Справа №586/55/19 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Теміров Ч. М.
Номер провадження 33/816/119/19 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в місті Суми справу про адміністративне правопорушення № 586/55/19 за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Середино-Будського районного суду Сумської області від 06 лютого 2019 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3

захисника - адвоката Бузинарської Д.М., -

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю складу правопорушення, оскільки огляд на стан сп'яніння був проведений з порушеннями, при складанні протоколу свідки не зафіксували факту відмови від проходження медичного огляду, направлення на проходження огляду у закладі охорони здоров'я складено не в його присутності, матеріали справи не містять належних доказів того, що він керував транспортним засобом, зі сторони працівників поліції у відношенні нього мали місце неправомірні дії.

Постановою судді Середино-Будського районного суду Сумської області від 06.02.2019 ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто на користь держави 384,20 грн. судового збору.

Відповідно до постанови судді, 24.11.2018 близько 02 год. 00 хв. ОСОБА_3 по вул. Вокзальній, буд.6 в м. Середина-Буда Сумської області керував автомобілем марки DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя). Від проходження медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп'яніння категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

Вислухавши доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його захисника Бузинарську Д.М., які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі через відсутність складу правопорушення, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст.9 Конституції України, ст.19 ЗУ «Про міжнародні договори України» та ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У відповідності до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 049862 від 15.01.2019, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку, що водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР та відповідно вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначені висновки судді суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, належним чином вмотивовані і ґрунтуються на досліджених та перевірених в судовому засіданні доказах.

Зокрема, факт вчинення ОСОБА_3 правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, об'єктивно підтверджується, крім зазначеного вище протоколу про адміністративне правопорушення, іншими дослідженими в судах першої та апеляційної інстанціях доказами у справі, а саме:

- показаннями в суді першої інстанції та апеляційному суді працівників поліції ОСОБА_5, ОСОБА_6, а також ОСОБА_7 (в апеляційному суді), які пояснили, що близько 02 год. 00 хв. 24.11.2018 під час несення служби ними був виявлений факт порушення водієм автомобіля DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_1 п.9.2 ПДР, про що ОСОБА_6 повідомив інший наряд поліції. Після прибуття на місце події з водієм, ким виявився ОСОБА_3, вже спілкувався працівник поліції ОСОБА_8 В подальшому, оскільки у працівників поліції були підстави вважати, що водій перебуває у стані алкогольного сп'яніння, про що свідчили такі ознаки як запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння шкіри, то у присутності двох свідків вони запропоновали ОСОБА_3 пройти медичний огляд у закладі охорони здоров'я, на що він категорично відмовився та почав вести себе агресивно, виражатися нецензурною лайкою, висловлювати погрози фізичною розправою, намагався вступити в бійку, зірвав з автомобіля номерні знаки. На неодноразові зауваження припинити свої протиправні дії ОСОБА_3 не реагував та намагався покинути місце події, що стало підставою для застосування до нього засобів обмеження руху. Потім ОСОБА_3 був доставлений до лікарні, де також відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, у зв'язку з чим був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, від підпису в якому та отримання його другого екземпляра він також відмовився;

- показаннями працівника поліції ОСОБА_8, який в суді першої інстанції та апеляційному суді пояснив, що близько 02 год. 00 хв. 24.11.2018 під час несення служби від поліцейського ОСОБА_6 надійшло повідомлення про те, що водій автомобіля DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_1 порушив п.9.2 ПДР. Невдовзі ними був зупинений вказаний автомобіль, за кермом якого перебував ОСОБА_3 В цей час під'їхав інший патрульний автомобіль під керуванням ОСОБА_5 Потім ОСОБА_3 на законну вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп'яніння в лікарні відмовився у присутності двох свідків;

- показаннями наданих суду першої та апеляційної інстанції свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, згідно яких 24.11.2018 у їх присутності водій ОСОБА_3 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі;

- допитана у якості свідка в суді першої інстанції лікар Середино-Будської ЦРЛ ОСОБА_11 пояснила, що 24.11.2018 ОСОБА_3 був доставлений працівниками поліції на дослідження стану алкогольного сп'яніння. Останньому було запропоновано здати біологічне середовище, так як скористатися приладом для освідування він відмовився, як і на запропоновані інші способи освідування на стан сп'яніння;

