Справа № 308/3636/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2019 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Лемак О.В., за участі представника Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_1, розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли із Закарпатської митниці ДФС про порушення митних правил відносно громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого директором ТОВ «Міленіум», який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч.1 ст. 483 МК України, -

В С Т А Н О В И В :

06.03.2019 року в зоні митного контролю митного посту «Мукачево» декларантом ТОВ «МІЛЕНІУМ» ОСОБА_2, згідно відомостей зазначених в графі 54 нижче вказаної МД, до митного контролю та оформлення Закарпатській митниці ДФС шляхом електронного декларування була подана митна декларація ІМ40 ДЕ від 06.03.19 №UA305200/2019/017204 та документи, а саме: книжка карнет TIR № XT.82173199 від 19.02.2019, CMR А№742867 від 19.02.2019, інвойс № 201900012 від 19.02.2019 та пакувальний лист до фактури №201900012 від 19.02.2019 на товари, які надійшли від іноземної фірми WINTEX SP. Z O.O. (UL. GRZYBOWSKA 80/82 / 700, 00-844 WARSZAWA, POLAND) на адресу ТОВ "ОСОБА_3 КОМПАНІ" (03110 Україна, м. Київ, вул. Волгоградська, 41) в транспортному засобі р.н.з. AX6886AE/AX3330XO.

По вищевказаній МД в графі 31 задекларовані 68 товарів.

В ході здійснення митного контролю був проведений повний митний огляд з метою ідентифікації заявленого товару та його відповідності відомостям зазначених в МД ІМ40 ДЕ №UA305200/2019/017204 від 06.03.19.

В результаті митного огляду виявлений не вказаний в товаросупровідних документах та незаявлений в митній декларації товар в кількості 15 одиниць запасних частин до транспортних засобів, зокрема: - підшипник кульковий торгової марки SKF -1 штука, артикул 130932; - сальники різних розмірів торгової марки CORTECO -6 шт., артикули: 139877, 139750, 139551, 139873, 139552, 139758; - компоненти коробки передач торгової марки INA -8 штук, артикули : 130594, 137395, 137164, 137164, 130312, 130550, 130718, 298075.

Інший товар відповідає відомостям заявленим в товаросупровідних документах та у митній декларації ІМ40 ДЕ № UA305200/2019/017204 від 06.03.19.

Згідно п.8 ст.4 МК України, декларант особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

У відповідності до п.43 ст.4 МК України посадові особи підприємств керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обовязків відповідають за додержання вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

У відповідності до ст. 266 МК України „Обовязки, права та відповідальність декларанта та уповноваженої ним особи: ч. 1. Декларант зобовязаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом;

ч. 2. Перед подачею митної декларації декларант має право з дозволу митного органу здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів.

Таким чином, декларантом ТОВ «МІЛЕНІУМ» ОСОБА_2 у службові обов`язки якого входить виконання вимог встановлених МК України та іншими нормативно правовими актами України з питань митної справи, не заявлено за встановленою формою точних та достовірних відомостей щодо найменування, кількості та вартості товару, що підлягає обовязковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Дії гр. ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 483 МК України.

Представник Закарпатської митниці ДФС в судовому засіданні підтримав протокол про порушення митних правил, просив суд притягнути гр. ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу, конфіскації безпосередніх предметів порушення митних правил.

Гр. ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши доводи представника Закарпатської митниці ДФС, дослідивши матеріали справи про порушення митних правил, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, єдиною підставою адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення, як в нормативному так і у фактичному аспекті.

Адміністративне правопорушення - це протиправна, винна (умисна або з необережності) дія або бездіяльність, що посягає на державний чи громадський порядок, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законодавством передбачена адміністративна відповідальність.

Під адміністративним правопорушенням, як підставою адміністративної відповідальності розуміється винне протиправне діяння, яке посягає на встановлені правом і забезпечені адміністративно-правовими санкціями правила поведінки громадян і посадових осіб в сфері державного управління.

Кваліфікація того чи іншого правопорушення здійснюється шляхом встановлення його складу. Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом ознак, які характеризують дане діяння як адміністративне правопорушення і відрізняють його від інших правопорушень. Іншими словами, склад правопорушення - це встановлена правом сукупність ознак, при наявності яких анти-суспільне діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Склад адміністративного правопорушення включає: об'єкт, об'єктивну сторону, суб'єкт, суб'єктивну сторону.

Порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, предявлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Наведене указує на те, що до відповідальності за порушення митних правил може бути притягнута лише винна особа, яка вчинила відповідне правопорушення умисно або з необережності.

