ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/1852/19 Головуючий І інстанції
Провадження № 33/818/423/19 ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 172-7 КУпАП Доповідач Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - ОСОБА_2

за участю секретаря - Михайлюка А.В.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_3

прокурора - Гладуна Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2019 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

08 лютого 2019 року оперуповноваженим в ОВС Управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією № 96 стосовно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією № 96, ОСОБА_3, перебуваючи на посаді судді Господарського суду Харківської області, будучи, згідно з пп. «ґ» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктом відповідальності за правопорушення повязані з корупцією, 20 лютого 2017 року прийняв позитивне рішення в умовах реального конфлікту по справі № 922/4511/15 (виніс ухвалу про затвердження змін до плану санації боржника), маючи приватний інтерес до представника комітету кредиторів ТОВ «Украгрозапчастина» гр. ОСОБА_5, який зумовлений майновим інтересом, а саме отримання ОСОБА_3 безпроцентної позики від ОСОБА_5, яка відбулась перед засіданням 12 січня 2017 році, у розмірі 120 000 грн., чим порушив вимоги пп. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2019 року провадження по адміністративному матеріалу стосовно ОСОБА_3 обвинуваченого в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП закрито.

Не погодившись з постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2019 року, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в обґрунтування якої зазначає наступне.

Закриваючи провадження у справі з підстав закінчення строку накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції не мав права встановлювати його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

Суд проігнорував та не надав належну правову оцінку обставин, які свідчать про незаконність притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, що призвело до однобічності й обвинувального ухилу суду при розгляді справи.

Вважає дії з проведення перевірки та складання протоколу незаконними. Суд першої інстанції належним чином не дослідив наявність події та складу адміністративного правопорушення в його діях.

Просить постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2019 року скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження по адміністративному матеріалу закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_3, який апеляційну скаргу підтримав, прокурора Гладуна Д.В., який проти апеляційної скарги заперечував, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Закриваючи провадження у справі районний суд виходив з того, що закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП та дійшов до правильного висновку про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 7 ч.1 чт. 247 КУпАП.

Разом з тим, розглянувши вказану справу про адміністративне правопорушення районний суд дійшов висновку про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Апеляційний суд не погоджуються з висновками суду першої інстанції в частині встановлення вини у вчиненні ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Ч. 3 ст. 38 КУпАП передбачає, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених ст. ст. 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Отже, зазначеними положеннями КУпАП передбачено, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії, що унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності та відповідно, встановлення або не встановлення вини.

Приписи 247 статті КУпАП є імперативними і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження не вирішуючи при цьому жодних інших питань.

З матеріалів справи вбачається, що днем вчинення адміністративного правопорушення є 20 лютого 2017 року - день винесення ухвали про затвердження змін до плану санації боржника у справі № 922/4511/15.

Днем виявлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП є 08 лютого 2019 року день складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Судове засідання відбулось 26 лютого 2019 року. На час постановлення судового рішення, тримісячний термін накладення адміністративного стягнення, визначений КУпАП сплинув.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Під час розгляду апеляційної скарги апеляційний суд враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «ОСОБА_6 проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП постанова Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2019 року підлягає зміні шляхом виключення з мотивувальної частини постанови посилання на винність ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Враховуючи, що наявні обставини які виключають провадження у справі апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості дослідити інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 Відповідно, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 38, 245, 247, 278, 280, 283, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2019 року змінити, виключивши з мотивувальної частини постанови посилання на винність ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

В частині закриття провадження у справі постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду ОСОБА_2