- записами з персонального мобільного відеореєстратора працівників поліції, які повністю узгоджуються із зазначеними вище показаннями свідків і підтверджують обставини відмови водія ОСОБА_3 проходити огляд на стан алкогольного сп'яніння в закладі охорони здоров'я та складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно ч.2 цієї статті обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на викладене, аналізуючи зазначені вище положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв'язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Наведені докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи, в тому числі і показаннями ОСОБА_3, який категорично заперечив свою вину у вчиненні правопорушення за обставин, викладених як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і у постанові судді. Такі пояснення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу, оскільки вони суперечать фактичним обставинам та повністю спростовуються дослідженими доказами по справі, а тому їх слід вважати недостовірними доказами захисту.

Суддя суду першої інстанції цілком правильно не взяв до уваги показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13, оскільки вказані особи не в повній мірі є об'єктивними і напряму зацікавлені в наслідках розгляду даної справи на користь свого знайомого.

Є необґрунтованими та не заслуговують на увагу також доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про порушення працівниками поліції встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Так, адміністративна відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, крім іншого, настає у разі, коли така особа відмовляється від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов'язки учасників дорожнього руху, в тому числі осіб, які керують транспортними засобами, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України та кореспондується в даному конкретному випадку з вимогами п.2.5 ПДР, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп'яніння.

Установленим порядком проходження медичного огляду є визначена у ст.266 КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, зареєстрована в МЮ України за № 1408/27853 від 10.11.2015), п.п.6-7 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС і МОЗ України від 09.11.2015, зареєстрована в МЮ України за № 1413/27858 від 11.11.2015) і п.3 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008, з послідуючими змінами), процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп'яніння і проведення такого огляду.

Згідно встановленої вказаним законодавством України процедури огляд водія на стан сп'яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку), а тому апеляційний суд не може прийняти до уваги твердження апеляційної скарги про порушення працівниками поліції установленого порядку огляду на стан сп'яніння, оскільки підстави, за яких огляд на стан сп'яніння може бути недійсним чітко визначені у законі і не узгоджуються з позицією ОСОБА_3, якому детально була роз'яснена процедура проходження огляду на стан сп'яніння та наслідки відмови від його проходження.

Про наявність у працівника поліції цілком обґрунтованих та об'єктивних підстав вважати, що ОСОБА_3 підлягав огляду на стан алкогольного сп'яніння, свідчили такі ознаки як запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода та почервоніння шкіри, що відповідає п.2-4 розділу І вказаної «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що направлення на проходження огляду в закладі охорони здоров'я складено працівником поліції не в його присутності, а також, що лікар ОСОБА_11 не мала права проводити огляд на стан алкогольного сп'яніння не заслуговують на увагу, оскільки до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП останній був притягнутий саме за відмову від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку, а не за керування транспортним засобом у стані сп'яніння, відповідальність за яке також передбачена у ч.1 ст.130 КУпАП.

Не можуть бути прийнятими до уваги і доводи ОСОБА_3 про те, що зі сторони працівників поліції у відношенні нього мали місце неправомірні дії, оскільки в даному випадку з'ясування вказаної обставини виходить за межі предмета судового розгляду та не підлягає обов'язковому дослідженню.

В своєму рішенні від 29.06.2007 по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі», а тому водій ОСОБА_14 зобов'язаний був на вимогу працівників поліції не тільки пройти огляд на стан сп'яніння, але й виключно у передбачені законом порядок і спосіб.

Таким чином, враховуючи вказані вище вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні у відношенні ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм та права і законні інтереси останнього, а протокол про адміністративне правопорушення розглянутий суддею суду першої інстанції на підставі наявних в матеріалах справи та досліджених в судовому засіданні доказів, які у своїй сукупності і взаємозв'язку разом з дослідженими в суді апеляційної інстанції доказами є достатніми для прийняття рішення про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_3 суддею суду першої інстанції в повному обсязі були дотримані положення ст.ст.268, 279 і 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином вмотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а його апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Середино-Будського районного суду Сумської області від 06 лютого 2019 року відносно ОСОБА_3 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуРунов В. Ю.