Справа № 645/216/19
Провадження № 3/645/216/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Горпинич О.В.,

секретар судового засідання Кривеженко М.М.,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

захисника адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, співробітник Управління внутрішніх справ, розлученого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

16 січня 2019 року до Фрунзенського районного суду м. Харкова з Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що 03.01.2019 року він керував автомобілем «Chevrolet Aveo», їхав по приватному сектору та повернув на вул. Кошевого, 43/2 де припаркував автомобіль. Вийшовши зі свого автомобіля побачив, що до нього підїхали співробітники патрульної поліції, які пояснили, що рухаючись на своєму автомобілі при повороті він не ввімкнув покажчик повороту. Після чого патрульний попросив надати документи. Всі документи в нього знаходяться в чохлі для його службового посвідчення. Після чого патрульний запитав в нього чи є він співробітником патрульної поліції, на що він відповів, що є співробітником Університету внутрішніх справ. Після цього до них підійшов інший патрульний та попросив надати страховий поліс, проте, оскільки він був прострочений ОСОБА_1 відмовився його надавати, пояснюючи це тим, що він надається тільки у випадку дтп, проте така відповідь не сподобалась поліцейському та він після спілкування він повідомив, що в мене є ознаки алкогольного спяніння. Близько години вони стояли на вулиці та чекали поки інша машина привезе «Драгер». На вулиці було холодно, він змерз, оскільки був легко одягнений. Крім того, в нього гастрит та вживаючи певні продукти, в нього буває певний різкий запах з порожнини рота. Через приблизно півтори години приїхав інший патрульний автомобіль та один з патрульних пішов до автомобіля, а інший залишився з ним. Після цього, ОСОБА_1 сказав патрульному, що він бажає поїхати на вул. Шевченко, 26 для проходження огляду на стан алкогольного спяніння. На що, патрульний повідомив, що спочатку вони знайдуть двох понятих, в присутності яких він відмовиться проходити освідоцтво на місці зупинки та після цього вони поїдуть на вул. Шевченко, 26 для проходження освідоцтва. Приїхала мати зі своїм водієм. Патрульний шукав понятих, на що він йому ще раз сказав, що бажає поїхати на вул. Шевченко, 26 для проходження освідоцтва, оскільки не довіряє приладу «Драгер». Після чого було знайдено двох понятих в присутності яких він відмовився від проходження огляду за допомогою «Драгер». Після цього, патрульний сказав, що тепер вони можуть їхати на вул. Шевченко, 26 для проходження освідоцтва. ОСОБА_1 запитав з ким йому їхати для проходження освідоцтва, з патрульними чи з водієм його мами, на що інспектор відповів, що їм все одно та він може поїхати туди разом з маминим водієм, що ми і зробили. Патрульні машини нас супроводжували, ми підїхали на вул. Шевченко, 26, а патрульні машини, які нас супроводжували поїхали далі. Після чого він підійшов до медичного закладу, а йому сказали, що без супроводу патрульних освідоцтво не проводиться. Після чого до лабораторії підїхав його керівник ОСОБА_3, проте нас також не пропустили та дівчина, яка сиділа на КПП повідомила, що без співробітника патрульної поліції він не може пройти освідоцтво. Після чого його начальник сказав, йому щоб він їхав та проходив освідоцтво в Харківській міській клінічній лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. ОСОБА_4, щоб довести свою невинуватість, що ним і було зроблено та після отримання результатів аналізу було встановлено, відсутність в його крові змісту алкоголю. На підставі викладеного просив провадження по справі закрити в звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник притягуваного адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні просила провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення посилаючись на те, що останній не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного спяніння в закладі охорони здоровя по вул. Шевченко, 26 в м. Харкові, а лише відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер». ОСОБА_1 було введено інспектором поліції в оману, так як з розяснень інспектора він зрозумів, що лише після підписання протоколу, він проїде до зазначеного медичного закладу, де пройде відповідний огляд лікарем-наркологом. ОСОБА_1 у автомобілі під керуванням ОСОБА_5 проїхали до наркоцентру, їх автомобіль слідував за автомобілем співробітників патрульної поліції, проте біля будівлі, де розташований наркоцентр співробітники патрульної поліції не зупинилися. ОСОБА_1 намагався в присутності свідків та свого командира ОСОБА_3 пройти медичний огляд у закладі охорони здоровя на стан алкогольного спяніння, але без присутності інспектора поліції йому було відмовлено в проходженні такого огляду. Після чого ОСОБА_1 проїхав до ХМКЛШНМД, де пройшов дослідження на алкотест, відповідно до якого 03.01.2019 року о 22.50 годин проведено забір на алкотест. За результатами висновку етиловий спирт у крові ОСОБА_1 не виявлено. З дослідженого в судовому засіданні відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння за допомогою «Драгера», та погодився пройти огляд в закладі охорони здоровя на вул. Шевченко, 26. Також, з наданої на адвокатський запит відповіді Департаменту поліції УПП в Харківській області від 28.01.2019 року вбачається, що супроводження ОСОБА_1 для проведення огляду на стан алкогольного спяніння працівниками УПП в Харківській області не здійснювалось, у звязку з відмовою останнього від такого огляду. Але факт саме такої відмови спростовується наданими та дослідженими у судовому засіданні відеозаписом з особистої нагрудної камери поліцейського. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 на вимогу поліцейського не відмовлявся від проходження медичного огляду в медичному закладі, таким чином матеріали справи не містять достатніх та належних доказів того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння в закладі охорони здоровя в передбаченому законом порядку.

