1Справа № 335/913/19 3/335/295/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Проценко А.М., розглянувши матеріал, що надійшов з сектора УПП в м. Запоріжжі ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, тимчасово не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

13.01.2019 року о 01 годині 10 хвилин в м. Запоріжжі, о. Хортиця, по трасі Т0806 біля виїзду змісту, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився у присутності двох свідків із застосуванням спеціального технічного засобу газоаналізатору ««Alcotest Drager 6810». Результат позитивний, 1,73 проміле, тест № 1738, чим порушив п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху України. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом евакуації.

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі за відсутністю складу судом відмовлено, оскільки таких підстав не встановлено. Також суд вважає недоцільним допитувати в судовому засіданні як свідків інспекторів патрульної служби, якими складався протокол про адміністративне правопорушення, про що просив в своєму клопотанні ОСОБА_1, оскільки вони є посадовими особами і діють в межах своїх повноважень, фіксуючи всі обставини вчиненого порушення у відповідних документах, а саме: протоколі про адміністративне правопорушення та рапорті.

Щодо викладених в клопотанні про закриття провадження у справі ОСОБА_1 обставин побиття його громадянином ОСОБА_2 разом з його друзями і пошкодження автомобіля під час його затримання за обставин керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння та виклику служби 102 судом в судовому засіданні встановлено, що ці події стали підставою внесення відомостей до ЄРДР та здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнав, суду пояснив, що в той день алкоголю не вживав, що підтверджено довідкою з травмпункту 9-ї міської клінічної лікарні, дублікат якої видано 26.03.2019 року. Щодо такого пояснення суд зазначає, що в даній довідці відображено відсутність етанолу в крові станом на 19 годину 05 хвилин 13.01.2019 року в той час як алкотестер проводився о 01 годині 34 хвилині цього ж дня, що не спростовує показників приладу, оскільки між дослідженням на місці пригоди та в травмпункті проміжок часу становить більше 17 годин.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду розповів, що дійсно разом зі своїм батьком ОСОБА_4 був свідком проходження ОСОБА_1 тесту на стан алкогольного сп'яніння, та зазначив, що інспектором патрульної служби було роз'яснено всі умови проходження процедури даного тесту, ознайомлено з приладом, за допомогою якого проводився тест, його цілісністю, сертифікацією, надано можливість ОСОБА_1 самостійно обрати мундштук для одноразового індивідуального використання, цілісність упаковки якого була надана для огляду і підтверджена. Після визначення результатів приладом всіх присутніх з ними ознайомлено, тестером було визначено позитивний результат більше 1 проміле (1,3 чи 1,53 - точно не згадав). Також зазначив, що навіть на перший погляд громадянин ОСОБА_1 перебував у нетверезому стані, оскільки погано втримувався на ногах та нечітко вимовляв слова. Своїми свідченнями ОСОБА_3 підтвердив обставини, викладені у протоколі та письмових поясненнях, а також відображені на СD-диску, що знаходиться в матеріалах справи.

Свідок ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, тому з урахуванням пояснень ОСОБА_3, який підтвердив, що є його сином, суд визнав недоцільним оголошувати перерву для виклику і допиту свідка ОСОБА_4, оскільки дані особи є близькими родичами та мали змогу попередньо обговорювати події та обставини даного адміністративного правопорушення, що не матиме об'єктивного самостійного доказового значення, а може призвести до затягування строків притягнення до адміністративної відповідальності з метою уникнення останньої.

Доводи ОСОБА_1 та його представника адвоката ОСОБА_5 про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено свідка ОСОБА_2, є безпідставними, оскільки чинним законодавством про адміністративні правопорушення не передбачено обов'язкової участі свідків, як під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, так і під час проведення огляду на стан сп'яніння і оформлення його результатів.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015 затверджено, зокрема, порядок проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів та вимоги щодо таких технічних засобів.

Відповідно до розділу ІІ Інструкції:

1. За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

2. Огляд на стан алкогольного сп'яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.

3. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

4. Огляд на стан сп'яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

5. Перед проведенням огляду на стан сп'яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп'яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Отже, огляд проводиться поліцейським, який має спеціальне звання, спеціальні технічні засоби, за допомогою яких проводиться огляд, повинні бути дозволені до застосування Міністерством охорони здоров'я та Держспоживстандартом та мати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Зазначені вимоги Інструкції дотримані в ході проведення огляду ОСОБА_1 у повній мірі.

Доводи стосовно відсутності алкотестеру Драгер 6810 у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, що тягне визнання показань цього приладу недопустимими доказами, є необґрунтованими, оскільки вказаний прилад входить до переліку дозволених засобів для проведення огляду на стан сп'яніння згідно із наказом Держаної служби лікарських засобів від 29.12.2014 № 1529.

Таким чином, твердження про те, що даний газоаналізатор не можна використовувати на території України для вимірювання рівня алкоголю під час огляду на стан сп'яніння, є хибними.

Пунктом 2.9 «а»Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Статтею 130 КпАП України передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Приймаючи до уваги вищенаведене, за висновками суду зазначені у клопотанні про закриття провадження у справі обставини спростовуються матеріалами справи та фактичним обставинам справи, які між собою є узгодженими, не суперечать один одному та відповідають вимогам норм Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, підтверджується дослідженими матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №078478, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у протоколі зазначено дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків, інші відомості, необхідні для вирішення справи, тобто всі необхідні відомості, які визначені законом.

- поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_3, які підтвердили факт проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння;

- поясненнями свідка ОСОБА_6, який підтвердив що він затримав водія ОСОБА_1, який був з явними ознаками алкогольного сп'яніння та викликав 102;

- рапортом інспектора взводу 2 роти 1 батальйону 2 УПП в Запорізькій області ОСОБА_7;

- оглянутим в судовому засіданні СD-диском, на якому відображені події, викладені в протоколі.

Таким чином, у суду не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Закону України „Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі „О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до п. 28 ч. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року, згідно до якого позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КпАП.

Враховуючи особу правопорушника, суд вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього, адміністративне стягнення у вигляді штрафу, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір, розмір і порядок сплати якого встановлюється законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 384,20 гривень.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130, 279, 283-285, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в дохід держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: А.М. Проценко