33/804/186/19

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2019 року місто Маріуполь

Суддя судової палати у кримінальних справах Донецького апеляційного суду Сєдих А.В. за участю захисника ОСОБА_1, розглянувши у судовому засіданні в місті Маріуполі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 01 лютого 2019 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнувши з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 гривень.

ВСТАНОВИВ:

Згідно з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 26 листопада 2018 року о 23 год. 55 хв., рухаючись по проспекту Будівельників, 125 у Центральному районі м. Маріуполя Донецької області, керував транспортним засобом марки «Mitsubishi Lancer», номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (почервоніння очей, запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду для визначення стану алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу «Drager Alcotest», та у закладі охорони здоровя відмовився у присутності двох свідків у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вважає постанову суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши промови учасників судового засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Підтверджень про належне та своєчасне сповіщення ОСОБА_2 про місце та час розгляду справи, матеріали провадження не містять.

Розглянувши справу за відсутності ОСОБА_2 суд першої інстанції порушив його права в адміністративному процесі, передбачені ст. 268 КУпАП, і позбавив можливості надати свої докази та пояснення.

За таких обставин постанова районного суду як незаконна підлягає скасуванню.

Скасовуючи постанову місцевого суду, за наслідками розгляду апеляційної скарги, відповідно до ст. 294 КУпАП України, апеляційний суд приймає нову постанову.

З матеріалів справи вбачається, що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, з поміж іншого, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 та винність в його вчиненні в повному обсязі підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відеозаписом з місця події з яких вбачається, що ОСОБА_2 в присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння.

За наведених обставин апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду повністю доведена у законному порядку.

Однак, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості застосувати адміністративне стягнення щодо ОСОБА_2, оскільки, відповідно до ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно матеріалів справи, інкриміноване ОСОБА_2 правопорушення було вчинено 26 листопада 2018 року, а тому на теперішній час сплинув тримісячний строк притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у разі пропущення тримісячного терміну, який рахується від зафіксованої у протоколі дати виявлення правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 247, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 01 лютого 2019 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 гривень, скасувати.

Постановити нову постанову, якою провадження по справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Донецького

апеляційного суду ОСОБА_5