Справа № 465/657/19 Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю.М.
Провадження № 33/811/627/19 Доповідач: Ревер В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2019 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ревера В.В., з участю ОСОБА_1 та його захисника Цибака О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу на постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 12 квітня 2019 року,

встановив:

цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 384,20 гривень судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 , 31 січня 2019 року, близько 20 год. 50 хв. по вул.Городоцька, 355 у м.Львові, керував автомобілем марки «КІА Церато» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук та порушення мови, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Своїми діями порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати таку.

Звертає увагу, що на момент підписання та складання апеляційної скарги ним не отримано повного чи короткого тексту оскаржуваної постанови. Про судове засідання, яке відбулось 12.04.2019 року у приміщенні Франківського районного суду м.Львова, він не був належним чином повідомлений, оскільки не отримував будь-якого повідомлення про це.

З метою висвітлення особистих якостей, вважає за необхідне подати характеристику особи з місця проживання та праці, виписку №і.х.3326 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_4 про те, що його мати є хворою та потребує операції, довідку з Міського травматологічного пункту №2 на підтвердження факту тяжкої травми ноги (правої гомілки), пенсійне посвідчення № НОМЕР_2 ОСОБА_4 та пенсійне посвідчення № НОМЕР_3 ОСОБА_5 , а також довідку Форми 2 про прописку та місце проживання на підтвердження спільного проживання з батьками-пенсіонерами та їх утримання.

Однак суд не надав жодної оцінки вищенаведеним доказам, чим грубо порушив норми процесуального права.

11 квітня 2019 року його захисником було подано через канцелярію суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в кримінальній справі, що відбувалася у Шевченківському районному суді м. Львова, однак судом було безпідставно відмовлено у цьому клопотанні, чим грубо порушено його право на захист, що гарантоване Конституцією України.

Не маючи жодних відомостей по справі станом на 25.04.2019 року ним було подано через канцелярію суду клопотання про виклик та допит інспектора поліції, який складав протокол та клопотання про виклик та допит свідків, що надавали свої письмові пояснення по справі.

Також, 25 квітня 2019 року його роботодавцем було подано через канцелярію суду клопотання про передачу матеріалів справи на розгляд трудовому колективу в порядку статті 21 КУпАП.

З винесеною постановою в частині обраного стягнення не погоджується, вважає її необґрунтованою, оскільки судом не враховано належним чином усіх об`єктивних обставин у їх сукупності та зв`язку, стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами за своєю суворістю не відповідає особі правопорушника та обставинам справи, оскільки утримує батьків пенсійного віку після операцій, є єдиною особою яка утримує сім`ю.

Таким чином, в порушення ст. 268 КУпАП, справу було розглянуто без врахування належним чином усіх об`єктивних обставин у їх сукупності та зв`язку, висновок про наявність складу правопорушення є передчасним. При цьому не надано належної оцінки відсутності обставин, які б обтяжували його відповідальність.

При накладенні стягнення суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, повинен врахувати характер вчиненого правопорушення, особу, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, які б пом`якшували чи обтяжували його відповідальність.

Крім того, судом також було залишено поза увагою без надання будь-якої правової оцінки об`єктивні дані про те, що він жодного разу до моменту фіксації правопорушення у цій справі не притягався до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, а відтак висновок про необхідність накладення на нього стягнення у виді штрафу з позбавлення керування усіма видами транспортних засобів строком на один рік є передчасним та хибним, оскільки є працевлаштованим громадянином України, в якого на утриманні перебувають батьки пенсійного віку, які нещодавно перенесли оперативне медичне втручання та потребують постійного догляду з необхідністю транспортування в заклади охорони здоров`я. Також не було взято до уваги той факт що він працює за межами міста Львова, нещодавно у зв`язку із важкими травмами ноги переніс операцію, 25.04.2019 року його роботодавцем було подано клопотання про взяття як порушника на поруки трудовому колективу.

Звертає увагу на обгрунтованість поважності підстав пропуску оскарження постанови, оскільки оскаржувана постанова не була надіслана йому та ним не отримувалася. Лише 02.05.2019 року ознайомився з її змістом у державному реєстрі судових рішень, відтак строк на осадження пропущено з поважних причин, який підлягає поновленню.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та в його інтересах захисника Цибака О.В., які підтримали апеляційну скаргу і просили таку задовольнити, скасувавши постанову суду, вивчивши матеріали справи №465/657/19 та перевіривши доводи такої, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Доведеність вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та кваліфікація дій ОСОБА_1 апелянтом фактично не оспорюються.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при розгляді даної справи дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо виду адміністративного стягнення.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.

Як вбачається з матеріалів справи, після винесення судом першої інстанції постанови від 12.04.2019 року, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 було подано до суду клопотання про передачу матеріалів справи на розгляд трудовому колективу та звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

На необхідності вирішення даного клопотання наголошував ОСОБА_1 і в апеляційній скарзі. Однак таке клопотання апеляційним судом до уваги не береться, виходячи з наступного.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, високу ступінь його суспільної шкідливості та ступінь вини правопорушника, апеляційний суд не вбачає підстав для застосування положень ст.21 КУпАП, зокрема задоволення клопотання про передачу матеріалів справи щодо ОСОБА_1 на розгляд трудовому колективу.

При цьому, суд звертає увагу, що невід`ємним додатком до подібного клопотання повинен бути протокол зборів трудового колективу, виходячи із місту положень ст. 21 КУпАП, однак такого не подано.

Щодо покликань на те, що стягнення за своєю суворістю не відповідає особі правопорушника та обставинам справи, так як не надано належної оцінки відсутності обставин, які б обтяжували його відповідальність, а також тому, що на утриманні в нього перебувають батьки пенсійного віку після операцій, а він є єдиною особою, яка утримує сім`ю, тобто судом порушено норми ст.33 КУпАП, то такі визнаються колегією суддів безпідставними.

Стягнення накладене судом на ОСОБА_1 відповідно до положень ч.2 ст. 33 КУпАП, за змістом якої при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, не враховуються.

Адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.

З врахуванням наведених підстав пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, суд вважає за необхідне поновити цей строк.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 12 квітня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду В.В.Ревер