Справа № 738/2146/18 Головуючий у 1 інстанції Парфененко О. Я.
Провадження № 33/4823/140/19
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2019 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, та його захисника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Менського районного суду Чернігівської області від 18 лютого 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель ІНФОРМАЦІЯ_2 (Пролетарська)АДРЕСА_1, не працює,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 384,20 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 12 грудня 2018 року, в 12.20 год., по вул. Пролетарській, у м. Мена Чернігівської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Део Есперіо», державний номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати, посилаючись на її незаконність, та закрити провадження у справі, у звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зазначив, що він не був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд позбавив його можливості бути присутнім у судовому засіданні під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності. Внаслідок чого він не міг надати пояснення по справі, довести свою непричетність до вчинення правопорушення. Крім того, зазначив, що у матеріалах справи відсутнє направлення його, як водія, для проходження огляду на стан спяніння, що є порушенням порядку проведення медичного огляду. Вказав на відсутність свідків, які можуть підтвердити перебування його у стані алкогольного спяніння. Також зазначив, що він не був відсторонений від керування транспортним засобом.

Також, просив поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, оскільки в судовому засіданні він не був присутній, а копію рішення отримав лише 14 березня 2019 року.

Заслухавши; пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених вище підстав; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Як убачається з матеріалів справи, постанова місцевого суду щодо ОСОБА_1 була винесена 18 лютого 2019 року. Строк на апеляційне оскарження вказаного судового рішення закінчився 28 лютого 2019 року.

Проте, враховуючи, що ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи, копію судового рішення отримав лише 14 березня 2019 року, тому строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду підлягає поновленню.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоровя.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що він у той день дійсно вживав спиртні напої, так як посварився зі своєю співмешканкою, після чого пішов спати в автомобіль, що знаходився біля будинку, за місцем його проживання. Прокинувся від того, що працівники поліції витягували його з машини. Потім ОСОБА_1 повезли до лікарні на медичне освідування, а через деякий час до відділку поліції. Там, нічого не пояснюючи, працівники поліції наказали йому підписати якісь документи, що він і зробив. Наполягав на тому, що транспортним засобом у стані спяніння він не керував, а лише знаходився у ньому. Також, просив закрити провадження у справі щодо нього, у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Проте, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №001216 від 12.12.2018 року, ОСОБА_1, 12 грудня 2018 року, в 12.20 год., у м. Мена Чернігівської області, по вул. Пролетарській, керував автомобілем НОМЕР_2, у стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України. Від надання пояснень ОСОБА_1 відмовився (а.с.3).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.

Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, також підтверджуються Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 53 від 12 грудня 2018 року, виданого лікарем-наркологом КЗОЗ «Менська центральна районна лікарня» ОСОБА_3, згідно якого ОСОБА_1 на момент огляду перебував у стані алкогольного спяніння (а.с.4).

Твердження апелянта, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом після складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, спростовується рапортом працівника поліції ОСОБА_4 від 12.12.2018 року, згідно якого ОСОБА_1 був доставлений до Менської ЦРЛ для огляду на стан спяніння, а також розпискою ОСОБА_1, згідно якої він без претензій отримав автомобіль від працівників поліції, та ніяким чином не впливають на суть вчиненого ним адміністративного правопорушення (а.с.8, 9).

Посилання ОСОБА_1 на відсутність свідків, які б підтвердили факт перебування його у стані алкогольного спяніння, є безпідставним, оскільки факт перебування особи у стані алкогольного спяніння може засвідчити лише лікар-нарколог, або ж, у випадках, передбачених Законом, поліцейський із застосуванням спеціальних засобів.

До того ж доведеність перебування особи у стані алкогольного спяніння, під час керування транспортним засобом, не встановлюється показаннями свідків.

Клопотання ОСОБА_1 про необхідність закриття провадження у справі щодо нього, у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, не може бути задоволене, з огляду на таке.

Згідно ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення 12 грудня 2018 року. Адміністративне стягнення на нього було накладено постановою Менського районного суду від 18 лютого 2019 року, тобто в межах тримісячного строку, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП.

Доводи апелянта про порушення судом вимог ст.268 КУпАП у зв'язку з тим, що розгляд справи відбувся без його участі, на думку апеляційного суду, є слушними.

Як убачається із матеріалів справи, зазначена справа була розглянута місцевим судом у відсутності ОСОБА_1 Розглянувши справу за даних обставин, суддя допустив порушення гарантованих ст.268 КУпАП прав, що є порушенням вимог закону.

Однак, апеляційний суд вважає, що вказане порушення не може вплинути на законність оскаржуваної постанови місцевого суду.

Так, право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності бути присутнім під час розгляду справи в суді, було поновлене апеляційним судом. Вказана особа належним чином викликана в судове засідання до апеляційного суду, де дала пояснення по суті справи та мала можливість надати докази на підтвердження своїх доводів.

Відтак, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

У звязку з цим, доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання уникнути ним встановленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, згідно санкції ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Отже, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Менського районного суду Чернігівської області від 18 лютого 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Менського районного суду Чернігівської області від 18 лютого 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_5