Справа № 579/442/19
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 квітня 2019 року суддя Кролевецького районного суду Сумської області Моргун О.В., за участю секретаря судового засідання Печенової Л.В., прокурора Фонталіної Ю.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши справи про адміністративні правопорушення, які надійшли від Управління захисту економіки в Сумській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, повязаних з корупцією,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючої юристом ТОВ «Десна», проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_4,

- за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу № 38/2019 від 21 січня 2019 року головний спеціаліст відділу з питань призначення перерахунку та виплати пенсії Глухівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області ОСОБА_1 не своєчасно подала без поважних причин, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, перед звільненням за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а подала вказану декларацію 12.12.2017 року, що є вчиненням правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», відповідальність за що встановлена ч. 1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу № 37/2019 від 21 січня 2019 року головний спеціаліст відділу з питань призначення перерахунку та виплати пенсії Глухівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області ОСОБА_1 після припинення діяльності, повязаної з виконанням функцій держави, несвоєчасно, а саме 16 квітня 2018 року подала без поважних причин декларацію осіб, уповноважених на виконання функцій держави за минулий рік, що є вчиненням правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», відповідальність за що встановлена ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні протоколи підтримав, вважає вину ОСОБА_1 доведеною.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушень, повязаних з корупцією, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, не визнала.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи, зясувавши думку прокурора, суд приходить наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Особи, які припинили діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобовязані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до ч.1 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

За змістом матеріалів справ ОСОБА_1, будучи державним службовцем, є субєктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» (т.1 а.с. 13-21), зазначені матеріали особової справи Управлінням захисту економіки в Сумській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, отримано 3.12.2018 року (а.с.12).

Субєктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справ вбачається, що ОСОБА_1 була звільнена 23.08.2017 року. Декларацію їй потрібно було подати за період, що не був охоплений попередніми деклараціями, тобто за період з 01.01.2017 по 23.08.2017 р.

За змістом ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції» у декларації серед іншого зазначаються відомості про отримані (нараховані) доходи, у тому числі доходи у вигляді заробітної плати (грошового забезпечення), отримані як за основним місцем роботи, так і за сумісництвом, гонорари, дивіденди, проценти, роялті, страхові виплати, благодійна допомога, пенсія, доходи від відчуження цінних паперів та корпоративних прав, подарунки та інші доходи.

Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Згідно ч. 1 ст. 110 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; сума заробітної плати, що належить до виплати.

За змістом ч. 2 ст. 251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Однак особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративні правопорушення доказів про те, що ОСОБА_1 в порядку ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» як особа, яка припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави, подала 12.12.2017 року декларацію, не надано і такі в матеріалах справи відсутні.

Крім того, особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративні правопорушення доказів про обізнаність декларанта про суму отриманих (нарахованих) доходів, та всіх виплат, які повинні були їй бути виплачені у день звільнення та доказів подання без поважних причин декларації не надано і такі в матеріалах справи відсутні.

Суму цих отриманих (нарахованих) доходів ОСОБА_1 повинна була відобразити у декларації. Враховуючи відсутність доказів про обізнаність ОСОБА_1 про суму отриманих (нарахованих) доходів, та всіх виплат, які повинні були їй бути виплачені у день звільнення, неможливо з впевненістю констатувати її умисел на несвоєчасну подачу відповідної декларації.

Викладене вище свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, пов»язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

За змістом послідовності дій користувача ЄДРД, декларацію осіб, уповноважених на виконання функцій держави за 2017 рік ОСОБА_1 в порядку ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» як особа, яка припинила діяльність, повязану з виконанням функцій держави, подала 16 квітня 2018 року (т.2 а.с.15).

Посадовим особам органів внутрішніх справ (Національної поліції) було відомо про обставини, які зазначені в повідомленні начальника Глухівського обєднаного управління ПФУ Сумської області, поданому відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону України «Про запобігання корупції», починаючи з 27 листопада 2018 року (т.2 а.с. 12).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 254 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції) ст. 172-4 -172-9 КУпАП.

Таким чином, суд вважає хибним і неприпустимим посилання особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення № 37/2019 від 21 січня 2019 року дату виявлення правопорушення, зазначена дата на думку суду є штучною, вказана з метою завуалювати реальну дату виявлення правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Слід зазначити, що встановлення законодавцем строку давності притягнення до відповідальності є важливою гарантією прав особи, що випливає з принципу правової визначеності, який є елементом принципу верховенства права. У зв'язку з цим тлумачення положень частини другої статті 38 КУпАП не може носити довільного характеру та розумітися суто формально.

Так, у справі « Волков проти України» (ОlеksапdrVо1кovv.Ukraine, рішення від 9 січня 2013 року, заява № 21722/11) Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) зазначив: «Суд вважає, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними... Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень." (§§137, 139).

Практика ЄСПЛ не містить конкретних вимог щодо того, яким тривалим має бути строк притягнення до відповідальності, у тому числі до адміністративної, залишаючи це питання на розсуд держави, у першу чергу, законодавця. Проте на думку ЄСПЛ, держави повинні встановити такі строки, при цьому відповідні норми мають відповідати критеріям якості та передбачуваності, що накладає певні обмеження під час їх тлумачення таке тлумачення має бути виключно послідовним роз'ясненням правил кримінальної, адміністративної чи іншої відповідальності, яке повинно бути сумісним з сутністю правопорушення та може бути розумно передбачуваним (див.: ОАО NeftyanayaKompaniyaYukosv. Russia, §571).

За правилами ч.3 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, а також правопорушень, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

З матеріалів адміністративної справи інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення, зазначене в протоколі № 37/2019 було скоєно 16.04.2018 року, тобто більше 11 місяців тому. Посадовим особам органів внутрішніх справ (Національної поліції) відомо про те, що ОСОБА_1 вчинила зазначене правопорушення, з 27 листопада 2018 року (т.2 а.с.12). Адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 надійшов до суду 19.03.2019 року.

Оскільки на час надходження та розгляду даної справи закінчився тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч.3 ст.38 КУпАП, то провадження у справі за протоколом № 37/2019 підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 38, 221, 247, 288, 289, 291 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Обєднати справи №579/442/19 3/579/160/19 та №579/489/19 3/579/170/19 про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 та присвоїти єдиний номер справи №579/442/19 3/579/160/19.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України Про адміністративні правопорушення за протоколом № 38/2019 від 21 січня 2019 року закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України Про адміністративні правопорушення за протоколом № 37/2019 від 21 січня 2019 року закрити, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Кролевецький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_2