КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Мельник В.В., за участю:

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Кріля В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника Кріля Валентина Ярославовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02 квітня 2019 року відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП),

в с т а н о в и в:

Постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02.04.2019 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 07.01.2019, о 00 год. 40 хв., ОСОБА_1 керував автомобілем «Мерседес», державний номер НОМЕР_1 ), по вул. Салютній, 21, у м. Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 «а» «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (надалі - Правил дорожнього руху), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, захисник Кріль В.Я. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді місцевого суду скасувати, та закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, посилаючись на невідповідність висновків судді місцевого суду фактичним обставинам справи, порушення норм процесуального та матеріального права.

В апеляційній скарзі захисник зазначав, що суддя місцевого суду, у порушення вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, розглянув справу у відсутності ОСОБА_1 , безпідставно відмовивши у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відкладення судового засідання.

Матеріали справи не містять акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому було б зазначено про відмову особи від проходження, та доказів пропозиції ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі охорони здоров`я, і відмови останнього від такого огляду.

У справі відсутні дані про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та передачу керування іншій особі, що на думку апелянта, свідчить про незаконність дій працівників поліції.

Письмові пояснення свідків є неналежними та недопустимими доказами, оскільки складені на спеціальних бланках, та записані поліцейським, а не особисто свідками. При цьому, у поясненнях вказано, що ОСОБА_1 відмовився у встановленому законом порядку пройти перевірку на визначення стану сп`яніння у лікаря-нарколога, що не відповідає дійсності.

При складенні протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками поліції порушено вимоги ч. 2 ст. 63 Конституції України та ч. 2 ст. 268 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 не роз`яснено його права та обов`язки.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Кріля В.Я., які просили задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.5 Правил, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджуєтьсяданими протоколу по адміністративне правопорушення від 07.01.2019, у відповідності до якого, цього ж дня, о 00 год. 40 хв., ОСОБА_1 керував автомобілем «Мерседес», державний номер НОМЕР_1 ), по вул. Салютній, 21, у м. Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 «а» Правил /а.с. 1/; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 07.01.2019, з яких убачається, що у присутності вказаних осіб ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу "Драгер" та у медичному закладі охорони здоров`я /а.с. 3/; даними відеозапису, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння /а.с. 3а/.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності правопорушника, та не задовольнив клопотання про відкладення судового засідання, не є підставою для скасування постанови судді місцевого суду.

Доводи апелянта про те, що йому не роз`яснювались права та обов`язки під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, ретельно перевірялися у судовому засіданні та не знайшли свого підтвердження. Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, проте від підпису протоколу про адміністративне правопорушення та отримання його копії ОСОБА_1 відмовився /а.с. 1/.

Та обставина, що пояснення свідків складені на спеціальних бланках, та записані поліцейським, а не особисто свідками, не свідчить про недопустимість вказаних доказів з цих підстав.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та пояснення свідків складені з дотриманням вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а тому суддя місцевого суду обґрунтовано визнав відомості, що у них містяться, як доказ у справі про адміністративне правопорушення.

Під час апеляційного розгляду захисником заявлено клопотання про допит свідків, однак не наведено обставин, які можуть підтвердити ці свідки, у зв`язку з чим постановою, винесеною на місці, відмовлено у задоволенні заявленого захисником клопотання.

Доводи апеляційної скарги про те, що інспектори поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я у зв`язку із його незгодою на проведення огляду за допомогою приладу «Драгер», є необґрунтованими, оскільки були предметом перевірки та не знайшли свого підтвердження як у суді першої інстанції, так і при апеляційному розгляді справи.

Даних про те, що ОСОБА_1 наполягав на направленні його для проведення огляду у медичному закладі охорони здоров`я, матеріали справи також не містять.

Посилання апелянта на відсутність у матеріалах справи даних про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, не впливають на правильність висновків судді місцевого суду про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Інші доводи апеляційної скарги висновків судді місцевого суду не спростовують.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Кріля Валентина Ярославовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02 квітня 2019 року відносно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.В. Мельник