ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/5186/19Головуючий у 1-й інстанції Братасюк В.М.
Провадження № 33/817/161/19 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2019 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І.

розглянувши з участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності,- ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого в Бучацькому районному центрі первинної медичної допомоги,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 березня 2019 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови складає 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить строк на апеляційне оскарження постанови поновити, оскільки він був пропущений з поважних причин, а постанову місцевого суду скасувати, закривши провадження у справі за відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначає, що перед розглядом справи ОСОБА_1 подав заяву до місцевого суду про перенесення слухання справи та передачі її до Бучацького районного суду Тернопільської області за місцем проживання ОСОБА_1 .. Вказує, що дану заяву не було задоволено, а про відмову у її задоволені його не було повідомлено. Розглянувши дану справу без участі ОСОБА_1 суд позбавив його можливості пояснити обставини справи, що в свою чергу призвело до винесення незаконної постанови, а також порушення його права на захист.

Вважає, що дана постанова підлягає до скасування, оскільки прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, зазначає, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 грунтується на даних газоаналізатора Drager Alcotest 6810, який був використаний для встановлення ступеня алкогольного сп"яніння його підзахисного, хоча він (газоаналізатор) не має відповідного сертифікату, а тому протокол про адміністративне правопорушення сернії БД №239971 від 25 лютого 2019 р. не міг бути покладений в основу рішення місцевого суду про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

Вказує, що з висновком огляду на стан сп"яніння на місці зупинки ОСОБА_1 не погодився та виявив бажання пройти огляд на стан алкогольного сп"яніння в медичному закладі КУТОР ТОНД, однак таке обстеження проводилось 25 лютого 2019 р. після трьох годин, як стверджує захист, тобто після спливу двогодинного терміну, передбаченого п.2.9 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а тому зазначені у висновку результати медичного обстеження про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп"яніння є недопустимими.

Також у скарзі просить витребувати з КУТОР ТОНД відеозапис проведення медичного обстеження ОСОБА_1 від 25.02.2019 р., Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, ксерокопію з журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.02.2019 р., а також витребувати від працівників поліції відеозапис, на якому зафіксовано час направлення ОСОБА_1 на медичне обстеження та час прибуття в КУТОР ТОНД.

Також, як зазначає апелянт, всупереч вимогам вищевказаної Інструкції працівники поліції направили ОСОБА_1 на обстеження за невірним бланком, а в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутній Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також в матеріалах справи відсутній відеозапис, на якому зафіксовано порядок проходження обстеження в КУТОР ТОНД.

Крім того, вказує, що при складанні протоколу працівники поліції не опитали всіх свідків, зокрема дружину ОСОБА_1 , яка була на місці події.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адмінвідповідальності, - ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, які просили задовольнити апеляційну скаргу з наведених в ній підстав, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, прихожу до висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду скаржнику слід поновити, а в задоволенні апеляційної скарги - відмовити, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Враховуючи, що у матеріалах справи міститься звернення правопорушника до місцевого суду з проханням про зміну підсудності справи про адміністративне правопорушення щодо нього, на яке відповіді він не отримав, вважаю за можливе поновити йому строк на апеляційне оскарження, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 24 лютого 2019 року о 22 год. 46 хв., в м. Тернополі на Підволочиському шосе поблизу АЗС «БРСМ» керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21063» номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в присутності двох свідків за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора «Drager» Alcotest 6810 №ARBF-0422 (повірка дійсна до 29.05.2019 року), на табло якого висвітився показник 0,86 % (проміле). З даним результатом тесту водій був не згідний, після чого огляд проводився в медичному закладі КУТОР ТОНД, за результатом якого останній перебував у стані алкогольного сп"яніння (висновок №73). Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Що стосується порушення Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена в тому числі КУпАП, керування транспортними засобами в стані алкогольного сп"яніння тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9"а" Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп"яніння.

В свою чергу дії поліцейських повинні відповідати вимогам закону.

