Провадження №: 3/752/4850/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2019 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючої, що має інвалідність ІІ групи, має статус внутрішньо переміщеної особи, РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1 інкримінується вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно чоловіка ОСОБА_2 , що відбувалося 26.05.2019 року на протязі дня за адресою: АДРЕСА_2 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованих їй дій не визнала. Пояснила, що квартира АДРЕСА_2 належить їй на праві власності. Починаючи з 03 березня 2019 року чоловік змінив замки та не пускає її до квартири. 26.05.2019р. вона, на виконання вимог припису, яким її чоловіку було заборонено чинити їй перешкоди у потраплянні до квартири, разом з працівниками аварійної служби і дільничним прийшла до будинку, де розташована їй квартира. В цей момент чоловік знаходився у квартирі. Після спроби потрапити до квартири, прийшли невідомі їй особи, представилися працівниками ОСББ і стали чинити їй опір та вчинили сварку. Після даних подій вона пішла з будинку. В цей день чоловіка навіть не бачила. Зазначила, що за рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 30.05.2019р. вони із чоловіком розлучені, і вона має статус внутрішньо переміщеної особи, і ця квартира є її єдиним житлом у м. Києві, а її чоловік чинить їй перешкоди у користуванні квартирою, фактично виселивши її з належного їй майна. Вважає, що саме її чоловік чинить відносно неї домашнє насильство економічного характеру.

Захисник ОСОБА_1 . - адвокат Кіккас М.В. просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях його підзахисної ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що ОСОБА_2 є психічно хворою особою, про що свідчить його поведінка, зокрема те, що він, 26.05.2019 р. перешкоджав ОСОБА_1 потрапити до квартири, облив себе пальним та двічі намагався себе підпалити. У зв`язку з чим був доставлений до ТМО «Психіатрія» для надання невідкладної психіатричної допомоги.

Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився.

Захисник потерпілого ОСОБА_2 - адвокат Прилепа Р.А. суду пояснив, що між його підзахисним ОСОБА_2 і його дружиною склалися напружені стосунки. Протягом подружнього життя дружина постійно вчиняла відносно нього домашнє насильство, погрожувала йому. У зв`язку з чим, він постійно знаходився у стані тривоги. Зазначив, що 26.05.2019 р. ОСОБА_2 знаходився вдома і двері не відчиняв від страху, оскільки поряд із квартирою знаходились не знайомі йому особи, які намагалися потрапити до квартири. Просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника Кіккаса М.В., захисника потерпілого Прилепу Р.А., дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.01.2015р. встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2 .

З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.05.2019 р., яка надійшла від ОСОБА_2 , вбачається, що 26.05.2019 р. о 15 год 50 хв. за адресою: АДРЕСА_2 дружина ОСОБА_1 влаштувала сварку, стукала у вхідні двері до квартири, після чого їх пошкодила. З його письмових пояснень вбачається, що коли дружина 26.05.2019 року та ДОП Голосіївського УП, почали стукати у двері квартири, він відмовлявся відчиняти і погрожував себе підпалити. Після того, як вхідні двері до квартири було відчинено, він спробував себе підпалити. Після даної події на місце прибула СОГ Голосіївського УП, швидка медична допомога, психіатрична бригада та пожежники. Вважає що дружина намагається запроторити його за грати або до психіатричної лікарні.

Також судом встановлено, що відносно ОСОБА_2 , який визнаний кривдником, що вчинив економічне насильство і позбавляє ОСОБА_1 права потрапити до житла, був виписаний терміновий заборонний припис, строком дії на одну добу з 10 години 26.05.2019р. до 18 години 27.05.2019р., яким йому заборонено вхід та перебування у місті проживання, заборона в будь-який спосіб з контактувати з постраждалою особою. 29.05.2019р. відносно ОСОБА_2 був складений протокол щодо невиконання вищезазначеного термінового заборонного припису.

З епікризів з медичної картки стаціонарного хворого, наданих в судове засідання захисником, встановлено, що і з 15.06.2016 р. по 08.07.2016 р. ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у ТМО «Психіатрія» у м. Києві з діагнозом рекурентний депресивний розлад, поточний епізод середнього ступеню без соматичних симптомів, депресивний синдром, і з 19.04.2018р. по 07.05.2018р. діагнозом органічний афективний (біполярний) розлад, гіпоманіакальний синдром з гнівливістю,

Пункт 3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суд, оцінивши в сукупності надані сторонами докази, вважає, що дії ОСОБА_1 , які вона вчиняла 26.05.2019р. з метою потрапляння до квартири були законними та відповідали в тому числі вимогам заборонного припису. Факт умисного вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру відносно чоловіка ОСОБА_2 не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні.

Вищенаведене відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, п.7 ч.1 ст.247, 279, 280, 283, п.3 ч.1 ст. 284 КУпАП, суд, -

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.В. Єсауленко