ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4755/19
провадження № 3/753/2021/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2019 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва О.В. Домарєв, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, студента НАУ, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

21.02.2019 року приблизно о 20 год. 00 хв. біля буд. № 4 по вул. Харченка в м. Києві, ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, в порушення п.п. 12.1, 13.1 ПДР України, не вибрав безпечну швидкість, не дотримався безпечної дистанції, не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з автомобілем «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого всі вищевказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Від проходження огляду у встановленому порядку на стан сп'яніння ОСОБА_2 в порушення п. 2.5 ПДР України відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Разом з тим, 03.04.2019 р. на адресу Дарницького районного суду м. Києва надійшло письмове клопотання захисника Гречко Д.В. з проханням відкласти розгляд справи у зв'язку із неможливістю ії та ОСОБА_2 прибути у судове засідання. Розглянувши дане клопотання, суд приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення з наступних причин.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини - в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»). В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

В обгрунтування клопотання захисником не було надано відомостей про причини неприбуття її та ОСОБА_2 в судове засідання, а також про те, що такі причини є поважними. В клопотанні необгрунтовано зазначено лише про те, що прибуття захисника та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є неможливим. У зв'язку з тим, що клопотання захисника про відкладення розгляду справи жодним чином необгрунтоване, суд вважає за необхідне відмовити у його задоволенні.

Також, суд враховує, що безпосередньо від ОСОБА_2 жодних клопотань до суду не надходило, а клопотання про відкладення, подане захисником, не звільняє особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, прибути в судове засідання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП - неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи за суттю у його відсутність. Враховуючи вищенаведені обставини, а також скорочений строк, протягом якого на особу може бути накладене адміністративне стягнення, суд розглянув справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних доказів, які вважає достатніми для прийняття рішення у справі, проти чого не заперечував в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3

Допитаний в якості свідка відповідно до положень ч.3 ст. 268 КУпАП потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 21.02.2019 року приблизно о 20 год. 00 хв він зупинився на автомобілі «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_2 біля буд. № 4 по вул. Харченка в м. Києві на Т-образному перехресті на червоний сигнал світлофору. В цей час він відчув удар в задню частину свого автомобіля, спричинений внаслідок наїзду автомобіля «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 Вийшовши з автомобіля, він підійшов до водія автомобіля «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1 - ОСОБА_2 та виявив у водія ознаки алкогольного сп'яніння, які зазначені в протоколі. Спочатку ОСОБА_2 намагався вирішити питання щодо відшкодування завданої шкоди без виклику працівників поліції, однак в подальшому відмовився. Він в свою чергу викликав працівників поліції для оформлення ДТП, які по приїзду у зв'язку із наявністю у водія ознак алкогольного сп'яніння, висловили вимогу пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, або в медичній установі, проти чого ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків. Після цього на ОСОБА_2 були складені протоколи за ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

А відповідно до положень ст.252 КУпАП -орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи, зокрема протоколи серії БД № 299688 від 21.02.2019 р., БД № 299707 від 22.02.2019 р., схему місця ДТП, письмові пояснення водія ОСОБА_2, письмові пояснення свідків, в присутності яких водій відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, рапорт інспектора патрульної поліції від 22.02.2019 р., відеозапис з нагрудних камер інспекторів поліції, з якого вбачається, що при спілкуванні з працівниками поліції водій ОСОБА_2 мав явні ознаки алкогольного сп'яніння та на вимогу працівників поліції в присутності свідків відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог п.12.1 ПДР України - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до вимог п.13.1 ПДР України - водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 судам слід ураховувати, що стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні об'єктивно встановлено, що ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння, порушив п.п. 12.1, 13.1 ПДР України та скоїв ДТП, після чого відмовився пройти у встановленому порядку медичний огляд на стан сп'яніння всупереч вимогам п. 2.5 ПДР України.

Відповідно до загальних положень ПДР України - безпечна дистанція - це відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.

Ураховуючи, що автомобіль «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, що рухався позаду, не уник зіткнення з автомобілем «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_2, який знаходився попереду, в даному випадку водій ОСОБА_2 не дотримався безпечної дистанції, а тому суд вважає за необхідне уточнити протокол, зазначивши про порушення ОСОБА_2 вимог п. 13.1 ПДР України в частині недотримання водієм безпечної дистанції.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про те, що вдіях ОСОБА_2 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП.

При визначенні розміру адміністративного стягнення, суд керується вимогами ст. 36 КУпАП, відповідно до яких при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Аналіз наведених обставин та положень закону дозволяє суду зробити висновок про необхідність накладення на особу, винну у вчиненні адміністративного правопорушення, адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки зазначене правопорушення є більш серйозним з числа вчинених, а саме у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» - у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 грн. 20 коп., який також підлягає стягненню з правопорушника на користь держави.

Керуючись ст. ст. 124, 130 ч.1,251,252, 268,283-285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_2 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп. на користь держави.

Роз'яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя О.В. Домарєв