П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2019 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 10 жовтня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого начальником автомобільного газозаправного пункту зрідженого вуглеводного газу ТОВ «Київ Інвест Груп»,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП,-

за участю захисника Братікової О.П.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Вишгородського районного суду Київської області від 10 жовтня 2019 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Відповідно до постанови, 12 вересня 2019 року при проведенні фактичної перевірки ТОВ «Київ Інвест Груп» виявлено факт провадження господарської діяльності без одержання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним начальником ОСОБА_1 , чим порушено ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Вишгородського районного суду Київської області від 10 жовтня 2019 року та закрити щодо нього провадження у справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 звертає увагу суду на те, що суд першої інстанції визнав його винуватим за ч. 1 ст.155-1 КУпАП, однак адміністративна справа відносно нього порушена за ч. 1 ст. 164 КУпАП, про що свідчить як і протокол про адміністративне правопорушення так і винесена оскаржувана постанова.

В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що реквізити бюджетних рахунків для сплати ліцензій на виробництво, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним висвітлені ГУ ДФС у Київській області лише 12 червня 2019 року. ОСОБА_1 вказує, що ТОВ «Київ Інвест Груп» 18 червня 2019 року сплачено плату за ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним на рахунок, вказаний податковим органом. 19 червня 2019 року через відділ діловодства ТОВ «Київ Інвест Груп» подано заяву щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за №15-Л від 18 червня 2019 року з завіреним банком платіжним дорученням та копіями дозвільних документів. 25 червня 2019 року Державна фіскальна служба України шляхом висвітлення листа на офіційному сайті, зобов`язала Головні управлінням ДФС в областях та м.Києві, максимально забезпечити до 01 липня 2019 року серед іншого видачу ліцензій на зберігання пального та роздрібну торгівлю пальним відповідно до Закону №481, незалежно від дати реєстрації таких заяв службою діловодства в областях та м.Києві та оприлюднення інформації про видані ліцензії на офіційному веб-порталі ДФС України. Разом з тим, як зазначає апелянт, ГУ ДФС у Київській області лише 04 липня 2019 року видано ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним №1900375.

Так, ОСОБА_1 вказує, що податковими органами не були враховані вищевказані обставини та на ТОВ «Київ Інвест Груп» направлено податкове повідомлення-рішення від 26.09.2019 №000148506 із штрафом на суму 250000,00 грн. ТОВ «Київ Інвест Груп» оскаржує вказане податкове повідомлення-рішення в Державній податковій інспекції України.

Разом з тим, як зазначено в апеляційній скарзі, під час проведення перевірки складено адміністративний протокол №69 за ч. 1 ст. 164 КУпАП за аналогічне порушення, щодо ОСОБА_2 , а саме за реалізацію пального без наявності ліцензії.

В апеляційній скарзі апелянт звертає увагу суду на те, що відповідно до його посадової інструкції, він не є відповідальною особою за наявність та отримання документів дозвільного характеру, а відтак не відповідає за дії чи бездіяльність ТОВ «Київ Інвест Груп». Зазначає, що відповідальною особою відповідно до Статуту ТОВ «Київ Інвест Груп» є Генеральний директор Товариства.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника Братікової О.П., яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова судді Вишгородського районного суду Київської області від 10 жовтня 2019 року, скасуванню виходячи з наступного.

За приписами ст. 280 КУпАП суд, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Вищевказані обставини повинні бути відображені в постанові суду, оскільки відповідно до ст. 283 КУпАП постанова, окрім іншого, має містити опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Отже, вразі коли суд дійде висновку про вчинення особою, стосовно якої складено протокол, адміністративного правопорушення, він в своїй постанові повинен викласти встановлені ним фактичні обставини у відповідності до диспозиції статті, якою передбачена адміністративна відповідальність.

Крім того, враховуючи те, що складеним протоколом особі фактично висунуте обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, суд не вправі вийти за межі висунутого обвинувачення та визнати особу винуватою в тому, що не було інкриміновано їй.

Відповідно до мотивувальної частини оскаржуваної постанови, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.164 КУпАП.

За диспозицією даної норми закону передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування.

Відповідно до постанови, судом встановлено, що 12 вересня 2019 року при проведенні фактичної перевірки ТОВ «Київ Інвест Груп» виявлено факт провадження господарської діяльності без одержання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним начальником ОСОБА_1 , чим порушено ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

В той же час в протоколі про адміністративне правопорушення від 12 вересня 2019 року вказано, що ОСОБА_1 є начальником АЗС, місцем вчинення правопорушення є село Хотянівка, час вчинення правопорушення: 01 липня 2019 року по 03 липня 2019 року.

Отже, постанова суду фактично не містить опису правопорушення, вчинення якого інкриміновано ОСОБА_1 .

Крім того, в резолютивній частині прийнятого судом рішення вказано про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, хоча за цією нормою закону протокол не складався.

Допущені судом помилки можуть бути виправлені судом апеляційної інстанції за наявності для цього законних підстав шляхом скасування постанови суду першої інстанції та прийняттям нової постанови апеляційним судом відповідно до його повноважень, визначених ст. 294 КУпАП.

Проте, за приписами ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, при цьому суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо при розгляді справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, в даному провадженні суд апеляційної інстанції позбавлений можливості за результатами апеляційного перегляду прийняти нову постанову про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення (за наявності для цього доказів) з викладенням обставин вчиненого адміністративного правопорушення у відповідності до встановлених фактичних обставин, оскільки в апеляційна скарга таких вимог не містить, а вищевказані помилки суду не стосуються неправильного застосування норм матеріального права, чи порушення процедури розгляду провадження.

Судом фактично не встановлено коли і де було вчинено адміністративне правопорушення та чи є ОСОБА_1 суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції також не вправі скасувати постанову та направити провадження на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, оскільки прийняття такого рішення не відноситься до повноважень суду, визначених ст. 294 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Презумпція невинуватості розповсюджується також при доведенні винуватості у справах про адміністративні правопорушення.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду, яка не відповідає вимогам закону підлягає скасуванню, а провадження закриттю за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 10 жовтня 2019 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, скасувати, провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун