ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/6541/18 Головуючий в 1 інст. Дмитрієва М.М.
Провадження №33/807/188/19 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника - адвоката Хорошка С.В., розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 - адвоката Хорошка С.В. на постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 19 лютого 2019 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто зі ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у розмірі 352 гривень 40 копійок.

Згідно з постановою суду, до Комунарського районного суду м.Запоріжжя надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 405222 від 21 листопада 2018 року, у якому вказано, що 21 листопада 2018 року о 14 годині 54 хвилини ОСОБА_2 у м.Запоріжжя по вул.Оріхівське шосе,7а керував транспортним засобом «Volkswagen LT 35 NE», державний реєстраційний знак НОМЕР_1, у стані наркотичного сп'яніння, що підтверджується висновком № 5221 від 21 листопада 2018 року (лікар ОСОБА_4.), від керування відсторонений шляхом паркування без порушення Правил дорожнього руху), чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 - адвокат Хорошко С.В. просить вищезазначену постанову суду скасувати та закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що при складанні протоколу працівниками поліції були допущені чисельні та суттєві порушення, у зв'язку із чим він неодноразово заявляв клопотання у суді першої інстанції про повернення матеріалу на доопрацювання, які були проігноровані. А саме: виявлення так званого правопорушення та збирання доказів здійснювала невідома особа, а не інспектор Поплавська Л.А., яка складала протокол, остання навіть не могла бути впевнена, чи керував ОСОБА_2 взагалі транспортним засобом. В протоколі інспектором Поплавською Л.А. не було зазначено особу, на яку посилається поліцейський, звернення якої нібито стало підставою для перевірки стану водія ОСОБА_2 В протоколі часом його складання вказано «16 годину 50 хвилин», а на відеозаписі відображено зовсім інший час. ОСОБА_2 не був ознайомлений зі своїми правами, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, його огляд на стан алкогольного чи наркотичного сп'яніння, який мав би передувати направленню до закладу охорони здоров'я у відповідності до ч.2 ст.266 КУпАП, взагалі не проводився. В матеріалах справи відсутні відомості щодо проходження лікарем, який проводив огляд, тематичного удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Судом першої інстанції проігноровані докази, надані стороною захисту: витяг з журналу обстеження водія перед виїздом медиком, та механіком, яким підтверджується відсутність у ОСОБА_2 сп'яніння; пояснення ОСОБА_2 в судовому засіданні; згода ОСОБА_2 на обстеження відразу після проходження такої пропозиції від поліцейських, чого не могло б бути, якби ОСОБА_2 вживав якісь речовини; показання іншого водія, який підтвердив факт спілкування ОСОБА_2 з чоловіком, який пригощав ОСОБА_2 кавою.

Заслухавши ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Хорошка С.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Висновки суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з'ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена даними, що містяться: в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 405222 від 21 листопада 2018 року, згідно з яким ОСОБА_2 у зазначений час керував транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння. Стан наркотичного сп'яніння підтверджений висновком №5221 від 21 листопада 2018 року. Відповідно до протоколу, ОСОБА_2 був згоден із зазначеним правопорушенням, про що свідчить його пояснення по суті порушення та підпис, будь-яких зауважень до протоколу не надав; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, згідно з яким, у результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_2 виявлені певні ознаки наркотичного сп'яніння, що і стало підставою направлення його на огляд до медичного закладу, за результатами вказаного огляду ОСОБА_2 знаходиться в наркотичному сп'янінні; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №5221 від 21 листопада 2018 року, згідно з яким ОСОБА_2 перебуває у стані наркотичного сп'яніння (метадон); рапортом інспектора поліції Поплавської Л.А.; поясненнями ОСОБА_2, який підтвердив факт вживання ним рідини з колби для заспокоєння, а потім кави; але заперечував факт керування ним у такому стані транспортним засобом; відеозаписом, долученим до протоколу, який узгоджується з відомостями, викладеними у протоколі, та з іншими доказами.

Якихось порушень з боку поліцейських при оформлені вказаного адміністративного матеріалу та з боку лікаря при здійсненні огляду ОСОБА_2, не вбачається.

Зазначені докази в їх сукупності суд першої інстанції належним чином проаналізував та прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Обставини, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, перевірялися судом першої інстанції, та на всі доводи сторони захисту надана відповідь в оскаржуваній постанові.

