Провадження № 33/4820/342/19
Справа № 680/350/19 Головуюча в 1-й інстанції Волкова О. М.
Категорія: ч. 1 ст. 163-1 КУпАП Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2019 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Інжиєвської Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Віньковецького районного суду Хмельницької області від 06 червня 2019 року про притягнення, останнього, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.163-1 КУпАП,

встановила:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого директором ДП «Новоушицьке лісове господарство»,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.163-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн. ( сто сімдесят гривень ).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

За постановою місцевого суду, ОСОБА_1 перебуваючи на посаді директора ДП «Новоушицьке лісове господарство» смт. Нова Ушиця допустив порушення вимог: п. 7, п. 20 П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 р. № 318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 р. за № 27/4248 (із змінами та доповненнями), п. 17 П(С)БО 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 р. № 290 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 р. за № 860/4153 (із змінами та доповненнями), ДП «Новоушицький лісгосп» занижено податок на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету всього в сумі 30348 грн., у тому числі за 2018 рік в сумі 30348 грн; п. 1 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 р. № 138 (із змінами і доповненнями), в ДП «Новоушицький лісгосп» занижено частину чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями всього в сумі 128261 грн., у тому числі за 2018 рік в сумі 128261 грн.; п. 44.1 ст. 44, п. 187.1 ст. 187, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.4 ст. 200, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-УІ, із змінами та доповненнями, в ДП «Новоушицький лісгосп» занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до державного бюджету в загальній сумі 276769 грн., в тому числі в розрізі звітних податкових періодів: за серпень 2016 року в сумі 9022 грн., за жовтень 2016 року в сумі 31883 грн., за листопад 2016 року в сумі 59183 грн., за липень 2017 року в сумі 82680 грн., за вересень 2017 року в сумі 85667 грн., за березень 2018 року в сумі 8334 грн.; п.п. 16.1.6 п. 16.1 ст. 16, пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-УІ, із змінами та доповненнями, у зв`язку із неподанням ДП «Новоушицький лісгосп» звіту про суми податкових пільг за III квартали 2018 року та 2018 рік; п.п. 49.18.3 п. 49.18 ст. 49, п. 103.9 ст. 103 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-УІ (із змінами і доповненнями) ДП «Новоушицьке лісове господарство» при наявності фактів виплат нерезидентам доходів із джерелом їх походження з України на користь нерезидента-компанії UАВ NEPCon LT, lietuvos Respublika, по договору №101/17 надання послуг від 07 листопада 2017 року, не подано додаток ПН до податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2017 та 2018 роки по сумах виплаченого доходу; п. 3.1 Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 р. № 4, зареєстрованого в Мін`юсті України 30.01.2015 р. №111/26556 та підпункту «а», «б» пункту 176.2 статті 176 розділу IV Податкового кодексу України податкові розрахунки за формою 1-ДФ за II квартал 2016 р., II квартал 2018 р., III квартал 2018 року подано з недостовірними відомостями податкової звітності, а саме: дата прийняття на роботу перевищує дату звільнення; дата прийняття на роботу не відповідає звітному період, податковий номер фізичної особи недійсний або серія та номер паспорта відсутні в окремому реєстрі ДРФО, податковий номер фізичної особи закрито в зв`язку з повідомленням про смерть від відділів РАГС; не відображені суми нарахованого та виплаченого доходу за ознакою 157 «Дохід, виплачений ФОП на єдиному податку і на загальній системі оподаткування або само зайнятій особі»; за І квартал 2018 року Податкових розрахунках Форми 1- ДФ виплату доходу приватному підприємцю відображено «102» ознакою доходу виплаченого (нарахованого) доходу - «Інші доходи», замість «157»; пп. 168.1.2, п. 168.1 ст.168, абз. «а» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України № 2755 - VI від 02.12.2010 року (із змінами та доповненнями) несвоєчасно перераховано податок на доходи фізичних осіб під час виплати оподаткованого доходу (відпускних) на загальну суму 6946 грн. за травень 2018 року.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить скасувати постанову місцевого суду, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом першої інстанції залишено поза увагою те, що у протоколі № 39/22-01-14-11 від 25 квітня 2019 року орган уповноважений на його складання чітко не визначив місця вчиненого правопорушення, не конкретизував час його вчинення, а також суть адміністративного правопорушення, обмежившись тільки перерахуванням нормативно-правових актів, недоліків у роботі, сум недооплат та їх періодів. Відсутні у протоколі і інші відомості необхідні для вирішення справи, як то характеристика з місця роботи, факти притягнення чи не притягнення до адміністративної відповідальності, обставини які обтяжують чи пом`якшують відповідальність за вчинене. Вважає, що протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у ньому не розкрита об`єктивна та суб`єктивна сторона правопорушення, проте на вказані обставини під час підготовки до розгляду справи уваги не звернуто. Не погоджується із розміром стягнення, оскільки санкція статті передбачає стягнення в межах від 5 до 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, і обрання стягнення у найбільшому розмірі є необхідним лише при наявності обставин, які обтяжують відповідальність. Звертає увагу на той факт, що порушення, які зафіксував перевіряючий орган з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року та з 01.01.2011 року по 31.12.2018 року, не відповідають вимогам ст. 38 КУпАП, оскільки, стягнення може бути накладено через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 , не з`явився, проте подав заяву про розгляд його апеляційної скарги за його відсутності, зазначивши, що свої вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Проте у розглядуваній справі зазначені вимоги закону додержані не були.