В судовому засіданні допитаний в якості свідка ОСОБА_3 пояснив, що він є деканом факультету кіберполіції Харківського національного університету внутрішніх справ. Він знає ОСОБА_1 біля семи років, оскільки останній спочатку навчався чотири роки як курсант, а наразі вже три роки працює в них. ОСОБА_1 нормальна, спокійна людина, ніколи ні чого не порушував. Як співробітник, він професіонал великого рівня, відносно якого було прийнято рішення про відрядження його з Національної поліції до університету, оскільки ОСОБА_1 займається моніторингом мережі інтернет та під його керуванням на протязі цих років було відшукано порядку пяти-шести дітей. 03.01.2019 року приблизно о 21 годині йому подзвонив черговий по університету та повідомив, що офіційно на чергову частину університету надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_1, який є його підлеглим, зупинений співробітниками поліції та в них є підозра, що він перебуває в стані алкогольного спяніння. Приблизно о 21-10 годин я набрав ОСОБА_1 та він підтвердив мені дану інформацію. Після цього, він телефонував ОСОБА_1 приблизно ще разів десять та з його слів йому стало відомо, що у співробітників поліції, які його зупинили, є підозра, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного спяніння, проте в них немає алкотестеру. Приблизно на протязі години вони чекали на другий екіпаж, який повинен був привезти їм алкотестер. Після того, як привезли алкотестер ОСОБА_1 побачив, що упаковка в якій він знаходився вже була відкрита та він порадив йому в алкотестер не дихати та пройти освідоцтво в медичному закладі на вул. Шевченко, 26. Після чого, мені було сповіщено, що вони туди виїжджають та приблизно о 22 годині я поїхав на вул. Шевченко, 26 та приїхавши туди свідок побачив ОСОБА_1, його мати та її цивільного чоловіка на першому посту. Свідок підійшов до них та з бесіди йому стало відомо, що вони пройти освідоцтво не можуть, оскільки поліцейські, які склали протокол не прийшли. ОСОБА_1 був в абсолютно нормальному стані, нормально спілкувався. Після чого було прийнято рішення здати аналіз в четвертій лікарні ім. проф. ОСОБА_4, де є ще одна сертифікована лабораторія. Він не поїхав разом із ОСОБА_1 до лікарні, оскільки впевнився, що останній перебуває в нормальному, адекватному стані, був з матірю та її чоловіком, а також оскільки він не медик, тому його присутність не є необхідною. Також свідок вказував, що у разі притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, його буде звільнено з органів внутрішніх справ.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомив, що ОСОБА_1 є сином його цивільної дружини. 03 січня 2019 року йому подзвонила дружина та повідомила, що їй зателефонувала мати та повідомила, що поліція з автоматами зупинила її сина ОСОБА_1. Приблизно о 19 годині ми приїхали на місце, де їм повідомили співробітники поліції, що ОСОБА_1 було зупинено за те, що при повороті він не ввімкнув покажчик повороту. Після чого, в процесі розмови в них виникла підозра, що він перебуває в стані алкогольного спяніння. Оскільки в них не було «Драгеру» ми чекали другу машину, яка привезе «Драгер». Другий патрульний автомобіль приїхав не швидко. На вулиці було холодно. ОСОБА_1 пропонували пройти освідоцтво за допомогою приладу «Драгер» на що він відмовився. Якійсь люди при цьому були присутні. Поліцейські запропонували йому пройти освідоцтво в наркоцентрі, на що ОСОБА_7 погодився. Поліцейські сказали, що вони їдуть на своїй машині в наркоцентр, а ОСОБА_1 їде з нами. Ми сіли в машину та поїхали. проте на світлофорі патрульні відірвались від нас. Приїхавши до наркоцентру нам повідомили, що без супроводу поліції освідоцтво проводиться не буде. Після чого ми вирішили поїхати до четвертої невідкладної лікарні ім. Мещанінова для проходження огляду на стан алкогольного спяніння. Після здачі аналізу вони поїхали додому.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що 03 січня 2019 року після 20 години він йшов з роботи та його зупинили два поліцейських та попросили бути понятим, оскільки молодий чоловік відмовляється продувати в «Драгер». При ньому поліцейські запитали, чи буде молодий чоловік проходити огляд на стан алкогольного спяніння та продувати «Драгер», на що він відмовився, після чого було складено протокол, я в ньому розписався, що молодий чоловік відмовився продувати «Драгер». Після цього інспектор запитав чи буде молодий чоловік проходити освідоцтво на вул. Шевченко, 26, на що молодий чоловік погодився. В заповнені пояснення я не вчитувався, підписав їх і все. Я бачив ОСОБА_1, це йому пропонували продути «Драгер».

