ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 636/1124/19 Головуючий І інстанції
Провадження № 33/818/522/19 Дьоміна О.П.
Категорія: ч. 2 ст. 172-15 КУпАП Доповідач Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Бездітко В.М.

за участю секретаря - Михайлюка А.В.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чугуївського міського суду Харківської області від 27 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

25 березня 2019 року прокурором першого відділу військової прокуратури Харківського гарнізону Лимар Р.А. складено протокол про адміністративне правопорушення стосовно начальника відділу зберігання боєприпасів, капітана ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Згідно із протоколом у військовій частині НОМЕР_1 проходить військову службу за контрактом на посаді начальника відділу зберігання боєприпасів капітан ОСОБА_1 .
Будучи військовослужбовцем,відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, капітан ОСОБА_1 був зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників); виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Відповідно до функціональних обов`язків начальника 3-го відділу зберігання боєприпасів, затверджених командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_2 від 20 лютого 2019 року, начальник відділу зберігання відповідає за: виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу.
Так, приблизно о 10 год. 30 хв. 20 лютого 2019 року на технічній території військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , біля складу № 8, між військовослужбовцями строкової військової служби солдатом ОСОБА_3 та солдатом ОСОБА_4 під час виконання робіт виник конфлікт, внаслідок якого солдат ОСОБА_3 застосував фізичне насильство по відношенню до солдата ОСОБА_4 , а саме: долонею правої руки наніс один удар в область носу солдата ОСОБА_4 , в результаті чого останнього було госпіталізовано до військової частини НОМЕР_2 .
Внаслідок чого 21 лютого 2019 року військовою прокуратурою Харківського гарнізону відповідні відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 406 КК України.

Отже, начальник відділу зберігання боєприпасів військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_1 в порушення ст. ст. 9, 11, 16 Статут внутрішньої служби Збройних Сил України та своїх службових обов`язків, не забезпечив на належному рівні організацію виконання робіт та контроль за дотриманням військової дисципліни серед особового складу військовослужбовців під час проведення робіт у відділі, що являється недбалим ставленням до військової служби.
Таким чином, ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на посаді начальник відділу зберігання боєприпасів, у військовому званні «капітан», діючи неумисно, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, в умовах особливого періоду, вчинив недбале ставлення військової службової особи до військової служби, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП

Постановою Чугуївського міського суду Харківської області від 27 березня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 2 465 грн.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в обґрунтування якої зазначає наступне.
20 лютого 2019 року на технічній території військової частини НОМЕР_1 , біля складу № 8, між військовослужбовцями строкової військової служби солдатом ОСОБА_3 та солдатом ОСОБА_4 під час виконання робіт виник конфлікт, внаслідок якого солдат ОСОБА_3 застосував фізичне насильство по відношенню до солдата ОСОБА_4 .
У зв`язку з зазначеною подією на нього було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження за незадовільну організацію виконання робіт та незадовільний контроль за дотримання військової дисципліни серед складу військовослужбовців під час проведення робіт у відділі.
Відповідно до штатного розпису у третьому відділі зберігання інженерних боєприпасів на посадах завідуючий сховищ знаходяться три цивільних працівників Збройних Сил України, які знаходяться в прямому підпорядкуванні начальника відділі зберігання інженерних боєприпасів. Військовослужбовці строкової служби солдати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , не є його підлеглими та не знаходяться в його підпорядкуванні.
Ним було проведено інструктаж солдатів по мірах безпеки по виконанню робіт з переміщення інженерних боєприпасів.
Вважає, що виконав всі необхідні дії по мірах безпеки по виконанню робіт.
Просить постанову Чугуївського міського суду Харківської області від 27 березня 2019 року скасувати.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності суд вбачав у бездіяльності ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення. Суд вважав, що ОСОБА_1 мав реальну можливість проявити сумлінне ставлення до своїх службових обов`язків, оскільки поважності причин для невиконання своїх функціональних обов`язків судом не встановлено.
Апеляційний суд не погоджуються з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Відповідно до ст. 9, розділу І, частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.
Ст. 11 розділу І, частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» встановлює загальні обов`язки військовослужбовців.
Згідно ст. 16 розділу І, частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Ст. 26 розділу І, частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» встановлено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Відповідно до ч. 4 ст. 15 КУпАП військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.
Ст. 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Відповідальність за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП настає у разі недбалого ставлення військовою службовою особою до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Судовим розглядом встановлено, що капітан ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , на посаді начальника відділу зберігання боєприпасів.
20 лютого 2019 року приблизно о 10-30 год. під час виконання такелажних робіт по укладенню тари з інженерними боєприпасами у сховищі № 8 на технічній території між військовослужбовцями строкової військової служби солдатом ОСОБА_3 та солдатом ОСОБА_4 виник конфлікт, внаслідок якого солдат ОСОБА_3 застосував фізичне насильство по відношенню до солдата ОСОБА_4 .
Відповідно до Акту проведення службового розслідування від 15 березня 2019 року № 968, старшим на місці проведення робіт була завідувач сховищ працівник ОСОБА_5 , свідками конфліктами були військовослужбовці строкової військової служби солдати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які зупинили сварку.
Відповідно до рапорту ОСОБА_1 , під час виконання робіт в технічній території 20 лютого 2019 року близько 13-00 год. завідувач сховищ ОСОБА_8 , повідомила про побиття солдата строкової служби ОСОБА_4 солдатом строкової служби ОСОБА_9 .
Виходячи з встановлених обставини, апеляційний суд не вбачає в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а саме протиправних, винних (умисних або необережних) дій чи бездіяльності, що виразилося у недбалому ставленні до військової служби.
Притягнення до адміністративної відповідальності за конфлікт між солдатами, при якому ОСОБА_1 не був присутній, та не міг впливати на його розвиток, що виключає бездіяльність не ґрунтується на вимогах ч. 1 ст. 7 КУпАП.
Притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП суд першої інстанції в супереч ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280 КУпАП, належним чином, не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, не дослідив докази наявні в матеріалах справи та дійшов помилкового висновку про притягнення ОСОБА_10 до адміністративної відповідальності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За вказаних обставин, апеляційний суд за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову Чугуївського міського суду Харківської області від 27 березня 2019 року відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП скасовує постанову суду та приймає нову постанову про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 15, 245, 247, 251, 252, 278, 280, 283, 294, 295, 296 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Чугуївського міського суду Харківської області від 27 березня 2019 року скасувати та прийняти нову постанову.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського
апеляційного суду В.М. Бездітко