Справа № 158/85/19 Провадження №33/802/173/19 Головуючий у 1 інстанції:Костюкевич О. К.
Категорія: ч.2 ст.130 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2019 року місто ОСОБА_1

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду ОСОБА_2, з участю захисника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, на постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 08 лютого 2018 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 (три) роки та без оплатного вилученням транспортного засобу.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 08.01.2019 року о 02 год. 38 хв. ОСОБА_4, в м. Луцьку по вул. Восьмого березня, керував автомобілем НОМЕР_1» з ознаками наркотичного спяніння, а саме порушення мови, координації мови, розширені зрачки. На вимогу працівників поліції в установленому законом порядку від проходження медичного огляду на визначення стану спяніння відмовився, чим порушив вимоги п. п. 2.5 ПДР України.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що судом не враховано того, що за кермом автомобіля він не перебував. Вказує на порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу чи швидкість реакції. Зазначає, що йому працівниками поліції не було вручено копії протоколу про адміністративне правопорушення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3, який апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.

Факт вчинення ОСОБА_4 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, доводиться зібраними матеріалами справи, зокрема, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 317710 від 08 січня 2019 року, ОСОБА_4 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, що підтверджується також висновком медичного огляду №70 від 08 січня 2019 року, рапортом працівника поліції ОСОБА_5, копією постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 55286 від 08.01.2019 року, якою ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 126, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу, відеозаписом подій з яких вбачається, що останній на вимогу працівників поліції в приміщенні Волинського обласного наркологічного диспансеру, в присутності лікаря ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння.

Крім того, з відеозапису подій вбачається, що саме ОСОБА_4 керував автомобілем в зазначений в протоколі та постанові судді час, оскільки саме він знаходився за кермом автомобіля в той час коли до нього підійшли працівники поліції.

Враховуючи вищезазначене та зібрані у справі докази, яким суд першої інстанції дав правильну правову оцінку, приходжу до висновку про законність постанови судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 08 лютого 2019 року щодо ОСОБА_4 за ч.2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно з ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення суд першої інстанції, відповідно до даних вимог Закону, врахував характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_4, ступінь його вини та інші обставини, обравши йому безальтернативне стягнення, передбачене санкцією ч.2 ст.130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_4 в апеляційній скарзі та його захисника під час апеляційного розгляду матеріалів справи про те, що правопорушник не перебував в стані спяніння, що обєктивно стверджується висновком спеціаліста №74 (а.с.18), посилання на порушення працівниками поліції вимог інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння» і необґрунтоване прийняття судом першої інстанції рішення про наявність його вини в інкримінованому правопорушенні без зясування цих обставин, не впливає на законність та обґрунтованість постанови судді від 08.02.2019 року, оскільки ОСОБА_4 притягнутий за відмову від освідування, що стверджується протоколом, складеним в присутності медичного працівника, висновком спеціалізованого медичного закладу, рапортом працівника поліції (а.с.1,2,4) та записами з бодікамер, що в сукупності спростовує його пояснення та пояснення свідка ОСОБА_6 про непричетність до даної події.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 08 лютого 2019 року щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.А.Подолюк