Справа № 309/593/19
Провадження № 3/309/239/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2019 року м. Хуст

Суддя Хустського районного суду Закарпатської області Орос Я. В. розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Головного управління ДФС у Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, приватного підприємця, раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

за ст. 155-1 ч. 1 КУпАП України,

В С Т А Н О В И В:

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 17 січня 2019 року в ході проведення фактичної перевірки магазину « Електрон» в м. Хуст по вул.. Майдан Незалежності № 1, де здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 встановлено факт не проведення розрахункової операції через РРО та невидача відповідного розрахункового документу під час реалізації перфоратора «Makita MR 2470F» за ціною 1800 грн.

Вказаною особою порушено ст. 3 п. 1,2 Закону України Про застосування реєстраторів в розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06.07.95 року № 265/95 ВР із змінами та доповненнями.

В судовому засіданні представники ОСОБА_1 адвокати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суду ствердили, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки та склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 155-1 ч. 1 КУпАП України. Зокрема фактична перевірка магазину «Електрон» як зазначено в протоколі того дня не проводилась, акт перевірки та протокол, який знаходиться в матеріалах справи того дня не складався, а був складений в м. Ужгород. Реалізація перфоратора того дня не здійснювалася, наявні в матеріалах справи фотознімки не можуть бути належними та допустимими доказами у справі.

В судовому засідання допитаний в якості свідка ОСОБА_4 суду ствердив, що він є приватним підприємцем та здійснює господарську діяльність в магазині « Електрон» 17.01.2019 р. в магазині до нього підійшла особа, яка представилася посадовою особою ГУ ДФС в Закарпатській області ОСОБА_5 та продемонстрував йому наказ та направлення на проведення фактичної перевірки. В направленні про проведення перевірки були відсутні була відсутня інформація , яка передбачена ч.1 ст. 81 ПК України, через що він відмовив допускати дану особу для перевірки. Після цього ОСОБА_5 в порушення вимог ч.2 ст. 81 ПК України не склав відповідний акт не допуску, а викликав працівників поліції . Працівникам поліції ним було пояснено причини не допуску ОСОБА_5 , що ними було зафіксовано , після чого працівник поліції та представник контролюючого органу покинули магазин.

Заслухавши пояснення адвокатів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, свідка ОСОБА_4 дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, за змістом за ч.1 ст.155-1 КУпАП відповідальність настає за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Субєктом вказанного правопорушення можуть бути особи, які відповідно до своїх функціональних обовязків здійснюють розрахункові операції, а також посадові особи, до компетенції яких належить організація здійснення розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Таким чином, законом розмежовано відповідальність посадових осіб та осіб, які відповідно до своїх функціональних обовязків здійснюють розрахункові операції.

Як видно, у протоколі про адміністративне правопорушення № 28/1405 від 01.02.2019 року, не наведено ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП, оскільки зазначене в ньому формулювання про те, що констатовано факт не проведення розрахункової операції через РРО та невидача відповідного розрахункового документу під час реалізації перфоратора «Makita MR 2470F» за ціною 1800 грн. не можна визнати належним викладенням суті адміністративного правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_1 та передбачене диспозицією даної статті.

У справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року, заява №36673/04) ТА «Карелін проти Росії», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення № 28/1405 відносно ОСОБА_1 складено 01.02.2019 року, дата, час і місце вчинення порушення зазначено 17.01.2019 р. , що є порушенням вимог ч.2 ст. 254 КУпАП згідно якої протокол про адміністративне правопорушення у разі його оформлення, складається не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. ОСОБА_1 не був запрошений для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Всупереч встановленому законом порядку йому не розяснені його права, передбачені ст. 268 КУпАП та 63 Конституції України, не надано можливість надати будь-які пояснення з приводу складання протоколу.

Також суд звертає увагу, що протокол не містить відомості про учасників вказаної розрахункової операції, яку нібито проведено ОСОБА_1 при яких він міг допустити якісь порушення, не встановлено обсяг його повноважень щодо проведення розрахункових операцій.

Твердження інспектора про не проведення ОСОБА_1 через реєстратора розрахункових операцій розрахункової операції не дає можливість ідентифікувати таку операцію, оскільки не вказаний реєстратор розрахункових операцій, його серійні реєстраційні дані.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

За таких умов, суть вчиненого правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.155-1КУпАП є сумнівною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Окрім того, суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, а саме, що відповідно до статті 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь

Відповідно до п. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вказаних обставин провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП

Керуючись ст.ст. 7, 245, п.1 ч.1 ст.247, 251, 252, 266,280 КУпАП суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 155-1 КУпАП провадженням закрити, на підставі ст. 247 п.1 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена на протязі 10 днів з дня її винесення до Закарпатського апеляційного суду .

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_6