Житомирський апеляційний суд
Справа №296/1151/19 Головуючий у 1-й інст. Мандро О. В.
Категорія ч.4 ст.140 КУпАП Доповідач Зав`язун С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 року Суддя Житомирського апеляційного суду Зав`язун С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чуднівського районного суду Житомирської області від 31 травня 2019 року,

ВСТАНОВИВ :

зазначеною постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 140 КУпАП. Закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Як встановлено судом першої інстанції, 03.01.2019 о 15 год. 50 хв., ОСОБА_1 , будучи посадовою особою відповідальною за експлуатаційний стан автодороги Н-03 Житомир-Чернівці 52 км (Житомирська область, м. Чуднів, вул. Героїв Майдану, 62), не вжив заходів щодо ліквідації ями (вибоїни) довжиною 0.5 м, шириною 0.7 м, глибиною 0.2 м на проїзній частині, чим порушив правила, норми та стандарти утримання автодоріг п. 3.1.1. ДСТУ 3587-97, що стало супутньою причиною ДТП за участю автомобіля «Audi» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 , в результаті чого завдано матеріальних збитків, чим порушив п. 3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух».

На постанову суду від ОСОБА_1 надійшла апеляційна скарга, в якій він просить скасувати зазначену постанову та постановити нову, якою закрити провадження у справі. Наголошує на тому, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду, викладені у постанові, є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Вважає, що зміст постанови не відповідає вимогам ст.ст.283, 284 КУпАП. Філія «Зарічанська ДЕД» ДП «Житомирський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» не має правових підстав для виконання робіт, види та обсяги яких не встановлені власником доріг - Службою автомобільних доріг у Житомирській області. Філія «Зарічанська ДЕД» не є юридичною особою, це зазначено в п.3.1 Положення про філію. Відповідно до п.6.2. Положення про філію «Зарічанська ДЕД», начальник філії організовує оперативно-господарську діяльність філії відповідно до завдань підприємства - ДП «Житомирський облавтодор». Відповідно до Закону «Про автомобільні дороги», суб`єктами адміністративного правопорушення за невідповідність дороги до діючих норм і стандартів автомобільних доріг загального користування у Житомирській області, є посадові особи Служби автомобільних доріг у Житомирській області. Таким чином, посадові особи ДП «Житомирський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» та його філії, в таких випадках не є суб`єктами адміністративного правопорушення за КУпАП. Також, судом першої інстанції порушено вимоги ст.268 КУпАП, оскільки його не було повідомлено про розгляд адміністративної справи, а тому він не мав змоги користуватися своїми правами.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, при цьому, справа про адміністративне правопорушення за ст.140 КУпАП може розглядатися у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки судовий розгляд даної категорії справ не підпадає до винятків, передбачених нормами ч.2, 3 ст.268 КУпАП, щодо обов`язковості присутності особи.

Як убачається з матеріалів справи, суд першої інстанції двічі належно повідомляв ОСОБА_1 про судовий розгляд 12.04.2019 та 31.05.2019 справи про адміністративне правопорушення. Вказані обставини підтверджуються рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які були отримані ОСОБА_1 особисто (а.с.19, 21). Крім того, суд в своїй постанові зазначив, що на неодноразові виклики в судові засідання ОСОБА_1 жодного разу не з`явився.

Апеляційний суд звертає увагу, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати свої процесуальні права та обов`язки.

В ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

На підставі вище зазначеного, апеляційні доводи про порушення судом першої інстанції вимог ст.268 КУпАП, на переконання апеляційного суду, є необґрунтованими.

За змістом ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно з вимогами ст.ст.245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст.251, 252 КУпАП, зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови суду має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції вище зазначених вимог закону при вирішенні справи щодо ОСОБА_1 не дотримався. Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 за ч.4 ст.140 КУпАП не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, відповідно до ст.14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

За загальними правилами, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.322 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.2 ст.7 Закону України «Про автомобільні дороги» автомобільні дороги загального користування перебувають у державній власності і не підлягають приватизації.

Згідно із ст.10 Закону України «Про автомобільні дороги» державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях.

Стаття 11 цього ж Закону передбачає ряд обов`язків Державної служби автомобільних доріг, серед яких організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами і нормами; розробка нормативів та методик визначення витрат, пов`язаних з будівництвом, реконструкцією, ремонтом та утриманням автомобільних доріг загального користування; забезпечення технічного нагляду за станом автомобільних доріг; виявлення аварійно-небезпечних місць (ділянок) та місць концентрації дорожньо-транспортних пригод на автомобільних дорогах і здійснення заходів щодо їх ліквідації; забезпечення належного маршрутного орієнтування користувачів автомобільних доріг.

