Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/173/19 Головуючий у суді І-ї інстанції Шевченко І. М.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Гончар В. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2019 року. Суддя Кропивницького апеляційного суду Гончар В.М., за участі ОСОБА_1 та його представника - адвоката Завгородньої В.В., розглянув у порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12 березня 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКППФО НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.122 та ч 2 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення за ч.4 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн; за ч.2 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки. Відповідно до ст. 36 КУпАП накладено остаточне адміністративне стягнення, шляхом поглинення менш суворого стягнення більш суворим, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та стягнено судовий збір в розмірі 384,20 грн. на користь держави.

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 23.12.2018 о 01 годині 17 хвилин в м. Кропивницький по вул. Ушакова, буд. 1 А , керуючи транспортним засобом марки Мазда 3, д.н.з. НОМЕР_2 , виїжджаючи з вул. Куроп`ятникова на вул. Ушакова при наявності дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», не надав дорогу автомобілю Toyota Prius 113701, під керування ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, чим змусив водія автомобіля Toyota Prius 113701 різко загальмувати та змінити напрямок руху, щоб уникнути зіткнення, створивши аварійну ситуацію, чим порушив п.п. 16.11, 8.4.б Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч.4 ст. 122 КУпАП.

А також ОСОБА_1 23.12.2018 о 01 годині 17 хвилин в м. Кропивницький по вул. Ушакова, буд. 1-А керував транспортним засобом марки Мазда 3, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за згоди водія в установленому законом порядку із застосуванням приладу Drager Alcotest 6810 Aram 2241 в присутності двох свідків; тест № 6680 позитивний - 1,49 проміле, дане правопорушення було вчинено водієм повторно протягом року, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч.2 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, скасувати вказану постанову, справу закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що постанова судом винесена 12.03.2019 без його участі, про вказане рішення він дізнався 29.03.2019 з Єдиного державного реєстру судових рішень, а тому строк на апеляційне оскарження було пропущено з поважних причин.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо скасування оскаржуваної постанови зазначає, що складання протоколу проводились без участі понятих.

Також вказав, що відповідно до відомостей державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення газоаналізатор Drager Alcotest 6810 (Свідоцтво про державну реєстрацію № 7261/2007) не внесений до переліку медичних виробів, які дозволені для застосування на території України, тому його показники не можуть вважатися допустимим доказом.

Крім того, після проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу він сказав працівникам поліції, що хоче пройти медичний огляд на встановлення факту сп`яніння у медичному закладі у відповідності до положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 р. (далі - Інструкція), однак, йому було відмовлено.

Таким чином, в зв`язку із незгодою з результатами огляду спеціальним технічним засобом поліцейські зобов`язані були доставити його до найближчого закладу охорони здоров`я для проведення огляду, а за відсутності відповідного медичного огляду покази приладу Drager Alcotest 6810 не можна вважати належним доказом наявності стану сп`яніння.

Також зазначив, що доказів про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП на протязі року в матеріалах справи відсутні.

Під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 та його представник адвокат Завгородня В.В. подану апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі та посилаючись на вказані в ній обставини просили вимоги апеляційної скарги задовольнити.

Заслухавши пояснення правопорушника, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, перевіривши апеляційні доводи вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, за таких обставин.

Як вбачається із матеріалів справи постанова судом щодо ОСОБА_1 винесена 12.03.2019, без участі останнього, заяву про видачу постанови було написано від імені адвоката 19.03.2019, апеляційна скарга подана 08.04.2019, а тому апелянту підлягає поновленню строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, суд в повній мірі дослідив та проаналізував наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази (протокол про адміністративне правопорушення БД № 341109 від 23.12.2018, роздруківку чеку Драгер «Алкотест 6810» з результатом 1,49 проміле, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, відеозапис події, що мала місце 23.12.2018, копію постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04.07.2018 відповідно якої ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП) і їм дана належна оцінка, тому дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.122 та ч.1 ст.130 КУпАП, за які наклав адміністративні стягнення відповідно ст. 36 КУпАП, що з урахуванням характеру вчиненого правопорушення є правильним та достатнім і відповідає вимогам ст. 33 КУпАП.

