ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №635/366/19 Суддя 1-ї інстанції: Савченко Д.М.
Провадження № 33/818/403/19
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2019 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., з участю захисника особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП Святаша Данила Ігоровича адвоката Рудика Івана Івановича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 26.02.2019 року у відношенні ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Харківського районного суду Харківської області від 26.02.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 28.11.2019 року о 04-30 по вул. Цвіточна, 9, смт. Рогань, Харківський район, Харківська область, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21110», державний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків.

Дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення вимог п.2.5 Правил Дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову від 28.02.2019 року скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку із з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення відносно нього вказана неіснуюча вулиця смт. Рогань - вул. Цвіточна, 9 , а ознаки алкогольного сп`яніння, які були виявлені у нього не відносять до вичерпного переліку ознак алкогольного сп`яніння відповідно до п.3 Розділу 1 Інструкції.

Зазначив, що інспектором в протоколі не конкретизовано, від якого саме огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також не вказано який саме пункт Правил дорожнього руху України був порушений

ОСОБА_1 , що протокол також не містить відомостей про відсторонення водія від керування транспортним засобом в порушення вимог ст.266 КУпАП, а пояснення свідків є ідентичними, оскільки були заповнені власноруч інспектором.

Заслухавши пояснення захисника Рудика І .І ., який підтримав вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Апеляційним судом не встановлено порушень суддею суду першої інстанції вимог вказаної правової норми.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Приймаючи рішення про відхилення вимог апелянта апеляційний суд виходить з того, що в судовому засіданні було досліджено наявний в матеріалах справ відеозапис з нагрудних камер поліцейських, та встановлено, що ОСОБА_1 працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я, від чого останній відмовився пояснюючи це ти, що не вважає необхідним проходити такий огляд.

Відповідно до вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій зобов`язаний на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суд зауважує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння; а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Доводи апелянта, що ОСОБА_1 ніби то не керував транспортним засобом, апеляційний суд оцінює критично, оскільки відповідно до його письмових пояснень викладених у протоколі серії БД №158224 від 28.11.2018 року останній вказав, що не зрозумів причину його зупинки, тобто фактично підтвердив, що він керував автомобілем і був зупинений.

Також апеляційний суд не бере до уваги посилання про невірне зазначення назви вулиці «Цветочна, 9», оскільки ця назва викладена на російській мові, та це не спростовує сам факт порушення ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху України при викладених вище обставинах.

Відповідно до приписів ч.ч. 2, 3 та 4 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Дослідивши відеозапис з нагрудних камер поліцейських, апеляційним судом встановлено, що саме в порядку, визначеному ст. 266 КУпАП працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 , пройти огляд, на що він відповів відмовою.

Відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення посилання на пункт Правил дорожнього руху України, який був порушений ОСОБА_1 не свідчить про необхідність скасування рішення суду першої інстанції, оскільки сама фабула правопорушення детально викладена, як у протоколі працівника поліції, і правопорушником надані письмові пояснення з цього приводу, так і в судовому рішенні, яке оскаржено, яке містить посилання на п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Надана захисником апеляційному суду копія рішення від 12.03.2019 року, ухваленого за наслідком розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 апеляційним судом розцінюється як така, що не свідчить як доказ невинуватості ОСОБА_1 , оскільки з її тексту не вбачається, що суд категорично встановив, що останній не був водієм транспортного засобу.

Таким чином апеляційний суд не вбачає підстав вважати необґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 , що підтверджується матеріалами справи: а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №018224 від 28.11.2018 року, відтвореним в судовому засіданні відеозаписом, поясненнями свідків, рапортом.

Цим доказам суд першої інстанції надав повну та належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 26.02.2019 року у відношенні ОСОБА_1 без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду В.П. Цілюрик