Диспозиція ч.1 ст.483 Митного кодексу України визначає склад адміністративного правопорушення, що полягає у переміщенні або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу України, як підстави для його переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Відтак визначальним при прийнятті рішення про притягнення особи до відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ч. 1ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобовязана зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши та оцінивши ПМП№ 1390/30500/19 від 07 березня 2019 року, матеріали додані до нього, суд приходить до висновку, що в діях гр. України ОСОБА_2 наявні ознаки складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України..

У відповідності з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є часткою національного законодавства України. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.

17 липня 1997 Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод», а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід'ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Правопорушення яке вчинив громадянин України ОСОБА_2 полягало в не заявлені за встановленою формою точних та достовірних відомостей щодо найменування, кількості та вартості товару, що підлягає обовязковому декларуванню.

Слід зауважити, що діючим законодавством України виявлені запасні частини до транспортних засобів не відносяться до товарів, заборонених до ввезення в Україну, вивезення з України та транзиту через територію України.

При вирішенні питання про конфіскацію певного предмета правопорушення мають значення, зокрема: характеристика безпосереднього предмету правопорушення (чи загалом можливе його законне переміщення через митний кордон України, у тому числі чи підлягають сплаті митні платежі, інші податки, у зв`язку з переміщенням предмета правопорушення через митний кордон; джерело походження безпосереднього предмета правопорушення; причини, які призвели до порушення порядку проходження митного контролю в зонах спрощеного митного контролю; мета переміщення порушником предмета через митний кордон України; наявність завданої державі шкоди; вартість безпосереднього предмета правопорушення; майновий стан порушника.

За матеріалами справи жодних даних, які б давали суду підстави вважати, що шляхом застосування конфіскації буде попереджена інша незаконна діяльність - легалізація злочинних доходів, торгівля наркотиками, фінансування тероризму, ухилення від сплати податків, тощо - відсутні.

Ввезення вказаних товарів на територію України допускається, за умови їх письмового декларування митному органу в повному обсязі.

За вищевказане правопорушення, громадянин України ОСОБА_2 підлягає адміністративному стягненню у виді штрафу.

Шкода, яку громадянин України ОСОБА_2 потенційно міг завдати державі була незначною, він не ухилявся від сплати мита та інших зборів і не завдав державі іншої шкоди, Таким чином, метою конфіскації було не відшкодування майнової шкоди, завданої державі, оскільки вона не зазнала ніяких збитків, внаслідок невнесення заявником відомостей до митної декларації. Крім того, застосування конфіскації в даному випадку є не компенсаційною, а стримуючою та карною мірою.

Європейський суд з прав людини у справі «Трегубенко проти України» від 02 листопада 2004 року, зазначив, що позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний, inter alia, «інтерес суспільства» та «умови, передбачені законом». Більше того, будь-яке втручання у право власності обов'язково повинно відповідати принципу пропорційності. Як неодноразово зазначав Суд, «справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Пошук такого справедливого балансу пролягає через всю Конвенцію. Далі Суд зазначає, що необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар».

Таким чином, оцінюючи дотримання права на мирне володіння своїм майном, передбаченого ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Європейський суд з прав людини виходить із оцінки забезпечення «справедливого балансу» дотримання принципу пропорційності (справедливої рівноваги між інтересами суспільства і основними правами окремої людини) (п.п. 69, 73 рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року).

З огляду на наведене, застосування конфіскації предметів порушення митних правил, в даному випадку є порушенням положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, а саме втручання в право громадянина України ОСОБА_2 на повагу власності, так як є не пропорційним, оскільки покладає на нього «індивідуальний надмірний тягар».

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що конфіскація вилучених товарів буде сприяти лише погіршенню матеріального становища правопорушника та ніяк не сприятиме вихованню громадянина України та попередженню вчиненню ним нових порушень.

На підставі ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер скоєного, виходячи із ч. 3 ст. 462 МК України, матеріалів справи, встановлені судом обставини, зазначені норми закону, суддя дійшов висновку, що на правопорушника має бути накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів, що були безпосередніми предметами порушення митних правил.

На підставі ст. ст.458,464,465,467,483,519-520,522,526,527-529 МК України, керуючись ст. ст.33,40-1,283,284,287-291 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.483 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 23298,30 грн. (двадцять три тисячі двісті девяносто вісім гривень 30 коп.).

Вилучений товар, згідно протоколу про порушення митних правил №1390/30500/19 від 07 березня 2019 року повернути власнику або його представнику.

Стягнути з гр. України ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Строк звернення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4