ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 09 січня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою провадження, щодо:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП та справу про адміністративне правопорушення закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою, ОСОБА_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП та справу про адміністративне правопорушення закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 175959 від 12.11.2018, ОСОБА_2 07 серпня 2018 року о 18 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «Джилі», д/н НОМЕР_3, під час виїзду з дворової території будинку № 7 по вул. Пісаржевського в м. Дніпрі, не надавши переваги у русі, скоїв зіткнення з автомобілем «Тойота», д/н НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався повз нього. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.2 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

Мотивуючи своє рішення про закриття провадження, місцевий суд зазначив, що як ОСОБА_2 скоїв правопорушення 07 серпня 2018 року, а отже, на момент розгляду справи 09 січня 2019 року, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП тримісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності з дня вчинення правопорушення минув.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що вказана постанова є незаконною та необґрунтованою. Вважає, що суд не прийняв до уваги письмові пояснення та заперечення ОСОБА_1, а також не взято до уваги обставини зіткнення транспортних засобів в конкретній дорожній ситуації та механічні пошкодження виявлені і зафіксовані на схемі місця дорожньо-транспортної пригоди і фототаблицях. Зокрема, поза увагою суду залишились дані щодо конкретної ділянки дороги та черговості проїзду перехрестя. Також суд не прийняв до уваги факти халатного та недбалого виконання службових обов'язків інспектором поліції, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення з порушенням вимог п. 7 та п. 8 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. На думку ОСОБА_1 постанова суду винесена з грубим порушенням норм процесуального права, а також невірно застосовані матеріальні норми, що потягло за собою однобічне та не повне з'ясування судом усіх фактичних обставин справи.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказах, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1, про те, що постанова судді першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказах.

Так висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення БД № 175959; схемою місця дорожньо-транспортної події від 07 серпня 2018 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, напрямки руху водіїв та розташування транспортних засобів після цього, при цьому з координат розміщення останніх на дорозі дійсно вбачається, що зіткнення між автомобілями відбулось в той час, коли водій ОСОБА_2 виїжджав з дворової території на дорогу по якій вже рухався інший водій ОСОБА_3, якому правопорушник не надав переваги у русі, що і стало причиною даного ДТП, також з зворотнього боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень вищезазначених транспортних засобів, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення; фотографіями з місця ДТП, які доповнюють повну картину дорожніх умов та обстановки на даній ділянці дороги; поясненнями водія-учасника дорожньо-транспортної події ОСОБА_3, відповідно до яких ОСОБА_2 дійсно вчинив правопорушення за зазначених обставин.

Так, за положеннями пункту 10.2 ПДР виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з'їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Порушення зазначених норм Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2 підтверджується, зокрема і схемою місця ДТП, де відображено перелік видимих пошкоджень автомобілів, локалізація яких свідчить про наявність причинного зв'язку з наслідками, за що останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП .

Крім того, згідно локалізації видимих пошкоджень та фотографіях доданих до справи зафіксовано, що у автомобіля "Тойота» пошкоджено праву задню бокову чистину, а у автомобіля «Джилі» пошкоджено передню частину, зокрема бампер, що вказує на той факт, що напрямки руху вказаних автомобілів перетинались між собою, тому, аналізуючи механічні пошкодження на транспортних засобах та враховуючи їх попередню траєкторію слідування, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, щодо механізму їх зіткнення між собою, зокрема контактування (взаємодія) зазначених частин автомобілів вказує на ті обставини, що зіткнення відбулось коли водій ОСОБА_2 виїжджав з дворової території на дорогу, в той час коли інший водій ОСОБА_3 вже рухався по ній, у зв'язку з чим на автомобілі останнього було пошкоджено задню бокову частину справа, з чим погоджується і апеляційний суд.

Крім того, в даному випадку швидкість автомобіля «Тойота», д/н НОМЕР_2 не спростовує факт порушення водієм ОСОБА_2 вказаних вище норм Правил дорожнього руху, що знаходиться в причинному зв'язку з даною пригодою, що також було зазначено місцевим судом.

Пояснення які надані ОСОБА_3 повністю узгоджуються з наявними в матеріалах справи доказам, не суперечать між собою, тому у апеляційного суду сумнівів стосовно їх правдивості не виникає.

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_2 в скоєнні ним адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджені наявними доказами в матеріалах справи.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що порушення водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України, а саме вищевказаних пунктів 10.2 ПДР України, знаходиться в причинно-наслідковому зв'язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Не заслуговують на увагу і вимоги апелянта стосовно винесення окремої ухвали суду про доручення відповідним правоохоронним органам провести службову перевірку щодо невідповідностей дій посадових осіб нормам Конституції, та зобов'язати відповідні структурні підрозділи поліції ВРОМ УПП в Дніпропетровській області старшого слідчого лейтенанта поліції Тютюника П.В., оскільки нормами чинного КупАПне передбачено та до повноважень апеляційного суду не входить, та вирішується в порядку іншого судочинства.

Інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на його ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а будь яких інших доказів відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.

З огляду на викладене, погоджуюсь з висновком суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закриттю провадження у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, так як адміністративне правопорушення скоєне 12.11.2018 року, тобто на момент прийняття судового рішення згідно до вимог ст. 38 КУпАП строк для накладення адміністративного стягнення сплинув.

Порушень вимог закону допущених судом першої інстанції, які б були підставою для скасування рішення суду, апеляційний суд не вбачає, а відтак приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду, без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 09 січня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою провадження щодо ОСОБА_1, якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП та справу про адміністративне правопорушення закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя : А.О. Пістун