Відповідно до п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС 09 листопада 2015 р. № 1452/735, /далі Інструкція/ огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.3 ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п.п.6,7 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Як вбачається з матеріалів справи, 24 лютого 2019 р. поліцейським роти №4 батальйону УПП у Тернопільській області ДПП щодо ОСОБА_1 була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 060758, згідно якої останній керував автомобілем ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 о 22.год 46 хв. в темну пору доби: не працював ліхтар лівого габаритного вогню, чим порушив п.31.6 б) ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.121 КУпАП, а тому працівники поліції мали законні підстави щодо складання зазначеної постанови, що ними і було зроблено.

В процесі складання даної постанови у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп"яніння.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп"яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу - газоаналізатора "DRAGER ALCOTEST" 6810 №ARBF- 0422 (повірка дійсна до 29.05.2019 р.), на табло якого висвітився показник - 0.86% (проміле). З даним результатом водій не погодився та виявив бажання пройти такий огляд у медичному закладі КУТОР ТОНД, де лікарем цього закладу за результатами його огляду було зроблено висновок від 25 лютого 2019 року №73 про те, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп"яніння, що вбачається в тому числі і з перегляду долученого до протоколу відео.

Відтак, поліцейськими був складений протокол про адміністративне правопорушення серії БД №239971 від 25 лютого 2019 р., акт огляду на стан алкогольного сп"яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також долучено до матеріалів справи роздруківку з технічного приладу "Драгер", за допомогою якого і проходив тест на стан алкогольного сп"яніння ОСОБА_1

Вина останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена і письмовими показаннями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які пояснили, що 24 лютого 2019 року близько 23 год. вони були свідками того, як ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп"яніння за допомогою газоаналізатора, за результатом якого на табло висвітилось - 0.86 проміле, з чим останній не погодився та виявив бажання пройти такий огляд в КУТОР ТОНД.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що огляд на стан сп"яніння проводився після трьох годин після виявлення такого стану працівниками поліції, на увагу не заслуговують, оскільки згідно матеріалів справи ОСОБА_1 був зупинений 24 лютого 2019 року о 22 год. 46 хв., а огляд на стан алкогольного сп"яніння на місці зупинки він проходив о 23 год. 04 хв., тобто через 18 хвилин, як це вбачається з роздруківки показників Драгера, долученої до матеріалів справи.

Згідно висновку, складеного лікарем КУТОР ТОНД, огляд на стан алкогольного сп"яніння ОСОБА_1 проходив о 00 год. 15 хв., знову ж таки в межах двогодинного строку, передбаченого п.п.2,9 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», відповідно вимоги «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», працівниками поліції не порушені.

Безпідставними та невмотивованими є і доводи захисту щодо недопустимості використання працівниками поліції алкотестера Drager 6810, за допомогою якого ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп"яніння, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, на цей алкотестер виданий сертифікат про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/2762, який чинний до 29 травня 2019 року.

Це ж стосується і клопотання апелянта з приводу необхідності витребування з КУТОР ТОНД та УПП додаткових матеріалів та відеозаписів, а також допиту дружини ОСОБА_1 , оскільки будь-які інші матеріали, які, на думку апелянта, необхідно витребувати, не спростовують висновків суду та не підтверджують відсутність в його діях складу даного правопорушення: в матеріалах справи міститься достатньо доказів, які підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в тому числі і пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які є об"єктивними та неупередженими.

ОСОБА_1 та його захисник в судовому засіданні суду апеляційної інстанції скористались повним обсягом своїх прав, передбачених КУпАП, порушення яких, на їх думку, було вчинено судом першої інстанції.

Приймаючи рішення про встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції дослідив наявні у справі матеріали, а також відеоматеріали з нагрудних камер працівників патрульної поліції та відеореєстратора патрульного автомобіля, а також інші матеріали справи у їх сукупності, якими і обгрунтував свої висновки.

Тому, на думку судді апеляційного суду, висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, є обґрунтованими та узгоджуються як з поясненнями свідків, так із матеріалами справи.

Інші доводи, які зазначені в апеляційній скарзі, були належним чином досліджені судом першої інстанції та спростовані під час судового розгляду.

Таким чином в ході апеляційного розгляду обставин, які би підтверджували доводи апеляційної скарги і спростовували висновки суду першої інстанції, не встановлено, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайсуду Тернопільської обл. від 12 березня 2019 р., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, -без змін.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис