ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/5681/18 Суддя 1 інстанції: Кісь Д.П.
Провадження: 33/818/384/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

03 квітня 2019 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду Яковлева В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 грудня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

ПостановоюЖовтневого районного суду м. Харкова від 03 грудня 2018 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Як вказано в постанові суду першої інстанції, 30.09.2018 року о 02 год. 03 хв., в м. Харкові по вул. Полтавський шлях, 119, ОСОБА_2 керувала автомобілем «Daewoo Matiz», державний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова. Від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Drager» на місці зупинки та в закладі охорони здоров'я у встановленому законом порядку відмовилась в присутності двох свідків, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 грудня 2018 року та закрити адміністративне провадження у справі. В обгрунтування доводів апеляційної скарги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, вказує, що поліцейськими не були їй роз'яснені права, передбачені ст. ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Одночасно апелянт заявив клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги, посилаючись на те, що її не повідомили належним чином про дату та час розгляду справи. Копію постанови вона отримала 13.02.2019 року.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

За викладених обставин, та з урахуванням розумних строків розгляду адміністративної справи, суд приходить до висновку щодо можливості розгляду скарги за відсутності апелянта.

Вивчивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції, з огляду на матеріали справи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, як відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Факт правопорушення і вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 180923 від 30.09.18р. (а.с. 4), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с. 6-7), рапортом поліцейського взводу 1 роти 3 батальйону 4 УПП в ХО ДПП сержанта поліції ОСОБА_5 (а.с. 9), відеозаписом правопорушення (а.с. 10).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі держави.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 ПДРУ, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи ОСОБА_2 про те, що їй не були роз'яснені права, спростовуються матеріалами справи, зокрема, відеозаписом з нагрудних камер поліцейських та письмовими поясненнями свідків.

Судом приймались заходи щодо виклику ОСОБА_2 в судове засідання за адресою, зазначеною в протоколі. За таких обставин, доводи апелянта щодо того, що їй не було відомо про розгляд справи, суд розцінює як намагання уникнути адміністративної відповідальності, оскільки під час складання протоколу ОСОБА_2 була вказана одна адреса, яка і була зазначена в протоколі, а в апеляційній скарзі, яку вона подала - інша.

Невідповідностей складеного протоколу вимогам чинного законодавства, які б потягли безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено. Даних щодо оскарження дій співробітників поліції матеріали справи також не містять.

Доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, а матеріали справи їх не містять.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова суддіЖовтневого районного суду м. Харкова від 03 грудня 2018 року є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Поновити ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 грудня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду В.С. Яковлева