Справа № 372/2985/18
Провадження № 3-322/19
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 березня 2019 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Кравченко М. В., розглянувши матеріали, що надійшли від Національного агентства з питань запобігання корупції про притягнення до адміністративної відповідальності :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації та проживання суду не відомо, працюючої керівником політичної партії «Київська Русь Україна», реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1,

по 212-21 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 50-22/217 від 13 вересня 2018 року ОСОБА_1, перебуваючи на посаді керівника політичної партії вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтею 21221 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме порушення встановленого порядку подання звіту політичної партії про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру.

Відповідно до частини сьомої статті 17 Закону України «Про політичні партії в Україні» політична партія щоквартально, не пізніше ніж на сороковий день після закінчення звітного кварталу, зобовязана подати до Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) у паперовій формі (за підписом керівника політичної партії, засвідченим печаткою політичної партії), а також на електронному носії звіт політичної партії про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за відповідний квартал.

Граничний термін подання Звіту політичними партіями за II квартал звітного року встановлено до 09 серпня включно згідно з пунктом 2 розділу II Положення про порядок подання Звіту політичної партії про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру, затвердженого рішенням Національного агентства від 28.07.2016 за №2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.08.2016 за №1185/29315, проте політична партія «КИЇВСЬКА РУСЬ - УКРАЇНА» () (далі - Партія) не подала Звіт політичної партії про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за II квартал 2018 року (далі - Звіт) до Національного агентства (адреса: бульв. Дружби народів, 28, м. Київ, 01103).

Таким чином, ОСОБА_1, як керівник Партії, порушила встановлений порядок подання Звіту до Національного агентства, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтею 21221 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При складенні протоколу ОСОБА_1 присутньою не була.

На розгляд справи в суді ОСОБА_1 не зявилась, про причини неявки суду не повідомила, хоч про день, час та місце слухання справи неодноразово повідомлялася належним чином. Заяв, клопотань чи заперечень суду не подала, тому розгляд справи проводиться на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши адміністративний матеріал суд приходить до наступного.

Так відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 212-21 Кодексу України про адміністративні правопорушення за порушення порядку подання звіту політичної партії про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру, проте до протоколу не додано будь-яких доказів на підтвердження вчинення нею адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадянина, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 25-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Суд дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та докази наявні у матеріалах справи, приходить до висновку, що особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення не було представлено переконливих, належних і допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 212-21 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не містять жодних доказів про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 212-21 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, залишились неусунутими в установленому законом порядку суттєві недоліки у оформленні протоколу про адміністративне правопорушення, які слугували підставою для неодноразового повернення адміністративних матеріалів для оформлення органу, який складав протокол.

Так, в протоколі № 50-22/217 про адміністративне правопорушення від 13.09.2018 року складеного уповноваженою особою заступником керівника Департаменту керівником відділу роботи із політичними партіями, що отримують державне фінансування на статутну діяльність Департаменту з питань запобігання політичній корупції ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 212-21 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: порушено встановлений порядок подання звіту політичної партії про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру, яке полягає в наступному відповідно до ч. 7 ст. 17 Закону України «Про політичні партії Україні» політична партія щоквартально, не пізніше ніж на сороковий день після закінчення звітного кварталу, зобовязана подати до Національного агентства з питань запобігання корупції у паперовій формі (за підписом керівника політичної партії, засвідченим печаткою політичної партії), а також на електронному носії звіт політичної партії про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за відповідний квартал. Граничний термін подання звіту політичним партіям за ІІ квартал звітного року встановлено до 09 серпня включно згідно з п. 2 розділу ІІ Положення про порядок подання Звіту політичної партії про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру, затвердженого рішенням Національного агентства від 28.07.2016 року № 2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.08.2016 року за № 1185/29315, проте політична партія «Київська Русь - Україна» () не подала Звіт політичної партії про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за ІІ квартал 2018 року до Національного агентства за адресою: бульв. Дружби народів, 28, м. Київ, 01103.

Однак, в даному протоколі не зазначено повні відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме: в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено дати та року народження, особи відносно якої складено протокол, місця реєстрації та проживання вказаної особи, крім того до протоколу не долучено письмових пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не додано копію документу, за яким встановлено особу, тому суд під час розгляду справи позбавлений можливості встановити повні дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, що унеможливлює у визначеному законом порядку встановити наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган, який складав протокол неодноразово заперечував проти вимог постанов суду, викладаючи у супровідних листах та інших документах додаткові відомості про особу, що притягується до адміністративної відповідальності, що не вказує на усунення недоліків оформлення протоколу, оскільки суттєві відомості для ідентифікації особи, що притягується до адміністративної відповідальності, залишились не зазначеними, а оформлення самого протоколу залишилось таким, що не відповідає приписам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення. За таких обставин протокол № 50-22/217 про адміністративне правопорушення від 13.09.2018 року суд вважає недопустимим доказом, тому вважає неможливим покласти його в основу судового рішення про визнання винуватості ОСОБА_1

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними і достатніми доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За нормою ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Згідно ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, справи про адміністративні правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції (див. рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany), від 21 лютого 1984 року, пп. 52-54, Series A № 73; «Лауко проти Словаччини» (Lauko v. Slovakia), від 2 вересня 1998 року, пп. 56-59, Reports of Judgments and Decisions 1998-VI; та ухвалу щодо прийнятності у справі «Рибка проти України» (Rybka v. Ukraine), заява № 10544/03, від 17 листопада 2009 року). Той факт, що стягнення, застосоване до заявниці судом,- штраф - було згодом замінено на зауваження, не може позбавити правопорушення, про яке йдеться, притаманного йому кримінального характеру (рішення у справі «Лучіанінова проти України»).

Отже, розглядаючи справу з притягнення до адміністративної відповідальності, слід забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення.

Однак при розгляді справи про адміністративне правопорушення стороною обвинувачення належно не було виконано обовязок доведення винуватості особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п.282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Вважаю, що у цій справі винуватість ОСОБА_1 не було доведено з дотриманням критерію «поза розумним сумнівом».

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 212-21 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки протиправний умисел у її діях відсутній.

Враховуючи викладене вище, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення провадження по справі слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі сукупності досліджених доказів, керуючись ст.ст. 172-6, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 212-21 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанов а може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області.

Суддя М.В.Кравченко