Для перевірки доводів сторони захисту судом досліджені і додаткові докази - пояснення інспектора поліції Поплавської Л.А., яка окрім іншого зазначила, що про перебування ОСОБА_2 у неадекватному стані під час управління маршрутним таксі повідомила за номером «102» пасажирка, яка зазначила, що водій був в неадекватному стані та заснув на зупинці світлофора. Її напарник підійшов до водія, який пояснив, що дійсно тільки приїхав. Водію було запропоновано пройти огляд у медичному закладі, на що останній погодився. Результат огляду виявився позитивний. Після чого було складено протокол про адміністративне правопорушення. Коли було вимкнено камеру, ОСОБА_2 зізнався, що вживав наркотичні речовини.

До доводів ОСОБА_2 суд апеляційної інстанції ставиться критично, з огляду на наступне.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_2, останній повідомив, що вживав рідину з колби для заспокоєння, оскільки був знервований через сварку із механіком. Вказану колбу йому дав знайомий на ім'я ОСОБА_7. В суді першої інстанції ОСОБА_2 зазначив, що його знайомий пригостив його кавою, в яку щось підмішав через ревнощі. Згідно з відеозаписом, після проведення огляду та оголошення лікарем про його результати, ОСОБА_2 зазначив, що напередодні приймав якійсь ліки.

Отже, пояснення ОСОБА_2 є суперечливими та непереконливими, тому суд першої обґрунтовано поставився до них критично.

Також спростовуються матеріалами справи і доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом.

Так, в матеріалах справи міститься рапорт працівника поліції Поплавської Л.А. про те, що отримано повідомлення від громадянки ОСОБА_6, яка була пасажиркою маршрутного таксі №80, яким керував ОСОБА_2, та яка повідомила, що водій був в неадекватному стані і поїхав на кінцеву зупинку. Відпрацювавши вказану інформацію та прибувши на кінцеву зупинку маршрутного таксі №80, працівники поліції виявили вказаний у протоколі транспортний засіб та водія ОСОБА_2, який мав ознаки наркотичного сп'яніння - неприродна блідість, зіниці не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук.

Інформація з рапорту повністю узгоджується з відеозаписом, долученим до протоколу, згідно з яким, ОСОБА_2 сидів за кермом автомобілю, коли до нього підійшов працівник поліції та не заперечував факту керування ним автомобілем.

Той факт, що на відеозаписі відображений інший час ніж у протоколі, не спростовує висновків суду та не свідчить про безпідставність складення відносно ОСОБА_2 вищевказаного протоколу. Жодних сумнівів у суду апеляційної інстанції не виникає в тому, що на вказаному відеозаписі зафіксовані обставини, зазначені у вищевказаному протоколі.

Є безпідставними і твердження захисника про те, що матеріали справи збирала невідома та не уповноважена особа, оскільки такі твердження спростовуються матеріалами справи, в тому числі поясненнями інспектора поліції Поплавської Л.А., про те, що під час оформлення матеріалів вона перебувала у складі поліцейського екіпажу та знаходилась зі своїм напарником, який підходив до ОСОБА_2 та спілкувався з ним на місці зупинки транспортного засобу, що не є порушенням вимог чинного законодавства.

Не спростовують висновків суду про вчинення ОСОБА_2 правопорушення, вказаного у протоколі, і те, що останній перед рейсом проходив огляд та в нього ознак сп'яніння не виявлено, як про це зазначає апелянт, в т.ч. і тому, що ОСОБА_2 не був позбавлений можливості вжити наркотичні речовини і після проведення огляду за місцем роботи.

Версія сторони захисту про те, що ОСОБА_2 був отруєний з ревнощів колишнім чоловіком власної дружини, який на кінцевій зупинці пригостив ОСОБА_2 кавою при спілкуванні, є також непереконливою, та суперечить відомостям, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_2 та доданих до цього протоколу матеріалах.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, і та наклав на ОСОБА_2 стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника, є необґрунтованим, такими, що спростовуються матеріалами справи, у зв'язку з чим вказана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката Хорошка С.В. залишити без задоволення.

Постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2019 року відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 333/6541/18