ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/410/19 Справа № 204/9573/18 Суддя у 1-й інстанції - Некрасов О. О. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу з наявним у ній клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2019 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно оскаржуваної постанови суду першої інстанції та протоколу про адміністративне правопорушення 17 грудня 2018 року о 22 год. 35 хв. у м. Дніпрі по вул. Криворізькій, 14 водій ОСОБА_1 керував автомобілем "SKODA OCTAVIA", номерний знак НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, підвищена жвавість мови та ходи. Від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить строк апеляційного оскарження - поновити, оскаржувану постанову суду - скасувати, справу про адміністративне правопорушення щодо нього - закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обгрунтовуючи клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження зазначає, що він був позбавлений можливості своєчасно подати апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції від 08 лютого 2019 року, оскільки лише 13 лютого 2018 року ним було отримано повний текст постанови, з якого він дізнався, які саме доводи привів суд на обгрунтування накладеного стягнення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги зазначає, що оскаржувана постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, оскільки суд першої інстанції недостатньо аргументував прийняте рішення, постановив його на припущеннях і здогадах.

Вказує, що судом не було встановлено факт знаходження його за кермом в стані сп'яніння. Одночасно зазначає, що працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду на стан сп'яніння, як того вимагає положення ст. 266 КУпАП. Вважає, що сам факт відмови від проходження огляду на стан сп'яніння не є підтвердженням того, що особа перебуває у стані сп'яніння. На думку апелянта, вказані обставини у сукупності дають підстави для закриття провадження у відношенні неї у зв'язку з відсутністю в її ознак адміністративного правопорушення.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши ОСОБА_1 та захисника Машкевич О.В., вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Так, суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, у присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення кореспондують положенням п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованого в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою органів поліції.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1, які полягають у не перебуванні ним в стані алкогольного сп'яніння з посиланням на медичний висновок, наявний в матеріалах провадження, то до цих доводів суд відноситься критично, оскільки у даному випадку судом не вирішується питання про дійсність перебування особи в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, а вирішується спір щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Інші доводи апеляційної скарги апелянта мають формальний характер та сприймаються судом як такі, що спрямовані на ухилення його від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання протоколу порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2019 року задовольнити.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУаАП ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Дніпровського

апеляційного суду Крот С.І.