ПОСТАНОВА

КИЇВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

27 листопада 2019 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Журавель О.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з його апеляційною скаргою на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 25 червня 2019 року, -

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 056776, ОСОБА_1 24.05.2019 року о 06 годині 30 хвилин в м. Вишгород, керуючи автомобілем «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , у дворі будинку по вулиці Кургузова, 3-А рухаючись заднім ходом, не впевнився, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, скоїв наїзд на припаркований автомобіль «ЗАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 25 червня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на шість місяців.

Не погодившись із вказаною постановою суду в частині призначеного покарання ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій не оспорюючи своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, вважає, що суддя першої інстанції застосував надто суворе покарання позбавивши його права керування транспортним засобом.

Так, судом не прийнято до уваги, що позбавлення права керування транспортним засобом позбавить його роботи та засобів для існування.

Крім цього, ОСОБА_2 вказує, що автомобіль ВАЗ - 2115 днз НОМЕР_1 належить його далекому родичу ОСОБА_3 , який мешкає на ОСОБА_4 і який за станом свого здоров`я не може ходити пішки, тому він погодився за його потреби возити в поліклініку та в Київ на консультації та на різні медичні процедури, а також тимчасово користуватись автомобілем у власних цілях. Тому позбавлення прав буде великим покаранням не стільки для нього, скільки для хворого родича.

________________________________

Унікальний номер справи: 363/2362/19

Апеляційне провадження № 33/824/3005/2019

Суддя у першій інстанції - Рудюк О.Д.

На цих підставах ОСОБА_1 просить постанову Вишгородського районного суду Київської області від 25 червня 2019 року відносно ОСОБА_1 змінити в частині призначеного адміністративного стягнення та призначити йому стягнення у виді штрафу відповідно до санкції ст. 124 КУпАП.

В апеляційні засідання 30 вересня 2019 року, 28 жовтня 2019 року, 27 листопада 2019 року ОСОБА_1 не з`явився. Про день та час розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про перенесення судового засідання не подавав, тому суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу за відсутності апелянта.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 є обґрунтованим та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, та апелянтом не оскаржуються.

Судом першої інстанції належним чином були досліджені дані, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, яким дана належна оцінка і ОСОБА_1 обґрунтовано визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності

Всупереч твердженням апелянта, вважаю, що суд першої інстанції при вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , належним чином врахував та достатньо вмотивував обставини цього адміністративного правопорушення.

Апеляційні вимоги ОСОБА_1 щодо пом`якшення адміністративного стягнення, а саме: застосування стягнення у виді штрафу не можуть бути задоволені, враховуючи наступне.

В апеляційному засіданні було досліджено докази, які наявні в матеріалах справи, зокрема протокол про адміністративне правопорушення та схема ДТП, з яких встановлено, що водій ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху України, а саме: п. 10.9 яким визначено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Судом також досліджено пояснення власника пошкодженого автомобіля ЗАЗ ДЕО н/з НОМЕР_3 ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що наявні в матеріалах справи, з яких встановлено при яких обставинах було вчинено ДТП.

Отже, водій ОСОБА_1 міг би уникнути зіткнення, якби дотримався вказаних вимог правил дорожнього руху.

Щодо неможливості застосування до ОСОБА_1 біль м`якого покарання, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 протягом 2019 року неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності у виді штрафу за порушення Правил дорожнього руху України, при цьому, визначені штрафи не погасив, що свідчить про ігнорування ним встановлених Правил, тому застосування до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу не відповідатиме меті покарання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Пояснення ОСОБА_1 щодо неможливості сплати попередніх штрафів, та те, що позбавлення його прав позбавить його роботи та можливість допомагати хворому родичу не підтверджено жодним доказом, окрім голослівних пояснень ОСОБА_1 .

Таким чином, всупереч твердженням апелянта суд першої інстанції досить повно, всебічно, об`єктивно та неупереджено дослідив докази, які були надані сторонами, повно та правильно виклав їх у постанові, оцінив у плані відносності, допустимості, достовірності та достатності для висновків по суті справи і на цих підставах прийшов до правильного висновку про визнання винуватим ОСОБА_1 у вчинені правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на шість місяців.

Враховуючи вищевикладене, вважаю постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 25 червня 2019 року щодо ОСОБА_1 , законною та обґрунтованою, а тому відсутні підстави для її скасування, як того просить апелянт.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 25 червня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на шість місяців, - залишити без задоволення, а вказану постанову суду - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.О. Журавель