Справа № 504/574/19
Провадження № 3/504/424/19
П О С Т А Н О В А

28.03.2019смт. Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Барвенко В.К., розглянувши матеріали, які надійшли з ВЧ НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянин України, фельдшер медичного пункту ВЧ НОМЕР_1 , сержант,

фактично проживає за адресою:

АДРЕСА_1

у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 172-11 ч. 4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

13.02.2019 року старший помічник ОТВ ВЧ НОМЕР_1 капітан ОСОБА_2 склала адміністративний протокол № 13, про те, що ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем ВЧ- НОМЕР_1 , 12.02.2019 року самовільно залишив військову частину а саме, був відсутній у військовій частині НОМЕР_1 без поважних на то причин, в умовах дії особливого періоду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні визнав, та пояснив, що він був вимущений негайно покинути військову частину, оскільки йому було погано.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов до висновку, що вина ОСОБА_1 в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні повністю доведена матеріалами справи, а саме: поясненнями ОСОБА_1 , змістом протоколу про адміністративне правопорушення, іншими зібраними по справі матеріалами.

Перевіряючи доводи ОСОБА_1 що йому стало погано, суд вважає ці доводи жодним чином не обгрунтованими, він мав можливість викликати швидку, доповісти керівництву (командуванню) частини про свй стан здоров`я, проте цього зроблено не було.

Орган дізнання вірно кваліфікував інкриміноване ОСОБА_1 діяння за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, при цьому суддя виходить з наступного:

Відповідно до статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року N 303/2014 "Про часткову мобілізацію".
Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.
Указ Президента України від 26 вересня 2016 року N 411/2016 "Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних під час третьої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року N 15", не містить положень, які скасовують дію особливого періоду в Україні, та стосується лише проведення у вересні - жовтні 2016 року звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, крім тих, які висловили бажання продовжувати військову службу.
Суддя вважає, що в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-11 ч.4 КУпАП, - самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби) тривалістю до десяти діб.
При винесенні постанови в справі суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, належність та допустимість тих чи інших доказів, які мають значення для правильного вирішення справи по суті, керуючись законом і правосвідомістю.

Обставин що обтяжують відповідальність не встановлено.

Суддя, з урахуванням викладеного, при визначенні виду адміністративного стягнення, що підлягає накладенню на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, ступінь її вини, ставлення особи до вчиненого проступку, наявність пом`якшуючої обставини- висловлення суду щирого каяття в судовому засіданні, відсутності повторності чи грубості (як факультативної ознаки) правопорушення, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховування особи в дусі дотримання поваги до військової служби та порядку, вважає необхідним притягнути винну особу до адміністративної відповідальності у вигляді адміністративного штрафу, оскільки на думку судді таке покарання буде достатнім, розумним та справедливим.

В силу ст. 283 КУпАП з винної особи підлягає стягненню судовий збір у ставці, визначеній ч. 2 ст. 4 Законом України «Про судовий збір».

Керуючись ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 24, 27, 33-35, 37, 38, 172-11 ч.4, 221, 248, 249, 251, 252, 283, 284, 298, 299 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-11 ч.4 КУпАП, та притягнути до адміністративної відповідальності у вигляді адміністративного штрафу у розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 2465,00 грн (двом тисячам чотирьомстам шістдесяти п`яти) гривням.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у сумі 384,20 грн.

Постанову направити для примусового виконання відповідному органу державної виконавчої служби.

Постанова може бути пред`явлена до виконання в органи державної виконавчої служби Міністерства юстиції України протягом трьох місяців з моменту її винесення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Суддя В.К. Барвенко