КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/1525/2019 Головуючий в 1-й інстанції: Агафонов С.А.
Категорія: ч. 1 ст.172-6 КУпАП Доповідач: Жук О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ЖукО.В.,

розглянувши 01 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 21 лютого 2019 року про притягнення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого заступником начальника відділу супроводження судових спорів за результатами перевірок ризикових платників юридичного управління ГУ ДФС у Київській області

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

21 лютого 2019 року постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва Крившука Я.В. визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрито у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно постанови ОСОБА_2 визнано винним в тому, що він, будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави, подав декларацію за 2017 рік несвоєчасно без поважних причин, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказану постанову та закрити провадження в справі у зв'язку з відсутністю і його діях складу адміністративного правопорушення.

Своє прохання апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції допустив порушення вимог матеріального та процесуального права, прийшов до висновку, який не відповідає фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення.

Так, апелянт вважає, що судом безпідставно вказано про відсутність поважних причин несвоєчасного подання ним декларації, оскільки ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомив, що після заповнення усіх розділів декларації за 2017 рік та натискання кнопки «Подати документ», системою не було запропоновано накласти «Електронний цифровий підпис», натомість його переведено на початкову сторінку. Тому ОСОБА_2 був впевнений, що декларацію подав успішно 31.03.2018.

Таким чином, поза увагою суду залишилась та обставина, що умислу на несвоєчасне подання декларації у апелянта не було. Також суд не досліджував питання наявності у нього такої мети корупційного правопрушення, як одержання неправомірної вигоди.

Крім того, ОСОБА_2 звертає увагу й на порушення судом принципу пропорційності між порушенням та покаранням, та вважає, що визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 176-2 КУпАП за несвоєчасне подання декларації за 2017 рік, стане підставою для звільнення його з державної служби, що з урахуванням відсутності наміру вчинити правопорушення та відсутності настання будь-яких шкідливих наслідків, є непропорційним покаранням.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення прокурора Безгинського Ю.С., який вважав постанову законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен повно, всебічно, й об'єктивно дослідити всі обставини справи і встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Висновок суду щодо вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, за обставин, викладених в постанові, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Доводи ОСОБА_2 про відсутність в його діях складу корупційного правопорушення не відповідають вимогам закону.

Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014 зі змінами та доповненнями /далі - Закон/, особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування /далі - декларація/, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Таким чином, щорічна декларація з 01 січня по 31 грудня звітного року має бути подана до 00 год 00 хв. 01 квітня року, наступного за звітним роком.

Тому ОСОБА_2, будучи суб'єктом, на якого поширюється дія Закону був зобов'язаний до 01.04.2018 подати декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2017 рік. Те, що він 31 березня 2018 року виконав усі дії, які на його думку, є необхідними для подання декларації, без фактичного її відображення на сайті НАЗК, як поданої, не свідчить про виконання вимог Закону.

Доводи апелянта про несвоєчасне подання декларації з поважних причин, були предметом перевірки судом першої інстанції та обґрунтовано визнані безпідставними.

Таким чином, суд повно та всебічно дослідив обставини справи, дотримався вимог як матеріального, так і процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови судді щодо ОСОБА_2 немає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 21 лютого 2019 року щодо ОСОБА_2за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.В.Жук