Справа № 175/1855/19
Провадження № 3/175/764/19
Постанова

04 червня 2019 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Бровченко В.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який народився у м. Дніпропетровську, громадянина України, ІПН НОМЕР_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч.7 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

14 травня 2019 року після доопрацювання на розгляд Дніпропетровського районного суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 449025, згідно якого 30.03.2019 року о 18.50 годині по вул. Дніпровській у с. Новоолександрівка Дніпровського району Дніпропетровській області водій ОСОБА_2 у порушення вимог п.2.9 «в» Правил дорожнього руху України повторно на протязі року керував автомобілем «ВАЗ-21013» реєстраційний номер НОМЕР_2 із неосвітленим заднім державним номерним знаком, тобто за скоєння правопорушення, передбаченого ч.7 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

До протокол долучений рапорт інспектора СРПП № 1 Дніпровського РВП Сарнецького В.С. без дати.

31 травня 2019 року ОСОБА_2 надав заяву, в якій просив розглянути протокол про адміністративне правопорушення за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст.ст.245,251,252,278,280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 3 статті 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченої особи.

Відповідно до ч.7 ст.121 КУпАП особа притягається до адміністративної відповідальності, якщо вона повторно протягом року вчинила будь-яке з порушень, передбачених частиною шостою цієї статті.

Всупереч цим вимогам, до протоколу серії БД № 449025 не додані докази про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП.

У зв`язку з такими обставинами, 24 квітня 2019 року зазначені матеріали були повернуті на доопрацювання начальнику Дніпровського РВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області.

Після повернення матеріалів установлено, що зазначені вимоги працівниками поліції при доопрацюванні не виконанні.

Відповідно до ст.251 КУпАП довідка ОСОБА_4 не є доказом про притягнення до адміністративної відповідальності, а тому суд не бере її до уваги.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення у справі «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року).

Таким чином, дослідивши усі наявні у справі докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.7 ст.121 КУпАП, унеможливлюють притягнення його до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, виходячи з вимог ст.62 Конституції України справа відносно ОСОБА_3 підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП через відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст.121 КУпАП.

Частиною 1 статті 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення на цю особу адміністративного стягнення.

З огляду на те, що провадження по справі підлягає закриттю, судовий збір не сплачується.

Керуючись ст.ст.121 ч.7,247 п.1,268,276,277,283-285 КУпАП,

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.7 ст.121 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови для відома направити ОСОБА_5 і начальнику Дніпровського РВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим чи його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через місцевий суд.

Суддя В.В. Бровченко