Будь-яких порушень законодавства, під час складання протоколів про адміністративне правопорушення та розгляду справи в суді першої інстанції, які тягнуть за собою скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що судом першої інстанції ОСОБА_1 , завчасно повідомлявся про час і місце розгляду справи, за адресою, яку він сам зазначив в поясненні, проте з невідомих причин не отримував судові повістки, а подання заяв про перенесення розгляду справи, на думку суду є нічим іншим, як затягуванням справи з можливістю уникнення покарання. Також слід зазначити, що відповідно до частини 2 статті 268 КУпАП, участь особи, яка притягається до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при розгляді справи не є обов`язковою.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 , повідомлявся про час і місце розгляду справи, його участь в судовому засіданні під час розгляду справи не є обов`язковою, а тому суд першої інстанції, враховуючи положення статті 38 КУпАП, яка визначає строки накладення адміністративного стягнення, на думку апеляційного суду, правильно дійшов висновку щодо можливості розгляду справи та постановлення рішення суду без участі останнього.

Доводи апеляційної скарги, що працівниками поліції не запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі є безпідставними, оскільки відповідно до п. 7 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Із досліджених матеріалів адміністративного провадження вбачається, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», з висновками був згоден, та не висловлював з цього приводу будь-яких заперечень.

Твердження апелянта, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу газоаналізатора Драгер «Алкотест 6810», який відсутній у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, які дозволені для застосування на території України, апеляційний суд вважає такими, що не ґрунтуються на законі.

Пунктом 3 Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху» затвердженого наказом МВС №33 від 01.03.2010, який наразі є чинним, спеціальним технічним засобом для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, окрім інших, є газоаналізатор «Alcotest 6810».

Вказаний виріб був зареєстрований в Україні згідно Порядку державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення, затверджений Постановою КМУ від 09.11.2004 №1497 (далі - Постанова КМУ №1497), що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію №7261/2007 від 10.02.2010, термін дії до 10.02.2015.

Відповідно до роз`яснень наданих ДП «Український медичний центр сертифікації» №45 від 18.01.2018 включення згідно Постанови КМУ №1497 Драгер «Алкотест 6810» у реєстр медичної техніки та виробів медичного призначення означало можливість його ввезення на митну територію України та введення їх у експлуатацію (початок використання), закінчення ж терміну дії свідоцтва означало припинення можливості їх ввезення та введенню в експлуатацію, але не впливало на вироби, які вже були введені у експлуатацію.

З огляду на викладене вище, використання медичних виробів газоаналізатора Драгер «Алкотест 6810», які були завезені та реалізовані на території України та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10.02.2010р. по 10.02.2015р., є законним.

Крім того, позицію апелянта щодо відсутності понятих при складанні протоколу, суд апеляційної інстанції вважає не обґрунтованою, оскільки, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 341109 від 23.12.2018 ( а.с. 1 ), акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ( а.с. 4 ), а також пояснень самих понятих ( а.с. 5), понятими зазначено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Пояснення свідків складені в установленому порядку, підписані власноруч, викладені послідовно, узгоджуються між собою та з іншими доказами по справі

Більш того, процес залучення свідків для проходження медичного огляду, та в подальшому сам процес медичного огляду був зафіксований на відеозапис, який окрім письмових пояснень свідків, повністю доводить правильність та законність проведення поліцією процедури медичного огляду на стан сп`яніння, щодо ОСОБА_1 , який між тим погодився з результатами даного обстеження, тому підстав піддавати будь-яким сумнівам показання свідків немає, а отже немає необхідності в допиті зазначених осіб.

Стосовно посилань апелянта з приводу відсутності доказів про притягнення його за ч.1 ст.130 КУпАП протягом року також є безпідставними, в зв`язку з тим, що в матеріалах справи наявна копія постанови суду від 04.07.2018, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення. Жодних відомостей про скасування даної постанови апелянтом не надано.

Під час апеляційного розгляду справи, були досліджені всі докази, надані апелянтом, які на його думку доводять його невинуватість.

Обставини, на які посилається апелянт свого підтвердження не знайшли, навпаки спростовуються доказами, що знаходяться в матеріалах адміністративної справи, а тому його апеляційні вимоги щодо скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12 березня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12 березня 2019 року щодо ОСОБА_1 , - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

Згідно з оригіналом

Суддя Кропивницького

Апеляційного суду В.М. Гончар