ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9495/19
провадження № 3/753/3627/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2019 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Просалова О.М., розглянувшиадміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

08.04.2019 року, ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , здійснив домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до своєї дружини ОСОБА_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що його дружина та дитина перебувають на його утриманні, не працює. Конфлікт виник через те, що він вирішив розлучитись дізнавшись, що у дружини є коханець. Проте однією з умов розлучення є звільнення дружиною його власної квартири, оскільки він не хоче щоб вона жила там зі своїм коханцем. На всі його пропозиції розлучитись, дружина реагує агресивно та провокує конфлікти. На підтвердження своїх пояснень може надати копії переписки дружини з невідомим чоловіком, з яким вони планують, як скомпрометувати ОСОБА_1 . При цьому, ОСОБА_1 зауважив, що повідомляв дружині, що в подальшому планує підтримувати їх з сином матеріально та спілкуватись з дитиною. Тому, викладені у заяві ОСОБА_2 факти вважає надуманими та направленими на вирушення його піти з дому. Просив закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_2 надала суду пояснення, що ОСОБА_1 в серпні 2018 року повідомив їй, що має іншу жінку. В подальшому, вдома неодноразово лаявся на неї та дитину, ображав та застосовував фізичне насильство. Свідками синців були її друзі та дитина. До квітня 2019 року вона була залякана та не зверталась до працівників поліції, поки в той день, син сам не набрав номер поліції та не попросив викликати їх щоб захиститись. Дитина також благала ОСОБА_1 зупинитись і не ображати їх, однак він не зупинявся, відштовхнув дитину, той впав і вдарився. До цієї події ОСОБА_1 також міг вдарити її та дитину. Їх дитина відвідує психолога, ОСОБА_1 вихованням не займається. В подальшому, вона викликала поліції 27.05.2019 року та ОСОБА_1 було видано припис по заборону спілкуватись терміном на 10 днів, після чого син почав почуватись краще. Сусіди також чули скандали і можуть підтвердити факт психологічного насильства.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши протокол АА № 970502 від 08.04.2019 року, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, пояснення ОСОБА_2 , оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до Закону України "Про попередження насильства в сім`ї", насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини ( ЄСПЛ ) від 14 лютого 2008 у справі «Кобець проти України» ( з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» ( Avsar v. Turkey ), п. 282 ) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Так, протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 970502 відповідає вимогам 256 КУпАП, а викладені у ньому обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП підтверджується наявними у справі доказами та доведена поза розумним сумнівом. Пояснення ОСОБА_1 , дані ним в судовому засіданні суд розцінює як позицію захисту, направлену на уникнення відповідальності за вчинене.

Враховуючи особу правопорушника, конкретні обставини вчиненого правопорушення, вважаю, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення, у виді штрафу на користь держави.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 173-2 ч. 1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить сто сімдесят гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 гривні 20 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення подання на постанову - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна, в порядку, встановленому законом.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання три місяці з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя