕР_3, належність ОСОБА_2, пошкоджений передній бампер, передня кришка капоту, радіатор, двигун, переднє ліве та праве крило, передня ліва та права фара, ланжерон. В автомобілі Renault Kangoo, номерний знак НОМЕР_2, належність ТзОВ "Прозерпіна Юкрейн" пошкоджена передня ліва фара, передній бампер, задні двері багажника, задній бампер, задній кузов, радіатор, переднє ліве крило. В автомобілі Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_4, належність ОСОБА_5, пошкоджений задній бампер.

На вказану постанову суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що суд неповно з'ясував фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, внаслідок чого прийшов до безпідставного висновку про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Вказує на те, що 22.02.2019 року, здійснюючи рух по автодорозі Мукачево-Львів Н-09 зі сторони м. Галич, він побачив як автомобіль ОСОБА_6 на великій швидкості виїхав на зустрічну смугу руху та намагався здійснити обгін автомобіля ОСОБА_7, д.н.з. НОМЕР_4, котрий в свою чергу почав здійснювати маневр повороту ліворуч, сигналізуючи про це світловим покажчиком повороту. Тоді водій автомобіля ОСОБА_6 спробував повернутися із зустрічної смуги руху на смугу руху, яку він займав перед цим та зачепив переднім бампером свого автомобіля за форкоп автомобіля , що повертав ліворуч. Внаслідок чого, автомобіль ОСОБА_6 розвернуло і він зупинився на смузі руху керованого ОСОБА_2 автомобіля Пежо Партнер, д.н.з. НОМЕР_1. Він почав екстрене гальмування, однак враховуючи розміщення автомобіля ОСОБА_6, відбулося зіткнення автомобілей.

Зазначає, що в нього не було реальної можливості уникнути зіткнення транспортних засобів, хоча ним було вжито всіх необхідних для цього дій, а тому вважає, що в його діях відсутні ознаки порушення ним правил дорожнього руху України. Вважає, що саме водій ОСОБА_6 порушив ПДР України, що призвели до ДТП.

Звертає увагу на те, що інспектором поліції було складено план-схему ДТП, в якій не вказано тормозний шлях автомобілів, що свідчить про те, що протокол про адміністративне правопорушення та схема місця ДТП оформлені з порушенням вимог чинного законодавства, а тому не можуть бути підставою для притягнення особи до відповідальності.

Вважає, що суд першої інстанції повинен був повернути матеріали справи щодо нього на доопрацювання.

Окрім того, суд розглянув справу за його відсутності, тим самим порушивши його право на захист та предявлення доказів у справі.

Просить постанову суду скасувати та зарити провадження за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_3, які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили скасувати постанову суду першої інстанції і закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, пояснення потерпілого ОСОБА_4, який просив відмовити в задоволенні апеляції та залишити постанову суду без змін, перевіривши матеріали справи в межах апеляції, врахувавши доводи учасників провадження, вважаю, що скарга на постанову суду не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно розглянув справу без його участі, чим порушив його право на захист.

Перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на участь в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлено ст.268 КУпАП, відповідно до якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що він був складений за участю ОСОБА_2, якому були роз'яснені його права та обов'язки, передбачені ст.268 КУпАП, ст.63 Конституції України, що підтверджується власними підписами правопорушника, що свідчить про те, що він був обізнаний про те, що стосовно нього в провадженні суду перебуває на розгляді справа про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, знав свої процесуальні права та мав можливість прийняти відповідні заходи для організації ефективного захисту своїх інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 07.03.2019 року належним чином був повідомлений про розгляд справи у суді першої інстанції 25.03.2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Однак, в судове засідання суду першої інстанції ОСОБА_2 не зявився, не повідомив суд про причини своєї неявки та не подав суду клопотання про відкладення розгляду справи.

Зокрема, в судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 вказував на те, що не зявився до суду першої інстанції з поважних причин, оскільки в цей день його матір робила операцію і він був повинен знаходитись у лікарні і не мав можливості вчасно повідомити суд про причини своєї неявки та звернутись із відповідним клопотанням про перенесення розгляду справи.

Разом з тим, суд першої інстанції, у відповідності до вимог ст.268 КУпАП, маючи дані про своєчасне сповіщення ОСОБА_2 про місце і час розгляду справи, за відсутності клопотання про відкладення розгляду справи, прийшов до обґрунтованого висновку про можливість розгляду справи за відсутності, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з'ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративного правопорушення, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_2 та призначив йому справедливе стягнення, яке відповідає особі правопорушника та характеру вчиненого правопорушення.

Постанова суду відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення.

Суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, доводиться протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 047645 від 22.02.2019 р., схемою місця ДТП від 22.02.2019 р. письмовими поясненнями потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_8

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №047645 від 22.02.2019 року, ОСОБА_2 о 12 год.30 хв. на а/д H-09 «Мукачево-Львів» Н-09 керуючи транспортним засобом Пежо Партнер, д.н.з. НОМЕР_1, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції допустив зіткнення з транспортним засобом ОСОБА_6, д.н.з. НОМЕР_2.

Протокол складено уповноваженою особою поліцейським СРПП Галицького ВП ГУНП капралом поліції ОСОБА_9, підписаний правопорушником та особою, яка склала даний протокол.

Правопорушнику було розяснено його права та обовязки, передбачені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи в Галицькому районному суді, про що свідчить власноручний підпис ОСОБА_2

Посвідчення водія у ОСОБА_2 було вилучено працівником поліції та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом.

Пояснення щодо обставин вчинення ДТП ОСОБА_2 надав на окремому аркуші.

Зі змісту вищевказаних письмових пояснень ОСОБА_2І вбачається, що він фактично визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки вказав, що саме його дії призвели до дорожньо-транспортної пригоди внаслідок якої зіткнулись транспортні засоби та отримали механічні пошкодження.

Зокрема, в своїх поясненнях ОСОБА_2 вказав, що проїжджаючи населений пункт м. Галич допустив зіткнення з транспортним засобом, який рухався в попутному напрямку, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучена схема дорожньо-транспортної пригоди, яка складена у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395.

На вказаній схемі зафіксоване розташування транспортних засобів після дорожньо-транспортної пригоди, особливості дорожньої розмітки, відповідні результати виміру відстаней, які мають важливе значення для встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження автомобілів, які сталися внаслідок ДТП.

Вищевказані дані схеми дорожньо-транспортної пригоди повністю узгоджуються з поясненнями учасників ДТП ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_10 щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, місця зіткнення транспортних засобів та суспільно-небезпечних наслідків у виді пошкодження транспортних засобів.

Схема ДТП підписана трьома учасниками даної ДТП без жодних зауважень та застережень щодо її оформлення та щодо змісту даних зазначені в даній схемі, що свідчить про згоду учасників із вказаною інформацією в ній.

До вищевказаної схеми дорожньо-транспортної пригоди долучено перелік видимих (зовнішних) пошкоджень транспортних засобів, отриманих внаслідок ДТП, відповідно до якого в автомобілі НОМЕР_3, належність ОСОБА_2, пошкоджений передній бампер, передня кришка капоту, радіатор, двигун, переднє ліве та праве крило, передня ліва та права фара, ланжерон; в автомобілі Renault Kangoo, номерний знак НОМЕР_2, належність ТзОВ "Прозерпіна Юкрейн" пошкоджена передня ліва фара, передній бампер, задні двері багажника, задній бампер, задній кузов, радіатор, переднє ліве крило; в автомобілі Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_4, належність ОСОБА_5, пошкоджений задній бампер.

Судом першої інстанції обґрунтовано врахував письмові пояснення ОСОБА_4, згідно яких він у вказаний день та час їхав м. Галич та рухався в сторону м. Івано-Франківська, коли він почав здійснювати обгін автомобіля, то в той час водій автомобіля Volkswagen почав здійснювати поворот наліво, він пригальмував, але водій вказаного автомобіля продовжував поворот вліво, на що він повернувся на смугу руху якою він їхав, при цьому він вдарив лівою передньою стороною автомобіль Volkswagen, в цей час також відчув удар заді. Внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження.

Вказані письмові пояснення потерпілий ОСОБА_4 повністю підтримав в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Показання потерпілого ОСОБА_4 повністю узгоджуються з поясненнями свідка ОСОБА_10, який пояснив, що керуючи транспортним засобом марки Volkswagen, 22.02.2019 р., проїжджаючи м. Галич рухався в напрямку м. Івано-Франківськ, включивши поворот та повертаючи на сервіс, побачив в дзеркалі заднього виду, що шофер автомобіля, який їхав позаду нього, хотів різко його обігнати, але побачивши його включений поворот призупинився. В цей час він почав повертати, однак почув різкий сильний удар в автомобіль і його понесло в ліву сторону.

Вищевказані показання потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_10 також узгоджуються з показаннями ОСОБА_2, який також вказує на те, що бачив, як автомобіль ОСОБА_6, який рухався попереду його транспортного засобу у попутному напрямку, на великій швидкості виїхав на зустрічну смугу руху та намагався здійснити обгін автомобіля ОСОБА_7, який почав здійснювати маневр повороту ліворуч, внаслідок чого водій ОСОБА_6 спробував повернутися із зустрічної смуги руху на смугу руху, яку він займав перед цим та зачепив переднім бампером свого автомобіля за форкоп автомобіля, що повертав ліворуч. Внаслідок чого, автомобіль ОСОБА_6 розвернуло і він зупинився на смузі руху керованого ОСОБА_2 автомобіля Пежо Партнер.

При розгляді апеляційної скарги суд керується п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» відповідно до якого, у випадках, коли суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з'ясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Виключається відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Разом з тим, апеляційний суд вважає неспроможними доводи ОСОБА_2 стосовно того, що зіткнення автомобіля під його керуванням з автомобілем, який знаходився попереду відбулось внаслідок порушення правил дорожнього руху саме водієм, який рухався попереду його автомобіля у попутному напрямку, оскільки вони спростовуються даними протоколу про адміністративне правопорушення та долученої до нього схемою дорожньо-транспортної пригоди та переліком пошкоджень транспортних засобів, поясненнями потерпілих ОСОБА_4 і ОСОБА_8 та письмовими поясненнями самого правопорушника ОСОБА_2, надані працівникам поліції після вчинення ДТП.

Так, характер та ступінь механічних пошкоджень транспортних засобів в результаті дорожньо-транспортної пригоди, розташування транспортних засобів відповідно до схеми дорожньо-транспортної пригоди, пояснення потерпілих ОСОБА_4 і ОСОБА_8 та правопорушника ОСОБА_2 свідчать про те, що зіткнення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 з транспортним засобом під керуванням ОСОБА_4, відбулось вже після того, як останній вчинив дорожньо-транспортну пригоду, зіткнувшись з автомобілем під керуванням ОСОБА_8

Зокрема, відповідно до постанови Галицького районного суду Івано-Франківської області від 23.03.2019 року ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Зі змісту вищевказаної постанови, вбачається, що водій ОСОБА_4 22.02.2019 року о 12 год. 30 хв. на автодорозі Н-09 Мукачево-Львівів км.339, керуючи автомобілем марки Renault Kangoo, номерний знак НОМЕР_2 не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції внаслідок чого вчинив зіткнення з автомобілем марки Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_8 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Разом з тим, зіткнення транспортних засобів марки "Peugeot Partner" номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля Renault Kangoo, номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, відбулось саме внаслідок порушення ОСОБА_2 п. 13.1 ПДР України, оскільки він не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції.

Зокрема, в результаті огляду відеозапису з відеореєстратору, який було встановлено на транспортному засобі марки "Peugeot Partner" номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, який було надано останнім та переглянуто під час розгляду справи в апеляційній інстанції, вбачається, що причиною дорожньо-транспортної пригоди, яка призвела до зіткнення транспортного засобу марки "Peugeot Partner" під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля Renault Kangoo, під керуванням ОСОБА_4, стало саме порушення правил дорожнього руху ОСОБА_2, який не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та не дотримався безпечної дистанції.

Дані вказаного відеозапису, яким зафіксовано обставини дорожньо-транспортної пригоди, повністю узгоджуються з встановленими судом першої інстанції обставинами дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи наведене, вважаю, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що дії ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.13.1 ПДР України, відповідно до якого водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог п.1.10 ПДР України безпечною швидкістю необхідно вважати швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах; безпечною дистанцією необхідно вважати відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру; дорожньою обстановкою вважається сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Апеляційний суд ставиться критично до доводів захисту про те, що водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки "Peugeot Partner" номерний знак НОМЕР_1 не порушував вимоги щодо небезпечної дистанції, оскільки водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем марки Renault Kangoo, номерний знак НОМЕР_2, виконуючи обгін виїхав на зустрічну смугу руху.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до п.1.10 ПДР України обгін , це випередження одного або кількох транспортних засобів, пов'язане з виїздом на смугу зустрічного руху. Таким чином, здійснення обгону передбачає виїзд на смугу зустрічного руху та повернення на свою смугу після його закінчення.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що в результаті здійснення обгону водій транспортного засобу марки Renault Kangoo, номерний знак НОМЕР_2, ОСОБА_4, вчинивши зіткнення з автомобілем марки Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_8, був змушений зупинитись на своїй смузі руху, а водій марки "Peugeot Partner" номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_2 не зміг запобігти зіткненню, оскільки в порушення п.13.1 ПДР України не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції.

Суд першої інстанції, проаналізувавши сукупність досліджених доказів, поза розумним сумнівом, прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки він в порушення вимог пункту 13.1 Правил дорожнього руху України не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував безпечної дистанції та скоїв зіткнення з іншим транспортним засобом.

Вважаю, що обране судом адміністративне стягнення відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

При розгляді питання про справедливість призначеного ОСОБА_2 стягнення, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.33 КУпАП врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та ступінь його вини.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляцію ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП ,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Галицького районного суду Івано-Франківської області від 25 березня 2019 року стосовно ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

Апеляційного суду ОСОБА_11

З оригіналом згідно:

Суддя: О.П. Васильєв