Судом було здійснено виклик свідка ОСОБА_9, однак остання до суду не зявилася, причини неявки не повідомила, про дату, час та місце проведення судового засідання була сповіщена своєчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки та телефонограми на номер мобільного телефону, вказаній в матеріалах справи, а також шляхом направлення смс-повідомлення на її номер, які отримані останньою 13.03.2019 року.

Також, в судове засідання викликався для допиту інспектор УПП в Харківській області Ненашев А.О., через канцелярію суду надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності в звязку із забезпеченням охорони громадського порядку на території Немишлянського району в період з 27.03.2019 року по 29.03.2019 року включно.

Вислухавши пояснення притягуваного, його захисника, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Як встановлено в судовому засіданні, 03 січня 2019 року о 19 годині 01 хвилину ОСОБА_1 по вулиці О. Кошевого, 43 в м. Харкові, керував автомобілем «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6810 або в медичному закладі охорони здоровя КЗОЗ «ХОНД» водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно вимог ст. 14 Закону України « Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобовязані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом Інструкція), огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я (п.6 розділу І Інструкції).

Щодо першого способу, поліцейські проводять огляд та оформлюють результати огляду лише щодо стану алкогольного сп`яніння за наявності певних умов. В усіх решта випадках має бути застосований другий спосіб (тобто огляд має бути проведений лікарем закладу охорони здоров'я).

Відповідно до п. 9 ч. ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої 09.11.2015 року № 1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Огляд у закладах охорони здоровя щодо виявлення стану спяніння проводиться лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством (п.3 розділу ІІІ Інструкції).

Відповідно до п. 15 розділу ІІ Інструкції, за результатами огляду на стан спяніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду (п. 16 розділу ІІІ Інструкції).

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_6 України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан спяніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан спяніння в заклади охорони здоровя та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки спяніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані спяніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 265940 від 03 січня 2019 року, який суд приймає як належний та допустимий доказ, оскільки він відповідає п. 27 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_6 України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» та ч. 2 ст. 266 КУпАП, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, в присутності яких ОСОБА_10 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу, дані свідки зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 265940 від 03.01.2019 року та переглянутими в судовому засіданні відеозаписами з нагрудної камери (body camera) працівників поліції, на якій зафіксовані події 03 січня 2019 року під час складення даного протоколу.

Дослідивши докази по справі про адміністративне правопорушення суд вважає наступне: при складанні зазначеного адміністративного матеріалу працівниками поліції не було допущено неповноту чи необєктивність в оцінюванні дій правопорушника.

