ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду ОСОБА_1, розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 квітня 2019 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, приватного підприємця, - визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп..

Згідно постанови районного суду, громадянин ОСОБА_2, 04 січня 2019 р. о 21 год. 50 хв. по площі Соборній в м. Чернівці керував автомобілем марки ОСОБА_3 д.н. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного спяніння (виражене тремтіння пальців рук, зіниці не реагують на світло). Водій у встановленому законом порядку відмовився від проходження огляду на стан спяніння у лікаря нарколога в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

На вказану постанову суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій з рішенням суду першої інстанції не погоджується.

Доводи своєї апеляційної скарги мотивує тим, що протокол складений з порушенням чинного законодавства, є необґрунтованим та не може бути доказом його вини, а постанова районного суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою, ухваленою з порушенням норм матеріального і процесуального права, яка підлягає скасуванню.

Вважає, що суд першої інстанції поверхнево розглянув дану справу та припустився порушень, неправильно застосував щодо нього ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки за змістом складеного відносно нього протоколу і навіть вислуханого пояснення одного свідка, оглянутих відеозаписів, суть подій зводить лише на переконання працівників поліції водія в тому, що є нібито якісь ознаки наркотичного

ЄУНСП 727/3334/19 Головуючий у І інстанції: Мамчин П.І.

Провадження №33/822/240/19 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Категорія ч.1 ст.130 КУпАП

спяніння, а по суті як це видно і з переглянутого відео, він не відмовлявся від проходження огляду на стан спяніння, проїхав з поліцейським з Соборної площі до іншого району міста Чернівці на вулицю Миколаївську, де перебував впродовж двох годин, виконував всі вимоги поліції, однак природньо не міг здати на аналізи сечу, що від нього фізично не залежало.

Вказує на те, що поліцейськими огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог закону та вважається недійсним.

У звязку з чим, просить постанову суду першої інстанції скасувати, як незаконну та прийняти рішення про закриття провадження щодо нього за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Перевіривши доводи апеляційної скарги особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вислухавши пояснення представника правопорушника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_4, який просив скасувати постанову районного суду та закрити провадження щодо ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджені сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, є правильними і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Згідно диспозиції статті 130 КУпАП відповідальність передбачена як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до глави ІІ п.9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до розділу І п.6. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 - огляд на стан спяніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Перевіривши протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, вважаю, що він складений правильно та відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Матеріалами справи, дослідженими апеляційним судом встановлено, що перш, ніж скласти відносно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, останнього було доставлено до Чернівецького обласного наркологічного диспансеру.

Однак, ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду та обстеження на стан наркотичного спяніння, що підтверджено висновком №46 від 04 січня 2019 року (а.с.2), складеним о 22 год. 35 хв. лікарем ОСОБА_5 та засвідчено її підписом і печаткою, а також підписом ОСОБА_2, який не став заперечувати даного висновку.

З досліджених апеляційним судом матеріалів також встановлено, що винуватість ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена повністю, а саме протоколом про адміністративне правопорушення підтверджено, що останній порушив вимоги п.2.5 ПДР України, в якому зазначено, що 04.01.2019 р. о 21 год. 50 хв. в м. Чернівці по площі Соборній, 6, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом MERCEDES-BENZ 108 д.н. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного спяніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, зіниці не реагують на світло. Водій у встановленому законом порядку відмовився від проходження огляду на стан спяніння у лікаря нарколога в присутності двох свідків, який засвідчив своїм підписом та відмовився від надання пояснень в силу ст. 63 Конституції України.

Факт такої відмови, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп'яніння, підтверджується не лише протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №434115 від 04 січня 2019 року (а.с.1), який було складено о 23 год. 11 хв. в присутності двох свідків: ОСОБА_6 та ОСОБА_7, що підтверджено їх підписами, а також відібраними до протоколу поясненнями зазначених свідків (а.с.3, 4).

Так, згідно п.п. 12, 13 розділу ІІІ зазначеної вище Інструкції, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, а також може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Сам ОСОБА_2 зазначив, що в нього виникла проблема з наданням біологічного середовища (сечі), а тому останньому було запропоновано пройти огляд та обстеження лікарем, однак він відмовився.

Крім того, факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду та обстеження на стан наркотичного спяніння підтверджено записом із боді-камер, на якому чітко видно, що працівник поліції пропонує останньому пройти огляд на стан спяніння, але ОСОБА_2 відмовляється, а свідки, які стоять поряд підтверджують ними почуте (а.с.6).

Апеляційний суд вважає, що підстав не довіряти поясненням даних свідків немає, оскільки вони є випадковими і не зацікавлені в результаті розгляду справи.

Крім того, апелянтом не доведено того факту, що матеріали провадження були сфабриковані відносно нього. Також слід зазначити, що ОСОБА_2 притягується до відповідальності не за керування у стані такого спяніння, а за відмову від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного спяніння.

За змістом ч.4, ч.5 ст.266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Приймаючи до уваги всі докази наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до переконливого висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Будь - яких порушень норм КУпАП, які б стали підставою для скасування рішення суду першої інстанції, в тому числі при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, не встановлено.

Враховуючи наведене, вважаю, що доводи апелянта не ґрунтуються на законі, а тому не вбачаю підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття адміністративного провадження, як про це апелює ОСОБА_2.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 квітня 2019 року щодо ОСОБА_2, якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду ОСОБА_1