№ 521/3472/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року суддя Малиновського районного суду м. Одеси Кузьменко Н.Л., розглянувши заяву в.о. заступника начальника - заступника начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Одеської митниці ДФС Єршова Р. про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається із поданої заяви, до Одеської митниці ДФС надійшла постанова Малиновського районного суду м. Одеси від 15.03.2018 року у справі №521/3472/18 (справа про ПМП №0012/50000/18 від 03.01.2018), відповідно до якої громадянина ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 482 ч.1 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару, а саме 18 600 грн. з конфіскацією предмету правопорушення, вилученого згідно протоколу про порушення митних правил №0012/50000/18 від 03.01.2018 року

Зазначена постанова своєчасно була звернута до виконання в частині конфіскації до відповідного підрозділу Державної виконавчої служби.

Однак штраф, накладений згідно постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 15.03.2018 у справі №521/3472/18 гр. ОСОБА_1 станом на 11.02.2019 сплачений не був.

У зв`язку з вищевикладеним, виникла необхідність направлення вказаної постанови до Державної виконавчої служби для виконання в частині примусового стягнення з правопорушника штрафу.

Учасники судового розгляду про дату та час проведення судового розгляду повідомлені, однак в призначений день та час до суду не з`явились.

Дослідивши подану заяву, суд приходить до висновків, що заява Одеської митниці ДФС про поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Частинами 1, 3, 4 ст. 299 КУпАП передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України. Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, встановленого ч. 1 ст. 307 цього Кодексу. Постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1 ст. 300 КУпАП).

Згідно ч. 4 ст. 15 ЗУ «Про Виконавче провадження» передбачено, що за рішеннями про стягнення в дохід держави коштів або вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави, прийнятими у справах про адміністративні правопорушення, та за рішеннями, прийнятими у кримінальних провадженнях, стягувачем виступає державний орган, який прийняв відповідне рішення або за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення.

Положеннями ст. 303 КУпАП визначено, що не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

З аналізу цієї норми вбачається, що строк звернення до виконання постанови про накладення адміністративного стягнення є присічним і поновленню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що постанова Малиновського районного суду м. Одеси від 15.03.2018 року у справі №521/3472/18 (справа про ПМП №0012/50000/18 від 03.01.2018), відповідно до якої громадянина ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 482 ч.1 МК України набрала законної сили 26.03.2018 року і відповідно до ст.124 Конституції України є обов`язковою до виконання на всій території України.

Одеська митниця ДФС в своїй заяві не вказує жодних причин, які призвели до пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, натомість в заяві вказано, що зазначена постанова своєчасно була звернута до виконання в частині конфіскації до відповідного підрозділу Державної виконавчої служби.

За таких обставин, з огляду на положення ст. 303 КУпАП та зважаючи на невжиття стягувачем заходів, спрямованих на пред`явлення до виконання постанови у встановлений законом трьохмісячний строк, враховуючи, присічність строку для пред`явлення постанови до виконання, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви в.о. заступника начальника - заступника начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Одеської митниці ДФС Єршова Р. про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

На підставі викладеного та керуючись ст.124 Конституції України, ст.ст.298-303, 307-308 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви в.о. заступника начальника - заступника начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Одеської митниці ДФС Єршова Р. про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.Л. Кузьменко