Справа № 569/88/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2019 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Рогозін С.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, за ст. 122-2 КУпАП, -

встановив:

28 грудня 2018 року, о 15 год. 55 хв., в м. Рівне по вул. Соборна, 217, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21051», номерний знак НОМЕР_2, з ознаками наркотичного спяніння: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення стану наркотичного спяніння відмовився у присутності двох свідків, а також вчиняв дії по ухиленню від проходження, а саме відмовився надати біологічне середовище.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав та просив суд закрити справу у звязку із відсутністю події і складу правопорушення. Додатково пояснив суду, що 28 грудня 2018 року, близько 15 год. 55 хв. він перебував по вул. Соборна, 217 в м. Рівне, де до нього підійшли працівники поліції та сказали, що він керував транспортним засобом «ВАЗ 21051», номерний знак НОМЕР_2, та не виконав їх вимогу про зупинку транспортного засобу. Однак, зазначив, що вказаний автомобіль йому не належить, за кермом він не був, а хто був він не скаже. Після того як поліцейськими було складено стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення за ст. 122-2 КУпАП, вони зазначили що в них є підозра, що він перебуває в стані наркотичного спяніння, та запропонували пройти огляд у медичному закладі, на що він погодився. Коли вони приїхали до медичного закладу він неодноразово намагався надати біологічний матеріал (сечу), однак через відсутність фізіологічної потреби не зміг цього зробити, про що і повідомив працівників поліції. Проте, працівники поліції сказали, що розцінюють це як ухилення від проходження огляду, та почали складати на нього протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Пізніше, він, розуміючи можливі наслідки вищезгаданої ситуації з працівниками патрульної поліції та бажаючи завершити її у відповідності до закону, неодноразово звертався до працівників КЗ «РОЦПЗН» про відібрання в нього біологічного матеріалу з метою встановлення стану наркотичного спяніння, на що останні йому відмовляли, і лише близько 21.00 год. на підставі його письмової заяви, він пройшов огляд на визначення стану наркотичного спяніння. Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1076 від 28.12.2018 року, станом на 21 год. 17 хв. 28 грудня 2018 року ознак спяніння у нього не виявлено.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав пояснення ОСОБА_1

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка інспектор роти № 1 батальйону УПП в Рівненській області ДПП молодший лейтенант поліції ОСОБА_3 показав суду, що 28 грудня 2018 року, перебуваючи на патрулюванні у складі екіпажу Азов-107 спільно з поліцейським роти № 1 капралом поліції ОСОБА_4, ними було помічено транспортний засіб «ВАЗ 21051», номерний знак НОМЕР_2, який виїхав на перехрестя вул. Дубенська Соборна при увімкненому забороненому жовтому сигналі світлофора, тому було прийнято рішення зупинити даний транспортний засіб за порушення Правил дорожнього руху шляхом подання звукових та світлових сигналів, на що водій ніяк не відреагував та рухався далі. Після чого, він вирішив зрівнятися з даним транспортним засобом, так як водії транспортних засобів давали дорогу службовому автомобілю, та подати водію знаки, щоб він зупинився. Зрівнявшись з даним автомобілем, він побачив водія, яким, як потім зясувалося, був ОСОБА_1 Даний водій зупинився лише на території гаражного кооперативу, який розташований на вул. Соборній, 404 в м. Рівне. Потім водій не залишився у автомобілі, а різко почав рух у невідомому напрямку, тому ними було прийнято рішення задля особистої безпеки та безпеки інших застосувати до ОСОБА_1 фізичну силу, а саме, загин руки за спину, після чого останній заспокоївся. На запитання чому він не зупинявся на вимогу поліцейського, останній повідомив, що нічого не порушив, тому й не зупинявся. В ході розмови у ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного спяніння: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, в звязку з чим йому було запропоновано пройти освідування на визначення стану наркотичного спяніння у медичному закладі, на що водій погодився. По прибуттю до КЗ «РОЦПЗН» ОСОБА_1 почав вчиняти дії по ухиленню від проходження освідування на визначення стану наркотичного спяніння, по спливу двох годин сечі не здав. Після чого на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Стаття 9 КУпАП регламентовано, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 280 КУпАп, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 250071 від 28.12.2018 року, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обєктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП виражається в тому числі і у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, в даному випадку відмова особи, від проходження огляду на стан наркотичного спяніння в сенсі ст. 130 КпАП України безпосередньо повязана з перебуванням цієї особи в стані наркотичного спяніння.

Саме зазначені обставини ставляться у вину ОСОБА_1

Однак, в ході судового розгляду адміністративної справи стосовно ОСОБА_1 судом було встановлено, що відмова останнього від проходження огляду на стан наркотичного спяніння не була повязана з перебуванням останнього в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

Більш того, твердження працівника поліції, що склав протокол про відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду внаслідок перебування його в стані наркотичного спяніння, спростовується доказами, наданими останнім до суду, а саме, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1076 від 28.12.2018 року, згідно якого у гр. ОСОБА_1 на момент його огляду 28.12.2018 року о 21 год. 17 хв. ознак спяніння не виявлено.

Також, як вбачається з дослідженого в судовому засіданні відеозапису, який використовувався при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного спяніння, про що неодноразово повідомляв працівників поліції.

Крім того, згідно з п. 1 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються:

1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності;

2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання;

3) акт огляду на стан спяніння у разі проведення огляду на стан спяніння;

4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Проте, замість пояснень свідків до матеріалів відносно ОСОБА_1 долучені заздалегідь роздруковані на компютері пояснення однакового змісту, куди від руки внесено лише анкетні дані свідків та їх підписи.

Типові форми документів, які використовуються під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, теж визначені Інструкцією, і перелік таких типових документів є вичерпним. До зазначеної Інструкції затверджено 19 додатків зразків документів. Такого документу, як типовий бланк допиту або відібрання пояснень у свідка, в цьому переліку немає.

Отже, виготовлення і використання працівниками УПП у Рівненській області ДПП заздалегідь роздрукованих пояснень свідків не можуть бути належними доказами.

В результаті аналізу наданих до суду вищезазначених доказів та встановлених судом обставин суд приходить до висновку, що твердження органу, який склав протокол про адміністративне правопорушення про відмову ОСОБА_1 від проходження від медичного огляду в звязку з перебуванням останнього в стані наркотичного спяніння ґрунтується лише на припущеннях.

У відповідності до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на їх користь.

Більш того, оцінюючи зібрані судом докази у їх сукупності, на переконання суду в даному випадку встановлені судом обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 обєктивної сторони правопорушення, відтак і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та закриває провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 130, 247, 251, 283, 284, 285 КУпАП, -

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя Рівненського міського суду С.В. Рогозін