Спарва№ 308/7601/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2019 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бедьо В.І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прокурора Цар І.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла із Управління захисту економіки в Закарпатській області в Закарпатській області Департаменту захисту економіки, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Хуст Закарпатської області, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Мукачівського РВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області, будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, як посадова особа уповноважена на виконання функцій держави та яка є суб`єктом відповідальності за корупційне правопорушення згідно з підпунктом «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до статті 172-6 КУпАП, в порушення вимог ч. 2 ст. 45 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин, тобто після встановленого строку (до 01.04.2019 року), а саме 14.06.2019 подав декларацію після звільнення, шляхом її заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 згідно з наказом начальника ГУНП в Закарпатській області № 50 о/с від 14.03.2017 року призначений на посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Мукачівського РВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області.

Наказом начальника ГУНП № 240 о/с від 23.11.2018 року оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Мукачівського РВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції Шуберта Р.В. відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) звільнено зі служби в поліції з 26.11.2018 року.

26.11.2018 року ОСОБА_1 отримав в УКЗ ГУНП в Закарпатській області трудову книжку серії НОМЕР_1 , про що свідчить проставлений останнім підпис у розписці. Цього ж дня, 26.11.2018 року ОСОБА_1 був ознайомлений з вимогами Закону України «Про запобігання корупції» щодо необхідності подання електронної декларації за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а також подання декларації після звільнення.

Цього ж дня ОСОБА_1 подав декларацію за період неохоплений раніше поданими деклараціями, тобто перед звільненням.

Таким чином, ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення пов`язаного з корупцією, згідно п. п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік).

Згідно з п. п. 3 п. 5 розділу II Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» декларація суб`єкта декларування, який припинив діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітнім роком, у якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплює звітній рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Відповідно до наведених вище законодавчих актів, ОСОБА_1 був зобов`язаний подати е-декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік (після звільнення).

Однак, згідно з інформацією з офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції (https://public.nazk.gov.ua/search) ОСОБА_1 опубліковано в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування е-декларацію за минулий рік (після звільнення), тобто з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року подав тільки 14.06.2018 року, тобто несвоєчасно, що підтверджується скріншотом сторінки Інтернету з сайту НАЗК.

ОСОБА_1 мав змогу подати декларацію після звільнення за 2018 рік у період часу з 01.01.2019 року по 31.03.2019 року.

Таким чином, ОСОБА_1 несвоєчасно подавши декларацію за минулий рік (після звільнення), тобто з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року порушив вимоги ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та підпункту 3 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 року за № 959/29089.

Об`єктивних причин щодо несвоєчасності подання та оприлюднення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції Шубертом Р.В. перевіркою не встановлено. Відомостей про перебування його у відрядженні, на лікарняному не виявлено, що також виключає наявність поважної причини.

Згідно з протоколом місцем вчинення правопорушення в даному випадку є не визначеним, оскільки ОСОБА_1 мав можливість подати електронну декларацію через мережу «Інтернет» в будь-якому місці. Датою вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією є гранична дата до закінчення якої необхідно було подати вказану декларацію, тобто 01.04.2019 року. Датою виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією є факт встановлення правопорушення за результатами проведеної перевірки, а саме 01.07.2019 року.

Опитаний по обставинам вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 пояснив, що з вимогами Закону України «Про запобігання корупції» щодо подання ним електронної декларації після звільнення, він був ознайомлений 26.11.2018 року під час отримання трудової книжки в Управлінні кадрового забезпечення ГУНП в Закарпатській області. З приводу несвоєчасного подання ним е-декларації після звільнення,тобто з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року ОСОБА_1 повідомив, що у зв`язку з його перебуванням за межами території України у період часу з 08.02.2019 року по 18.04.2019 року, а тому не подав декларацію вчасно, а подав її 14.06.2019 року. Додав, що декларацію подав після отримання листа з НАЗК, який прийшов йому поштовим зв`язком за місцем проживання.

Період декларування охоплює проміжок часу з 01.01.2019 року по 31.03.2019 року, незважаючи на це ОСОБА_1 усвідомлюючи настання правових наслідків несвоєчасного подання електронної декларації після звільнення, безвідповідально віднісся до її подання (за період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року), готуючись до виїзду за межі території України 08.02.2019 року.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні правопорушення визнав.

Заслухавши позицію прокурора, який підтримав протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, та просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення і піддати стягненню у виді штрафу, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, речовими доказами, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, зокрема підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, водночас рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді й оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч. 1 ст.172-6 КУпАП є формальним, обов`язковим елементом його об`єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, а тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобов`язані довести наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення суттєві зміни у майновому стані.

Як встановлено під час судового розгляду та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, як суб`єкт декларування згідно з п. п. з) п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію після звільнення, тобто, після встановленого терміну декларування (до 00 хв. 00 год. 01.04.2019 року), а саме 14.06.2019 року.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, стверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом № 15 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 03.07.2019 року; його поясненнями, наданими у судовому засіданні; ознайомлення ОСОБА_1 з вимогами Закону України «Про запобігання корупції» від 12.11.2018 року та 26.11.2018 року; витягом (скріншотом) з офіційного веб-сайту НАЗК «https://public.nazk.gov.ua/search» щодо дати опублікування ОСОБА_1 декларації за період, не охоплений раніше поданими деклараціям; електронною декларацією ОСОБА_1 після звільнення з веб-сайту НАЗК за період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обираючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, враховую характер вчиненого правопорушення, конкретні обставин справи та ступінь його вини, і з урахуванням санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, вважаю необхідним накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 384,20 грн.

Керуючись ст. ст. 33, 172-6 ч. 1, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп. судового збору.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області В.І. Бедьо