Справа № 737/737/19 Головуючий у 1 інстанції Меженнікова С. П.
Провадження № 33/4823/346/19
Категорія - ч.1 ст.184 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2019 року місто Чернігів

Суддя Чернігівського апеляційного суду Акуленко С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 15 серпня 2019 року,

за участю правопорушника ОСОБА_1

захисника Андрушко І.П.

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 184 КУпАП та накладене на неї адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384 гривні 20 копійок.

Судом встановлено, що 08 липня 2019 року, ОСОБА_1 за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , всупереч вимогам ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання своїх неповнолітніх дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме, не створює належних умов для проживання та виховання дітей, не забезпечує дітям належного харчування, не підтримує в будинку належні санітарно-гігієнічні умови.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на оскарження постанови місцевого суду, який пропущений з поважних причин та скасувати постанову суду, а справу закрити у зв`язку з відсутністю у її діях складу вищевказаного адміністративного правопорушення.

В підтвердження своїх вимог зазначила, що суд належним чином не забезпечив всебічне повне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Вказала, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, не погоджується із його змістом, а підписала оскільки є юридично не обізнаною. Зазначила, що неконкретність обвинувачення за вказаним протоколом позбавило її права на належний захист. Крім того, в порушення вимого ст.268 КУпАП, суд розгляну справу без її участі, чим порушив її права надавати докази, про розгляд справи вона не була належним чином повідомлена. Вказала, що про відсутність її вини у вчиненому правопорушенні свідчать характеристики на дітей, довідки з навчальних та лікувальних закладів, пояснення сусідів та чеки про придбані товари.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримала подану апеляційну скаргу та повідомила, що виховує та піклується про своїх дітей належним чином, вони відвідують навчальні заклади та медичні установи, будинок в якому вони проживають дійсно потребує ремонту, але в ньому є все необхідне для життя дітей, вже прибрала на подвір`ї та в майбутньому планує зробити ремонт у будинку.

Заслухавши пояснення захисника та правопорушника на підтримку поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення судом першої інстанції встановлені вірно.

Ці обставини підтверджуються дослідженим в судовому засіданні суду першої інстанції доказами, зокрема, змістом протоколу про адміністративне правопорушення Серії ГП № 175474 від 15.07.2019, з яким ОСОБА_1 погодилась, про що свідчить її підпис, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 15.07.2019; листом Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Куликівської селищної ради № 81 від 09.07.2019; копією акту про відвідування сім`ї від 08.07.2019.

Підстав вважати, що викладені у протоколі обставини не відповідають дійсності та протокол складений з порушенням вимог КУпАП у апеляційного суду не має.

В суді апеляційної інстанції, свідок ОСОБА_4 , інспектор з ювенальної превенції Куликівського ВП, який склав протокол про адмінправопорушення повідомив, що вказана сім`я ОСОБА_1 перебуває під соціальним супроводом та була перевірена спільно зі службою у справах дітей. Остання виховує двох малолітніх дітей. При відвідуванні родини було встановлено, що територія подвір`я захаращена, відчутний неприємний запах, відсутня вбиральня, у будинку дуже брудно, антисанітарія, мізерний запас їжі, спальні місця не облаштовані, а постільна білизна брудна. В результаті був складений акт та згідно листа соціальної служби був складений протокол.

Свідок ОСОБА_5 , начальник ССД Куликівської РДА, яка склала акт про відвідування сім`ї, повідомила, що знає сім`ю ОСОБА_1 з 2017 року, за зверненням сільського голови діти були взяті на облік, як такі, що перебувають у складних сімейних умовах. При відвідуванні будинку був виявлений безлад, велися розмови, підстав для відібрання дітей не було, в подальшому повідомлень не було і мали намір зняти з обліку, але надійшло нове повідомлення та при черговому відвідуванні родини було складено акт.

Свідок ОСОБА_6 , двоюрідна сестра ОСОБА_1 , повідомила, що сім`я живе у старій хаті, яка потребує капітального ремонту.

Частина 1 ст.184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Вважаю за необхідне зазначити, що стаття 184 КУпАП спрямована на забезпечення належного виховання дітей в сім`ї, здійснення постійного нагляду за ними з боку батьків та осіб, що їх заміняють, припинення випадків невиконання деякими громадянами батьківських обов`язків.

Обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у ст.150 СК України. До кола обов`язків батьків входить турбота про здоров`я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини. У розумінні положень ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до ч.1 та 6 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Статтею 35 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що особи, винні у порушенні вимог законодавства про охорону дитинства, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законів України.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи та дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП. судом кваліфіковано вірно, а саме як ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до матеріалів справи, про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 повідомлена належним чином, повідомлення про розгляд справи направлялись на адресу, яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення, але в судові засідання, остання не заявилась.

Крім того, згідно листа Укрпошти наданого стороною захисту у якості доказу, рекомендований лист було вручено матері адресата - ОСОБА_7 , про що вона розписалась в повідомленні про вручення, що не суперечить п. 99 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року за № 270, згідно якого рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка» адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім`ї за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу.

З огляду на наведене, доводи про порушення місцевим судом вимог статті 268 КУпАП є безпідставними.

Крім того, ОСОБА_1 та її захисник були присутній в суді апеляційної інстанції, та скористався передбаченими ст.268 КУпАП правами, а наведені ними аргументи не дають підстав для висновку про незаконність постанови судді в частині доведеності її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Відповідно до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є мірою відповідальності і застосування з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено судом у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступені її вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

З огляду на наведене, підстави для скасування постанови місцевого суду та закриття справи, як про це йдеться в апеляційній скарзі, відсутні.

Строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, як такий, що пропущений з поважних причин.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 15 серпня 2019 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяС. О. Акуленко