03.05.2019 Справа № 756/2714/19
Унікальний № 756/2714/19
Провадження № 3/756/1754/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 травня 2019 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Жежера О.В. розглянувши матеріал, який надійшов від Управління Патрульної Поліції у м. Києві Департаменту Патрульної Поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №181688 від 17.02.2019 року ОСОБА_1 о 15-15 год. керував автомобілем марки «AUDI A4» д.н.з. НОМЕР_1 по пр-т. Г. Сталінграда, 20 у м. Києві з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився пройти у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, надав суду письмові пояснення, в яких вказав, що 17.02.2019 року він перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . В цей же день він близько обіду вийшов до магазину та на зворотному напрямку з нього підійшов до свого автомобіля, який був припаркований біля його будинку, оскільки йому потрібно було забрати з багажнику особисті речі та в цей час до нього під`їхав екіпаж патрульної поліції. Під час спілкування з поліцейськими, останні зазначили про необхідність проходити мною огляд на стан сп`яніння. У відповідь на таку пропозицію з боку працівників поліції він неодноразово їм наголошував, що підійшов до свого автомобіля за особистими речами, а автомобіль припаркований біля будинку де він живе і те, що він ним не керував та не збирався нікуди їхати, тож вважав, що підстави проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «драгер» - відсутні.

Крім того в судовому засіданні було задоволено клопотання адвоката Літвін І.М., про виклик для допиту свідка та допитано свідка ОСОБА_2 , яка пояснила, що 17.02.2019 року близько обідньої перерви вона працювала за адресою: АДРЕСА_2 , в домашньому магазині. Протягом дня до неї в магазин заходив ОСОБА_1 , купляв пиво, воду, продукти харчування. Останній раз коли виходив ОСОБА_1 , та підійшов до своєї машини «Ауді», що стояла припаркована, до нього під`їхали працівники поліції, оформили протокол. Крім того, свідок ОСОБА_2 , зазначила, що ОСОБА_1 , автомобілем не керував.

Крім того, адвокат Літвін І.М. через канцелярію суду подав клопотання про закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення, оскільки останній автомобілем не керував, а лише перебував неподалік від нього.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справив їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 ст.130 КУпАП встановлює відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 №100, поліція використовує технічні засоби - нагрудні відеокамери (відеореєстратори).

Використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції (п. 1.3 Розділу І Інструкції).

Відповідно до п.3.3. Розділу III вищенаведеної Інструкції нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому огляді; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації.

В ході розгляду справи встановлено, що із відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратору) поліцейського не вбачається, що працівники поліції здійснювали переслідування ОСОБА_1 , та те, що останній рухався на автомобілі, натомість із відеозапису вбачається, що працівники поліції підійшли до ОСОБА_1 , який стояв біля свого автомобіля та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, на що останній відмовився посилаючись на те, що автомобілем не керував. В матеріалах справи відсутні докази того, що останній керував транспортним засобом.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (як і правопорушення).

Виходячи з положень ст.8, ст.62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При чому ЄСПЛ у справі «Allenet de Ribemont v. France» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суддя, дослідивши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх в сукупності, дійшла до висновку, що твердження органу, який склав вказаний протокол про те, що ОСОБА_1 , керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння ґрунтувалося на припущеннях та недопустимих доказах, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що останній керував транспортним засобом, що відповідно до вимог ч.3 ст.62 Конституції України тлумачиться на користь особи.

З огляду на викладене суддя дійшла до висновку, про відсутність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та наявності підстав для закриття справи про адміністративне правопорушення за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 247 п.1 ч.1 , ч.1 ст.130 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя: О.В. Жежера