Справа № 755/8808/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" липня 2019 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Федосєєв С.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 163868, ОСОБА_1 , 19 травня 2019 року о 12 годині 30 хвилин, керував автомобілем «RENAULT TRAFIC», д/н НОМЕР_1 , у м. Києві по вул. Гната Хоткевича, 8, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які погано реагують на світло; блідість обличчя. Огляд проводився у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога за адресою: м. Київ, пр-т Визволителів, 6. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а ПДР України.

У судове засідання з`явився ОСОБА_1 , вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що 19 травня 2019 року він не перебував у стані наркотичного сп`яніння і взагалі не вживає наркотики та не розуміє, яким чином міг бути такий висновок лікаря.

У судове засідання з`явився захисник ОСОБА_1 - ОСОБА_2., який подав клопотання про визнання доказу недопустимим. Зазначив, що на його думку, висновок лікаря-нарколога, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №004515 від 23.05.2019 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння та протокол серії БД № 163868 є недопустимими доказами та просить виключити їх з переліку доказів, які підлягають дослідженню. Крім того, з висновку лікаря-нарколога, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №004515 від 23.05.2019 року, вбачається, огляд на стан сп`яніння був проведений 19.05.2019 року, а висновок складений 23.05.2019 року, тобто через чотири дні після проведення огляду. Вищевикладена обставина свідчить про те, що на момент складення протоколу серії БД № 163868, висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №004515 взагалі не існувало. А тому, вищевикладені порушення вимог Інструкції позбавили ОСОБА_1 можливості оскаржити результати огляду на стан сп`яніння, оскільки з результатом висновку ОСОБА_1 був ознайомлений, лише після ознайомлення з матеріалам справи. Відповідно до п.22 Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог Інструкції, вважаються недійсними.

Заслухавши думку ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, дослідивши наявні матеріали, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Однак, у супереч вимогам ст. 251 КУпАП, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що особа керувала автомобілем, перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 8 Конституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Зокрема, згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Так, у судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисником ОСОБА_2. було надано послідовні та логічні пояснення викладені вище, що не викликають сумніву щодо їх достовірності, тому суд бере їх до уваги.

Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №163868, ОСОБА_1 , 19 травня 2019 року о 12 годині 30 хвилин, керував автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння та огляд проводився у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога.

Однак, із долученого до матеріалів справи з висновку лікаря-нарколога, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №004515 від 23.05.2019 року, видно, що ОСОБА_1 направлено на огляд 19 травня 2019 року о 13 год. 20 хв., дата заповнення висновку 23 травня 2019 року, що не має ніякого відношення до керування останнім автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння 19 травня 2019 року о 12 годині 30 хвилин, як це вказано в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 163868. Висновок складений 23 травня 2019 року, тобто через чотири дні після проведення огляду.

П. 22 Інструкції імперативно передбачає, що висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння, складений з порушенням вимог Інструкції вважаються не дійсними.

Дослідивши всі наявні матеріали, приходжу до висновку, що до суду не надано будь-якого належного доказу на рахунок того, що ОСОБА_1 саме 19 травня 2019 року о 12 годині 30 хвилин керував автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння, оскільки долучений до протоколу про адміністративне правопорушення висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №004515 датований 23.05.2019 року, тобто на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення висновку не існувало.

Будь-яких інших доказів на рахунок того, що ОСОБА_1 саме 19 травня 2019 року о 12 годині 30 хвилин керував автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння, суду не надано.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2. та вивчивши надані докази в їх сукупності, вважаю, що діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 9, 23, 24, 30, 33, 130, 245, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: