Справа № 703/605/19 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2019 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Пасацька Л.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого,

до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

09 лютого 2019 року поліцейським Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області старшим сержантом поліції ОСОБА_2 складено протокол серії ОБ №050130 про адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_1, відповідно до якого, останній 09 лютого 2019 року близько 00 години 15 хвилин по вул. Мазура в м. Сміла Черкаської області, керував автомобілем «Чері Амулет», д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного спяніння, від проходження медичного огляду у встановленому порядку в медичному закладі (ЧОНД) для визначення стану наркотичного спяніння ухилився, згідно висновку №99 КЗ «ЧОНД» лікаря ОСОБА_3 Своїми діями, на думку працівника поліції, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та зазначив, що дійсно 09 лютого 2019 року близько 00 годин 15 хвилин по вул. Мазура в м. Сміла керував автомобілем «Чері» та був зупинений працівниками поліції, які запідозрили його у керуванні транспортним засобом у стані наркотичного спяніння. На вимогу працівників поліції він з ними проїхав до ЧОНД для проходження медичного огляду на встановлення стану його наркотичного спяніння або спростування такого. В ЧОНД лікарем запропоновано йому здати сечу для визначення наявності в ній наркотичних засобів. На вказану пропозицію він погодився, однак не зміг здати сечу. При цьому наркотичних засобів він не вживає. Вважає, що жодного адміністративного правопорушення він не вчиняв, в звязку з чим просив справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити, в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка працівник поліції ОСОБА_2 показав. Що в нічний час в автомобілі правопорушника не працювало ближнє світло фар, у звязку з чим він був зупинений за технічну несправність. Коли підійшли до водія, побачили що його зіниці не реагують на світло, було виражене тремтіння рук. Йому було запропоновано пройти медичне освідування та попереджено про обовязковість відібрання біологічних зразків. По прибуттю до лікарні в м. Черкаси водій здав недостатню кількість біологічного матеріалу, що було розцінено лікарем як ухилення від здачі аналізів та складено відповідний висновок.

На запит суду надійшла відповідь №0-34/465 від 10.04.2019 р. з КНП «Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради», що при підозрі вживання наркотичних речовин каннабіноїдів (марихуана), амфетамінів, метамфетамінів, дослідження проводиться іммуноферментним методом, для якого необхідною біорідиною є сеча.

Суддя, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідка, повно та всебічно дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до наступного висновку:

За змістом ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, виходячи з системного аналізу положень ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №050130 від 09 лютого 2019 року, складеного відносно ОСОБА_1, останній, на думку працівника поліції, порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП, відповідальність за вказаною частиною статті настає в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч.ч. 2, 3, 4 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожен випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, огляд особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на стан наркотичного спяніння був проведений в комунальному закладі «Черкаський обласний наркологічний диспансер».

Відповідно до висновку №99 від 09 лютого 2019 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного лікарем комунального закладу «Черкаський обласний наркологічний диспансер» ОСОБА_3, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, направлений поліцейським Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_2 для проходження медичного огляду. 09 лютого 2019 року о 01 годині 05 хвилин в КЗ «ЧОНД» проведено медичний огляд ОСОБА_1, якому встановлено діагноз: «від медогляду ухилився (не здав сечу).

Разом з тим, вищевказаний висновок не містить жодних посилань про причини не здачі сечі ОСОБА_1 та відмови останнього від її здачі.

При цьому, як зазначив під час судового розгляду ОСОБА_1, він від здачі сечі не відмовлявся, однак не зміг здати її.

Відповідно до пунктів 7, 8 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 листопада 2015 року №1452/735 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року №1413/27858, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обовязкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан спяніння.

Згідно пункту 12 вищевказаної Інструкції, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Відповідно до п.13 вказаної Інструкції, для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Таким чином, в разі не можливості отримання біологічного середовища у ОСОБА_1, такого як сеча, лікар комунального закладу «Черкаський обласний наркологічний диспансер» ОСОБА_3 мав можливість відібрати у ОСОБА_1 біологічне середовище у вигляді слини, змивів з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, а також крові.

Зазначення у відповіді на запит суду про виключність встановлення стану наркотичного спяніння на підставі отримання біологічного матеріалу сечі не відповідає чинному законодавству, у тому числі і розповсюдженим медичним методикам.

Разом з тим, жодного доказу відмови ОСОБА_1 від здачі іншого біологічного середовища, відмінного від сечі, яку він не зміг здати, та що останньому було запропоновано, в звязку з неможливістю здачі ним сечі, здати інше біологічне середовище, матеріали справи про адміністративне правопорушення не місять.

Крім того, відповідно до п.17 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 листопада 2015 року №1452/735 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року №1413/27858, зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Як вбачається з висновку №99 від 09 лютого 2019 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного лікарем комунального закладу «Черкаський обласний наркологічний диспансер» ОСОБА_3, в такому наявна графа №11 «підпис обстежуваної особи про ознайомлення з результатами висновку».

Однак, вищевказана графа висновку не заповнена, що унеможливлює дійти однозначного висновку про те, що ОСОБА_1 був ознайомлений за результатами проведеного медичного огляду на стан спяніння.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про те, що він від проходження медичного огляду та здачі сечі в КЗ «ЧОНД» для встановлення стану його наркотичного спяніння, не відмовлявся, однак не зміг здати сечу з природних причин, матеріалами справи про адміністративне правопорушення не спростовуються, доказів пропонування ОСОБА_1 лікарем КЗ «ЧОНД» здати інше біологічне середовище для встановлення стану наркотичного спяніння, ознайомлення ОСОБА_1 з результатами проведеного медичного огляду на стан спяніння матеріали справи не містять, суддя приходить до обґрунтованого висновку, що з висновку №99 від 09 лютого 2019 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного лікарем комунального закладу «Черкаський обласний наркологічний диспансер» ОСОБА_3 є неналежним доказом відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Крім того, відповідно до п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, свідки при відмові ОСОБА_1 від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейським не залучалися.

Таким чином, в порушення вказаних вимог чинного законодавства України, поліцейським без присутності свідків та відібрання у них пояснень, складено протокол про адміністративне правопорушення ОБ №050130 від 09 лютого 2019 року, у якому вказано, що ОСОБА_1 09 лютого 2019 року керував автомобілем «Чері Амулет», д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного спяніння, від проходження медичного огляду у встановленому порядку для визначення стану наркотичного спяніння відмовився.

Також, відповідно до п.6 розділу ІХ «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1385, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно п.4 розділу ІІІ «Загальні положення» Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 листопада 2015 року №1452/735 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року №1413/27858, ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

В порушення вищевказаних норм чинного законодавства України, поліцейським Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 у протоколі про адміністративне правопорушення ОБ №050130 від 09 лютого 2019 року складеного відносно ОСОБА_1 жодної ознаки, яка б надавала підстави вважати, що останній перебував у стані наркотичного спяніння, не зазначено.

Таким чином, суддя приходить до обґрунтованого висновку, що протокол про адміністративне правопорушення ОБ №050130 від 09 лютого 2019 року складений з порушенням вимог чинного законодавства України, в звязку з чим не може бути визнаний належним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що під час судового розгляду судом не встановлено наявності сукупності належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідност. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п. 2 ст. 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgmentof 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення і, отже ст. 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяннями, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку та на підставі законно добутих доказів.

Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст. 62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі вищевикладеного, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

Відповідно п.1 ч.1 ст.247 провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи, що справа про адміністративне правопорушення щодо особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 підлягає закриттю, в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, судовий збір за розгляд справи про адміністративне правопорушення стягненню з останнього не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.8, 9, 62 Конституції України, ст.40-1, ч.1 ст.130, ст.ст. 245, 247, 251, 252, 256, 280, 283,284 КУпАП, п.2.9 «а» ПДР України, Європейською Конвенцією про захист прав і основоположних свобод людини, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 листопада 2015 року №1452/735 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року №1413/27858, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 КУпАП, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 КУпАП.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 цього Кодексу, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області.

Суддя: Л.А. Пасацька