КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №33/824/1788/2019 Постанова винесена суддею - Мазур Ю.Ю.
Категорія: ст. 122-4, 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

08 квітня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглядаючи клопотання адвоката Тидень М.Ю. в інтересах ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15.11.2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15.11.2018 року, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції адвокат Тидень М.Ю. в інтересах ОСОБА_3 01.04.2019 року подав до суду першої інстанції апеляційну скаргу на вказану постанову з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження адвокат Тидень М.Ю. зазначає, що 11.03.2019 року ОСОБА_3 отримав поштове відправлення від Управління патрульної поліції у місті Києві, яке містило в собі лист від 25.02.2019 року про необхідність з'явитись до відділу адміністративно практики управління патрульної поліції в м. Києві у зв'язку з винесенням оскаржуваної постанови. 20.03.2019 року ОСОБА_3 з адвокатом було укладено договір про надання правничої допомоги з Адвокатським об'єднанням "Захист 24". На виконання умов договору, адвокат 20.03.2019 року ознайомився в Голосіївському районному суді міста Києва з матеріалами справи про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності. Вказане підтверджується розпискою про ознайомлення з матеріалами справи.

Адвокат стверджує, що до цього моменту ОСОБА_3 не знав про розгляд в Голосіївського районному суді міста Києва справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, оскаржуваної постанови поштою не отримував, так само як і судових викликів і на підтвердження цьому слугують і самі матеріали справи.

Захисник зазначає, що в матеріалах справи міститься довідка складена секретарем судового засідання про те, що о 15 год. 52 хв. 05.10.2018 року ОСОБА_3 було повідомлено про судове засідання на 10.10.2018 року о 10 год. 05 хв., проте на переконання апелянта, ОСОБА_3 вказаного виклику він не отримував. Більш того, оскаржувана постанова винесена 15.11.2018 року, а не 10.10.2018 року. А матеріали справи не містять відомостей про відправку повістки на 10.10.2018 року. Щодо повістки про розгляд справи на 15.11.2018 року, то в матеріалах справи міститься конверт з відміткою про повернення у зв'язку із закінченням терміну зберігання (а.с. 20, 21).

Відтак, апелянт стверджує, що ні виклику до суду на 10.10.2018 року, ні на 15.11.2018 року ОСОБА_3 не отримував, а телефонограму не отримував, більш того, такий засіб повідомлення не вважає законним.

Також захисник вказує на те, що за адресою місця реєстрації (АДРЕСА_1), ОСОБА_3 в період розгляду справи фактично не проживав і кореспонденцію на своє ім'я не отримував. Його фактичним місцем проживання в цей період було: АДРЕСА_2, що підтверджується поясненнями відібраними адвокатом Тидень М. Ю. у ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Через це, ОСОБА_3 був позбавлений можливості скористатися своїми правами як особа, що притягується до адміністративної відповідальності, зокрема, знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, а також не міг у передбачені ст. 294 КУпАП подати апеляційну скаргу на постанову від 15.11.2018 року.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що клопотання адвоката Тидень М.Ю. про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об'єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова Голосіївського районного суду м. Києва щодо ОСОБА_3 за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП винесена 15.11.2018 року.

Апеляційну скаргу, згідно штампу вхідної кореспонденції суду адвокат Тидень М.Ю. подав лише 01.04.2019 року, тобто з пропуском встановленого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження.

З постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 15.11.2018 року вбачається, що ОСОБА_3 дійсно не був присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції 15.11.2018 року.

Разом з тим, відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (974 256) (Aleksandr Shevchenkov. Ukraine), заява N8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukhv. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata(принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі "Пономарьов проти України" (Заява N3236/03).

Як вбачається з матеріалів справи, на перше судове засідання ОСОБА_3, згідно матеріалів справи був повідомлений телефонограмою (а.с. 19), а також, на наявною в матеріалах справи адресою місця проживання, судом першої інстанції було направлено повістку про виклик його в судове засідання на 10.10.2018 року на 10 год. 05 хв. (а.с. 18).

Доводи захисника про те, що такий засіб повідомлення, як телефонограма, не передбачений КУпАП не можуть свідчити про порушення судом першої інстанції порядку повідомлення учасників судового процесу, оскільки, враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, таке повідомлення учасників судового процесу допускається та з метою дотримання прав, такий засіб повідомлення не забороняється.

Більш того, не дивлячись на те, що ОСОБА_3 був належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, однак не з'явився до суду, суд відклав розгляд на 15.11.2018 року і за наявною в протоколі про адміністративне правопорушення та в поясненнях самого ОСОБА_3 адресою місця проживання останнього, надіслав судову повістку, тобто, виконав всі вимоги закону щодо належного повідомлення, а тому доводи щодо не вжиття судом заходів щодо належного повідомлення є безпідставними.

З приводу доводів клопотання про те, що на станом на 15.11.2018 року ОСОБА_3 не проживав за адресою: АДРЕСА_1, на яку судом першої інстанції надсилалися повістки про виклик його до суду, не проживав, то такі доводи не можуть бути взяті до уваги, оскільки, ОСОБА_3, будучи ще під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього, повідомленим про те, що справа буде розглядатися Голосіївським районним судом м. Києва, до суду не з'являвся, розглядом справи не цікавився, та будь - яких даних про зміну свого місця проживання суду першої інстанції не повідомив.

Факт отримання 11.03.2019 року поштового відправлення з Управління патрульної поліції у м. Києві та факт укладення 20.03.2019 року договору про надання правової допомоги, з урахуванням вищенаведених обставин, не може свідчити про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апелянт не підтвердив поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, і підстав для його поновлення, відповідно не находить, в зв'язку з чим в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15.11.2018 року слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А :

В задоволенні клопотання адвоката Тидень М.Ю. в інтересах ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15.11.2018 року, якою ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців - відмовити.

Апеляційну скаргу разом з доданими до неї додатками повернути особі, яка її подала.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Л.І.Кепкал