Також, слід зазначити, що при складанні протоколу ОСОБА_1 розяснювались його права і обовязки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про що свідчить підпис останнього, а також переглянутий відеозапис.

Крім того, до адміністративного матеріалу були додані дані, що містяться на диску з відеозаписом з подіями, що були зафіксовані на нагрудні бодікамери співробітників УПП, які документували адміністративне правопорушення водія ОСОБА_10 при складанні протоколу серії БР № 265940 за ч. 1 ст. 130 КУпАП від 03 січня 2019 року.

Так, з переглянутих відеозаписів вбачається, що коли інспектори патрульної поліції підійшли до ОСОБА_1 на їх запитання чи він щойно приїхав додому, останній відповів «так» (папка АЛ1035, в ній папка 2095, файл останні цифри 471, 18:27 год.). Після того, як працівники патрульної поліції повідомили ОСОБА_1 про те, що на нього буде складено протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, останній комусь дзвонить та просе допомоги, при цьому повідомляючи, що його зупинили співробітники патрульної поліції та складають протокол за ст. 122 КУпАП, питаючи скільки це буде коштувати та що він віддячить (папка АЛ1035, в ній папка 2095, файл останні цифри 475, 19:07 год.). Після чого з відеозапису вбачається, що інспектор повідомляє ОСОБА_1 про те, що при спілкуванні з ним були помічені ознаки алкогольного спяніння та пропонує пройти останньому освідоцтво на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» (папка АЛ1035, в ній папка 2095, файл останні цифри 475, 19:24 год.). На що ОСОБА_1 повідомляє інспектора, що він відмовляється, оскільки він не перебував за кермом автомобіля. Він вийшов прогріти машину, оскільки прийшовши додому він відсвяткував день народження своєї бабусі і після цього вийшов прогріти машину, щоб прийшов його друг та відвіз його за шампанським. На підставі ст. 63 Конституції України відмовився від надання письмових пояснень (папка АЛ1035, в ній папка 2095, файл останні цифри 475, 19:25 год.). Після чого, з переглянутих відеозаписів вбачається, що до інспекторів патрульної поліції звертається мати ОСОБА_1 та пропонує вирішити питання по іншому (папка АЛ1035, в ній папка 2095, файл останні цифри 492, 19:27 год.). Після певного часу ОСОБА_1 каже своїй матері, що його одразу ж звільнять, на що його мати каже, що вона бачить, та питає в нього чим він думав (папка АЛ1035, в ній папка 2095, файл останні цифри 492, 19:31 год.). Також мати ОСОБА_1 звертається до патрульних та каже: -«Хлопці, треба домовитись на місці, я ОСОБА_3 дуже прохаю» (папка АЛ1035, в ній папка 2095, файл останні цифри 492, 19:34 год.). Через проміжок часу на питання патрульного ОСОБА_1 повідомив, що вживав сьогодні алкоголь, приблизно години три тому (папка АЛ1035, в ній папка 2195, файл останні цифри 410, 19:46 год.). Потім, до ОСОБА_1 підходить його мати та каже, що йому потрібно було брати трубку коли вона дзвонила, менше б було проблем (папка АЛ1035, в ній папка 2195, файл останні цифри 412, 19:53 год.). Через деякий час ОСОБА_1 підходить до працівника патрульної поліції та каже: - «Давай я тоді просто піду в відмову» (папка АЛ1035, в ній папка 2195, файл останні цифри 492, 20:08 год.). Після чого, в присутності понятих ОСОБА_1 інспектором поліції було запропоновано пройти освідоцтво на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», на що останній відмовився. Після чого інспектором було запропоновано ОСОБА_1 пройти освідоцтво в КЗОЗ «ОНД» на вул. Шевченко, 26, на що останній погодився (папка АЛ1035, в ній папка 2195, файл останні цифри 419, 20:15 год.). Після чого інспектор ще раз запитав у ОСОБА_1 в присутності свідків чи буде він проходити освідоцтво, на що останній повідомив, що відмовляється (папка АЛ1035, в ній папка 2195, файл останні цифри 421, 20:18 год.).

При розгляді справи були переглянуті дані відеозаписи, з яких вбачається, що інспектором в присутності двох свідків було запропоновано ОСОБА_1 пройти освідоцтво в порядку передбаченому ст. 266 КУпАП. Проте, на пропозицію інспектора Карацевцев О.В. відмовився пройти освідоцтво на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоровя КЗОЗ «ХОНД».

Матеріали справи та переглянуті відеозаписи не містять жодних даних про те, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти освідоцтво в передбачений законом спосіб, а тому суд приходить до висновку, що порушень вимог ст. 266 КУпАП з боку співробітників поліції не допущено.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу.

ОСОБА_1 протокол підписав, отримав його копію, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних про адресу проживання, не керування транспортним засобом, тощо не заявляв.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції або свідків було необ'єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_10 та його захисником суду не надано.

Більш того, згідно вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного спяніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного спяніння.

У відповідності до вимог ч. 7 ст. 266 КУпАП, у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Наданий до суду матеріал містить дані щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, та передачу управління ним іншій особі ОСОБА_6. При цьому, даних щодо незгоди ОСОБА_1 з таким тимчасовим відстороненням його від керування транспортним засобом 03.01.2019 матеріали справи не містять та до суду не надано.

Більш того, пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Як зазначено вище, протокол відносно ОСОБА_10 складено у звязку з відмовою останнього пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, обєктивна сторона якого визначена у диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП та відповідальність за вчинення якого передбачена санкцією цієї ж норми Закону.

Даних, що ОСОБА_10 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, суду не надано та не спростовано зміст протоколу та зазначені вище докази, залучені органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення.

Суд критично ставиться до показань свідка ОСОБА_6 оскільки він є цивільним чоловіком його матері та в матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного спяніння. яке складено інспектором взводу № 2 роти № 4 батальйону № 2 УПП в Харківській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_11, згідно до якого 03.01.2019 року о 20:43 год. ОСОБА_1 було направлено до КЗОЗ «ОНД», але зафіксовано відмову останнього від проходження даного огляду.

Враховуючи відсутність у працівника поліції повноважень здійснювати примусову доставку особи до закладу охорони здоровя, такий обовязок існує лише при наявності попередньої згоди водія.

Суд критично ставиться до показань свідка ОСОБА_3, оскільки останній є безпосереднім керівником ОСОБА_1 та в разі його визнання винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП останнього буде звільнено, що в свою чергу підриває авторитет Харківського національного університету внутрішніх справ.

Суд критично ставиться до показань свідка ОСОБА_8 в частині того, що ОСОБА_1 погодився пройти освідоцтво в медичному закладі, оскільки вони спростовуються його письмовими поясненнями, які містяться в матеріалах справи, а також переглянутими відеозаписами з нагрудних камер співробітників патрульної поліції.

Також, судом не береться до уваги довідка з ХМКЛШНМД про те, що ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного спяніння, оскільки на останнього складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП саме за відмову особи від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного спяніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ст. 251 КУпАП.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, суд вважає вище перелічені докази, які безпосередньо досліджені ним, належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій притягуваного та визнання його винуватості.

Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків не містять істотних розбіжностей, а інші матеріали справи підтверджують фактичні обставини справи.

Відповідно до ст. 53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Необхідно зауважити, що відповідно до ч. 1 ст. 21 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Крім того, згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Проте, судом вирішувалося питання про вжиття до притягуваного більш мякого покарання, а саме передача матеріалів на розгляду громадської організації або трудового колективу, або малозначність вчиненого правопорушення обмежившись усним зауваженням, однак незважаючи на позитивні характеристики, нагороди та заохочення, а також враховуючи, що ОСОБА_1 було зупинено за керування автомобілем з ознаками алкогольного спяніння, останній нехтує вимогами закону, порушує Правила дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також враховуючи те, що хоча на даний час своїми діями останній не завдав значної шкоди відносинам в сфері регулювання дорожнього руху, проте, як вже зазначалось вище у рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди, наявність вказаних обставин виключає, на думку суду, застосування більш мякого покарання.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1, відсутність обставин, що помякшують відповідальність за адміністративне правопорушення, з метою виховання і запобігання вчиненню нових правопорушень, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 384 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Конвенцією про захист прав і основоположних свобод людини, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 384 гривні 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Повний текст постанови складено 01 квітня 2019 року.

Суддя -