Справа № 574/408/19
Провадження № 3/574/83/2019
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року м. Буринь

Суддя Буринського районного суду Сумської області Куцан В.М розглянувши матеріали, які надійшли з Буринського ВП Конотопського ВП ГУ НП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,

за ст.130 ч.1 КУпАП,

в с т а н о в и в:

18.03.2019 року, о 14 годині 15 хвилин, ОСОБА_1 керував скутером «Вайпер», без номерного знаку, в м. Буринь по вулиці Великохутірська з ознаками алкогольного спяніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота), від проходження в установленому порядку огляду на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.п.2,5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 18.03.2019 року повертався з дня народження, керуючи мопедом. Перед цим випив пляшку пива. Коли зупинили працівники поліції та запропонували йому пройти огляд на стан спяніння, він відмовився. Прав на керування транспортним засобом він не має, у звязку з чим його також притягнули до адміністративної відповідальності.

Дослідивши надані докази, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за вищевикладених обставин повністю доведена в судовому засіданні.

Зокрема, з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД№389730 вбачається, що ОСОБА_1 о 14 годині 15 хвилин, керував скутером «Вайпер», без номерного знаку, в м. Буринь по вулиці Великохутірська з ознаками алкогольного спяніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота), від проходження в установленому порядку огляду на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.п.2,5 ПДР України (а.с.1).

Ці обставини підтверджені і письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, з яких вбачається, що ОСОБА_1 в їх присутності відмовився пройти огляд на стан спяніння відповідно до встановленого законом порядку (а.с.2,3).

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Даючи оцінку письмовим поясненням вищевказаних свідків на предмет їх достовірності та допустимості, суддя вважає за можливе використати їх як доказ вини особи яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки вони повністю узгоджуються з письмовими поясненнями ОСОБА_1 та відповідають встановленим фактичним обставинам справи.

Відповідно до п.п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних засобів чи токсичних речовин.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан спяніння та оформлення результатів такого огляду визначена «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (зареєстрована за № 1413/27858 11.11.2015), з системного аналізу якої вбачається, що огляд на стан спяніння поліцейським проводиться на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

Згідно п.3 Розділу І вищевказаної Інструкції ознаками алкогольного спяніння є, в тому числі, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя.

Аналізуючи зазначені положення нормативних актів та оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, суддя вважає їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність є достатньою для того, щоб покласти в основу цієї постанови щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за вищевикладених обставин.

Таким чином, вважаю, що вина ОСОБА_1 доведена в судовому засіданні і його дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 130 КУпАП, так як він керував транспортним засобом та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

При накладенні стягнення, у відповідності до ст. 33 КУпАП, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

ОСОБА_1 не працює, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався.

Обставин що помякшують та обтяжують відповідальність не вбачається.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

З довідки Буринського ВП та пояснень ОСОБА_1 вбачається, що останній посвідчення на керування транспортними засобами немає.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в пункті 28 своєї постанови від п. 28 від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», яким передбачено, що позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Таким чином встановлено, що підстав для призначення ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами немає, оскільки він не набув такого права.

Враховуючи вказані обставини вважаю, що з метою виховання порушника і запобіганню вчинення ним нових порушень його необхідно піддати адміністративному стягненню передбаченому законом у виді штрафу на користь держави без позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст.283-285 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь спеціального фонду Державного бюджету 384 гривні 20 копійок судового бору.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.М.Куцан