Справа№ 640/6385/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова у складі: судді - Божко В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Офісу великих платників податків ДФС про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_1), працюючою головним бухгалтером КП «Харківводоканал», яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №62 від 20.03.2019р., ОСОБА_1 несвоєчасно подала платіжні доручення на перерахування узгоджених сум податкових зобов'язань з ПДВ за період з 01.02.2019 р. по 07.03.2019 р. Порушення встановлено актом камеральної перевірки № 147/28-10-50-12-07/03361715 від 12.03.2019 р.

ОСОБА_1 до судового засідання не з'явилась, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила при розгляді справи врахувати подані нею заперечення та додані до них письмові докази. Надані заперечення долучені до матеріалів справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення. В ньому, зокрема, повинно бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, які наведені на обґрунтування наявності складу правопорушення і правильності його юридичної кваліфікації.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, суд має повно, всебічно і об'єктивно з'ясувати обставини кожної справи, вирішуючи її в точній відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ст. 163-2 КУпАП настає в разі неподання або несвоєчасного подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов'язкових платежів).

Відповідно до п. 56.1. ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу.

Відповідно до п. 58.1 ст. 58 та п. 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України на підставі акта перевірки податковим органом приймається податкове повідомлення-рішення протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки, а за наявності заперечень до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання письмової відповіді платнику податків.

10.09.2013 колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України при розгляді справи № 21-237а13 зазначено, що акт - це службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства.

У цьому випадку акт перевірки, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень законодавства, що в свою чергу відповідає встановленим правилам складання акта перевірки, не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб'єкта господарювання та, відповідно, не є актом індивідуальної дії.

Обов'язковою ознакою дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер. Висновки, викладені у акті, не породжують обов'язкових юридичних наслідків.

Згідно з п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України контролюючим та іншим державним органам забороняється використовувати акт перевірки як підставу для висновків стосовно взаємовідносин платника податків з його контрагентами, якщо за результатами складення акта перевірки податкове повідомлення-рішення не надіслано (не вручено) платнику податків або воно вважається відкликаним відповідно до статті 60 цього Кодексу.

Податковим законодавством передбачено дворівневу процедуру оскарження рішень органів податкової служби та поширено презумпцію не винуватості на процедуру оскарження. Так вирішення питань стосовно правомірності винесеного рішення податковим органом підвідомче адміністративному суду, і розгляду в порядку передбаченому Кодексом про адміністративне правопорушення не підлягає.

З долучених до справи письмових заперечень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності судом встановлено, що підприємством 23.03.2019 було направлено до Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС заперечення від 21.03.2019 № 01.01-23/1698-19 до акту перевірки від 12.03.2019 № 147/28-10-50-12-07/03361715. На момент подання до суду контролюючим органом матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності триває процедура адміністративного оскарження, яка не завершена і на теперішній час.

Тобто, на день розгляду адміністративного матеріалу процес оскарження акту перевірки від 12.03.2019 № 147/28-10-50-12-07/03361715 не завершився, у зв'язку з чим, не встановлена подія та склад адміністративного правопорушення.

Таким чином, контролюючим органом, в порушення вимог податкового законодавства, подано до суду матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, ще до закінчення процедури адміністративного оскарження.

З висновку акту перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства та протоколу про адміністративне правопорушення від 20.03.2019 № 62 вбачається, що перевірка здійснювалась у період з 01.02.2019 по 07.03.2019, однак предметом перевірки являлась саме податкова декларація за грудень 2016 року. Строк сплати податкового зобов'язання, згідно мотивувальної частини акту перевірки, припадає на 30.01.2017.

До того ж, податкова декларація за грудень 2016 року неодноразово була предметом камеральних перевірок і Харківське управління Офісу великих платників податків ДФС зверталось з адміністративними матеріалами про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, однак, постановами Київського районного суду м. Харкова від 17.05.2018 по справі № 640/5859/18, від 11.06.2018 по справі № 640/9084/18, від 27.11.2018 по справі № 640/20437/18 провадження були закриті, у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення та закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає про відсутність вини підприємства щодо несвоєчасної сплати узгоджених сум грошових зобов'язань з податку на додану вартість, посилаючись на вимушені обставинами, які не залежать від КП «Харківводоканал».

Відповідно до пункту 109.1 ст.109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Так, матеріали справи не містять доказів та належного обґрунтування об'єктивної сторони правопорушення, що не відповідає принципам законності, та суперечить ст. 7,9 КУпАП.

Всі сумніви, які маються в матеріалах справи, відповідно до ст. 62 Конституції України, трактуються на користь особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, тобто ОСОБА_1

Отже, суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази, дійшов висновку, про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

У відповідності до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 163-2, ст. ст. 9, 247, 268, 283-285 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 закрити, у зв'язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Харківського Апеляційного суду протягом десяти днів.

Суддя -