Справа № 222/778/19
Провадження № 3/222/403/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2019 року Суддя Володарського районного суду Донецької області Подліпенець Є.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Нікольського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Маріуполь Донецької області, громадянку України, не працюючу, заміжню, маючу на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

До Володарського районного суду Донецької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ГП 431840 складений 10.05.2019 року старшим інспектором ЮП СП Нікольського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області Запальською В.С., згідно якого ОСОБА_1 в період з 18.03.2019 року по 10.05.2019 року, знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що призвело до пропуску навчальних годин у Маріупольській школі-інтернаті № 37 без поважних причин, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з чоловіком та двома неповнолітніми дітьми. Її сини ОСОБА_2 , 2003 року народження, та ОСОБА_3 , 2006 року народження, навчаються в Маріупольській школі-інтернаті № 37. З кінця березня 2019 року по травень 2019 року її діти не ходили до школи-інтернату, оскільки з 18.03.2019 року по 22.03.2019 року вони хворіли на гострий офарингіт, з 03.04.2019 року по 25.04.2019 року вони хворіли на гострий бронхіт, що підтверджується відповідними довідками, а на початку травня 2019 року були вихідні у зв`язку із святами. До навчання вони повернулися 10.05.2019 року. Медичні документи про закінчення лікування нею надані до школи-інтернату. Таким чином вона від покладених на неї батьківських обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов навчання дітей не ухилялася та робила все від неї можливе.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та наявні матеріали, приходжу до наступного.

Так, статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Диспозиція ч.1 ст. 184 КУпАП, передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Частиною 2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т.ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за проведенням дозвілля); незабезпечення дитині безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездію, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Наприклад, схвалюються здійснення підлітком антигромадських вчинків, прививаються погляди, установки, що пропагандують жорстокість, агресивність, ненависть, неповагу до закону; складаються умови, які загрожують життю та здоров`ю неповнолітнього; мають місце постійні чіпляння до дитини з будь-якого приводу і без нього.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, тощо. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно наданих під час розгляду справи, ОСОБА_1 , медичних довідок лікаря, діти останньої: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували на лікуванні з діагнозом «афарингіт» з 18.03.2019 року по 22.03.2019 року, а також в період з 31.03.2019 року по 25.04.2019 року проходили лікування з діагнозом «гострий бронхіт».

Згідно принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адмінправопорушення передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП (ухиленні від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання неповнолітніх дітей), оскільки остання вживала заходів щодо лікування дітей, діти перервали навчальний процес з поважної причини, що підтверджується наданими медичними довідками. Після одужання діти ОСОБА_1 знову почали відвідувати навчальний заклад.

Доказів саме ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання її синів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матеріали справи не містять.

Відомості викладені в доданій до протоколу Інформації директора та класного керівника Маріупольської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату № 37 від 06.05.2019 року № 73 щодо невідвідування дітьми навчального закладу без поважних причин, не підтвердженні жодними доказами, а дій щодо встановлення (перевірки) зазначених в Інформації обставин та підтвердження їх певними доказами, особою уповноваженою на складання протоколів про адміністративні правопорушення в порядку ч.2 ст. 251 КУпАП не здійснювалося.

Між тим, факт невідвідування дітьми школи-інтернату в період з 18.03.2019 року по 10.05.2019 року особою, яка притягується до адмінвідповідальності не заперечується, проте сам факт невідвідування дітьми занять не свідчить про ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов навчання дітей.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, оцінюючи відповідно до ст. 252 КУпАП надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, беручи до уваги, що жодних належних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП не надано, приходжу до висновку про відсутність в діях останньої складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, а тому провадження по даній справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Крім цього, на підставі ст. 40-1 КУпАП, враховуючи, що за наслідками розгляду даної адмінсправи провадження по ній підлягає закриттю, а тому ОСОБА_1 звільняється від сплати суми судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 40-1, 221, 245, 247, 251, 252, 279, 280, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, відносно якої її винесено, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, їх законним представником, захисником, потерпілим або його представником шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Володарський районний суд Донецької області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Є.О. Подліпенець