Відповідно до виписаних у ст.ст.252, 254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В межах, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, інкримінованого особі адміністративного правопорушення, і повинен провадитися їх, у тому числі, і судовий розгляд.

З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Положеннями ст.278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення повинен вирішити, у тому числі й питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення (п.2), а в разі неправильного складання такого протоколу, у тому числі і про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 КУпАП, повернути матеріали адміністративної справи органу, який порушив справу про адміністративне правопорушення для належного (додаткового) оформлення.

Однак, не незважаючи на те, що наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_1 , не відповідав вимогам ст.256 КУпАП суд першої інстанції матеріали адміністративної справи не повернув їх для належного оформлення Управлінню патрульної поліції у Хмельницькій області, а прийняв до провадження та розглянув по суті.

Диспозицією інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, виписаного у ч.1 ст.163-1 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення.

Всупереч цим вимогам Закону, у складеному щодо ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення не викладена об`єктивна та суб`єктивна сторона вказаного складу правопорушення, не сформульовано обвинувачення відповідно до диспозиції ч.1ст.163-1 КУпАП, суть вчиненого правопорушення виписано так, що незрозуміло в чому конкретно полягає допущене ним порушення вимог податкового законодавства та інших нормативних актів, а посилання на допущені порушення вказаного Закону, ураховуючи, що ця норма є банкетною, не розкриває суті конкретного порушення, яке ставиться у вину, чим порушується його право на захист.

За таких обставин суддя, у провадження до якого надійшла справа, за змістом п.2 ст.278 КУпАП, повинен був своєю постановою повернути матеріали справи органу, який порушив адміністративне переслідування ОСОБА_1 для належного оформлення, чого не зробив, розглянув по суті та допустив аналогічні порушення Закону, не зазначивши в постанові за якими ж кваліфікуючими ознаками кваліфікує його дії.

Оскільки ОСОБА_1 предявлено неконкретне обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, чим грубо порушено його законні права та інтереси, зокрема право на захист, органи ДФС допустили істотну неповноту та однобічність дослідження обставин та оформлення матеріалів справи, які не можуть бути усунуті при судовому розгляді справи, позбавлений можливості усунути названі протиріччя і апеляційний суд, тому постанова судді підлягає скасуванню, а справа направленню для належного оформлення до органу, який порушив справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладені обставини, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Віньковецького районного суду Хмельницької області від 06 червня 2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу повернути в Головне управління ДФС у Хмельницькій області для належного оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М. Кулеша