Стаття 13 зазначеного Закону передбачає відповідальність органу державного управління автомобільними дорогами загального користування за стан автомобільних доріг загального користування відповідно до діючих норм та фінансування, якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування, цільове використання бюджетних коштів на ремонт та утримання автомобільних доріг.

У відповідності до ст.9 Закону України «Про дорожній рух» своєчасне виявлення перешкод дорожнього руху і їхнє усунення, організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки руху належить до компетенції власників автомобільних доріг.

Статтею 24 названого Закону передбачено, що власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Відповідно до Указу Президента України №456/2011 від 13.04.2011 року "Про Положення про Державне агентство автомобільних доріг України" Державне агентство автомобільних доріг України є правонаступником Державної служби автомобільних доріг України.

Відповідно до організаційної структури Державної служби автомобільних доріг, органом управління автомобільними дорогами у Житомирській області є Служба автомобільних доріг у Житомирській області.

Судом встановлено, що автомобільна дорога Н-03 Житомир-Чернівці 52 км, на якій згідно оскарженої постанови не було вжито заходів по належному утриманню, є автомобільною дорогою загального користування.

Повноваження власника на зазначеній ділянці дороги, з урахуванням того, що така знаходиться за межами населеного пункту, здійснюється відповідним територіальним підрозділом у даному випадку Службою автомобільних доріг у Житомирській області, яка має права юридичної особи, є балансоутримувачем доріг державного та місцевого значення загального користування Житомирської області, та відповідно є одержувачем бюджетних коштів.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді т.в.о. начальника Зарічанської ДЕД, яка створена як відособлений структурний підрозділ Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", що є підприємством, що здійснює роботи по ремонту та утриманню автодоріг виключно на договірній (контрактній) основі за замовленням Служби автомобільних доріг у Житомирській області.

Тобто, філія "Зарічанська ДЕД" Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" є виконавцем обсягів та видів робіт, які йому надає замовник в межах встановленого фінансування, і як підрядник, зобов`язується виконувати лише ті види та обсяги робіт, які встановлені замовником - Службою автомобільних доріг у Житомирській області та на які замовник має відповідне фінансування з бюджету та не уповноважена виконувати роботи за своїм розсудом.

Тому, посадові особи ДП «Житомирський облавтодор», як підрядника, можуть нести лише відповідальність за невиконання або неналежне виконання тих видів та обсягів робіт, які встановлені замовником та у межах виділених замовником коштів. При цьому, такими посадовими особами можуть бути лише керівник зазначеного підприємства чи інші посадові особи, що є розпорядниками виділених їм бюджетних коштів.

В матеріалах справи відсутні відомості і про те, що власник доріг виділяв кошти на виконання робіт по утриманні автодороги Н-03 Житомир-Чернівці 52 км, щодо того, що ОСОБА_1 виписувались (видавались) наряди (замовлення) на виконання вказаних робіт і останній їх не виконав. Також відсутні докази щодо того, що філія «Зарічанська ДЕД» ДП «Житомирський облавтодор» сама має можливість придбавати матеріали для проведення тих чи інших робіт, тобто є юридичною особою, здатною самостійно вести господарську діяльність.

Отже, посадові особи філії «Зарічанська ДЕД » ДП «Житомирський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України" не є відповідальними посадовими особами органу, уповноваженого державою на управління автодорогами загального користування.

Таким чином апеляційний суд бере до уваги, що відповідно до положення про філію "Зарічанська ДЕД" Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України": філія є відособленим підрозділом Підприємства, не є юридичною особою, діє відповідно до чинного законодавства і цього Положення (п.3.1); начальник у межах компетенції, передбаченої цим Положенням: організовує оперативно-господарську діяльність Філії відповідно до завдань підприємства; приймає на роботу і звільняє працівників Філії; приймає на роботу і звільняє за погодженням з Підприємством головного інженера головного бухгалтера та інших працівників; видає накази, розпорядження; розприділяє обов`язки між працівниками Філії; несе персональну відповідальність за своєчасність розрахунків з дебіторами кредиторами Філії, розрахунків з бюджетними фондами, своєчасність виплати заробітної плати працівниками філії, після надходження коштів від підприємства (п.6.2.).

Апеляційний суд, проаналізувавши Положення про філію "Зарічанська ДЕД" Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", прийшов до висновку, що ОСОБА_1 як т.в.о. начальника філії "Зарічанська ДЕД" Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України», в даному випадку не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, а тому притягнення його до адміністративної відповідальності є безпідставним.

Інші будь-які належні та допустимі докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

Виходячи з вищезазначеного, висновки суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, згідно яких його притягнуто до адміністративної відповідальності, не відповідають фактичним обставинам справи, належними доказами не підтверджені.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Чуднівського районного суду Житомирської області від 31 травня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.140 КУпАП - скасувати, а провадження у справі відносно нього - закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду С.М. Зав`язун