ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/725/19 Справа № 204/1651/19 Суддя у 1-й інстанції - Некрасов О. О. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2019 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2019 року, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. в дохід держави з позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 384 гр. 20 коп.

Згідно з оскаржуваною постановою, 25 лютого 2019 року, о 07.00 годині, у м. Дніпро, по вул. Набережна Заводська 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «HYUNDAI ACCENT», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного та наркотичного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує, що з постановою не згоден, вважає її незаконною, необґрунтованою, та такою, що порушує норми матеріального та процесуального права, його права та законні інтереси. ОСОБА_1 зазначає, що 25 лютого 2019 року він транспортним засобом не керував, а керував його брат - ОСОБА_2 . Окрім того, зазначає, що у зв`язку з його хворобою з 23 по 27 травня 2019 року, судом не було допитано його брата, хоча клопотання було задоволено. До того ж, вказує, що свідки не були присутні при його затриманні біля готелю "Прибой". Вважає, що висновки суду щодо підтвердження відеозаписом керування ним транспортним засобом спростовуються самим відеозаписом відеореєстратора поліції, а причиною не фіксування його брата на відеореєстраторі є інші автомобілі, які закривали огляд на готель "Прибой".

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_1, який апеляційну скаргу підтримав, свідка ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 196290 від 25 лютого 2019 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , протколом адміністративного затримання серії АА № 160433 від 25 лютого 2019 року, екзаменаційною карткою водія, відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Суд звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, за наявності відповідного медичного висновку, а так само й за відмову від проходження огляду з метою його встановлення. При цьому, обставини самої відмови від проходження огляду повністю підтверджені поясненнями свідків.

Жодних доводів стосовно поважності причин, з яких він відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не навів.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про те, що транспортним засобом керував його брат, то вони не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються наявним у матеріалах відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на якому чітко видно як ОСОБА_1 , особу якого в подальшому було встановлено після затримання, прямує до будівлі комплексу "Прибой" з автомобіля, за яким прямували працівники поліції. Окрім того, під час огляду саме у нього виявлено ключі від автомобіля.

При цьому, суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_2 - брата ОСОБА_1 , під час судового засідання суду апеляційної інстанції, оскільки його покази є суперечливими та протирічать іншим, вищенаведеним доказам у справі.

З огляду на викладене, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст.30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_1 , інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко