ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/531/19 Справа № 216/7068/18 Суддя у 1-й інстанції - Кузнецов Р. О. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, що проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, звільнено від сплати судового збору на підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Згідно оскаржуваній постанові суду першої інстанції та протоколу про адміністративне правопорушення 09 грудня 2018 року о 17 годині 09 хвилин у Центрально-Міському районі м.Кривого Рогу по вул.Ньютона біля буд.24 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Nissan Almera, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В своїй заяві про поновлення строку апеляційного оскарження ОСОБА_1 просить пропущений ним строк - поновити, обґрунтовуючи тим, що судовий розгляд провадження було здійснено без нього та його представника, а отримав повний текст постанови через свого представника лише 26 березня 2019 року з причини завантаження справами судді Кузнецова Р.О.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду, а справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги посилається на те, що постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального закону. Вказує на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б свідчили про належне повідомлення судом правопорушника про місце і час розгляду справи. Зазначає, що в день розгляду справи 27 лютого 2019 року він і його представник були в суді, однак оскільки суддя був зайнятий в іншому процесі, він ( ОСОБА_1 ) не зміг чекати, оскільки поспішав на військову службу. При цьому він залишив клопотання про виклик свідків та клопотання про звільнення його від адміністративної відповідальності з викладенням всіх обставин по справі. Суддю залишився чекати представник за довіреністю Зелений В.А., якому суддя повідомив, що не допустить представника до розгляду справи у зв`язку з відсутністю свідоцтва адвоката. Вказує на те, що працівники поліції не зверталися до нього з пропозицією пройти спочатку перевірку за допомогою алкотесту Драгер, а відразу запропонували пройти медичний огляд у медичному закладі для визначення стану алкогольного сп`яніння. Звертає увагу на те, що не міг можливості їхати до медичного закладу, тому що був викликаний терміново до військової частини. Вважає, що протокол має ознаки фальсіфікації, а матеріали про вчинення ним адміністративного правопорушення містять протилежні відомості.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про місце і час розгляду апеляційної скарги, про що свідчить довідка про доставку смс від 25 квітня 2019 року, у судове засідання не з`явився і не повідомив про причини неявки, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило, тому суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його задовольнити, оскільки доводи останнього про те, що він отримав копію постанови за межами строку апеляційного оскарження, підтверджуються матеріалами справи, а отже є підстави для висновку, що строк апеляційного оскарження був пропущений ним з поважної причини.

Розглядаючи вимоги апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції вважає, що викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були залучені в якості свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, з яких вбачається, що в їх присутності саме водій ОСОБА_1 відмовився на вимогу працівників поліції пройти огляд у встановленому законом порядку для встановлення стану алкогольного сп`яніння; відеозаписом, що міститься у матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення кореспондують положенням п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно яким водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд на місці за допомогою спеціального технічного засобу або в медичному закладі охорони здоров`я.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою органів поліції, котре полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Що стосується доводів ОСОБА_1 стосовно того, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та оформлення матеріалів справи було допущено порушення норм закону, зокрема в порушення процедури направлення водіїв для проходження огляду не було належним чином у встановленому законом порядку запропоновано пройти відповідний огляд, то слід зазначити, що з наявного відеозапису з нагрудної камери поліцейського ОСОБА_1 у присутності двох свідків було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що останній відмовився, у зв`язку з чим ці доводи апелянта є необгрунтованими.

Що стосується доводів ОСОБА_1 щодо допущення поліцейськими неточностей при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, то слід зазначити, що апеляційним переглядом не встановлено таких порушень, при цьому протокол було складено у відповідній формі та послідовності з зазначенням у ньому всіх даних, які дають повну картину події, що свідчить про його відповідність Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 05.11.2015 року за №1376.
Інші доводи апелянта мають формальний характер, у зв`язку з чим оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Апеляційним судом не встановлено порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735, допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги апелянта є неприйнятними.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2019 року.

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 лютого 2019 року про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду С.І. Крот