Справа № 605/421/19
ПОСТАНОВА
"04" листопада 2019 р. Підгаєцький районний суд
Тернопільської області
головуючого судді Горуц Р.О.
секретаря судового засідання Мохун Т.В.
прокурора Періг С.М.
особи, яка притягається до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1

розглянувши матеріали, які надійшли від Департаменту захисту економіки управління захисту економіки в Тернопільській області Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:
тимчасово не працюючого,
раніше до адміністративної відповідальності
передбаченої Законом України
«Про запобігання корупції» не притягувався,
за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
Управлінням захисту економіки в Тернопільській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України направлено в суд матеріали про притягнення до відповідальності депутата Литвинівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області ОСОБА_1 за вчинення ним правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП.
Встановлено, що у протоколі про вчинення корупційного адміністративного правопорушення №250 від 29 липня 2019 року, зазначено, що ОСОБА_1 будучи депутатом Литвинівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області та відповідно до підпункту «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закону) суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог ч.1 ст.45 Закону, несвоєчасно, без поважних причин, після встановленого строку подання щорічної декларації (що визначений з 01 січня по 01 квітня календарного року), а саме 17 травня 2018 року подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, чим вчинив адміністративне корупційне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.
Також, в протоколі про вчинення корупційного адміністративного правопорушення №249 від 29 липня 2019 року, вказано, що ОСОБА_1 будучи депутатом Литвинівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області та відповідно до підпункту «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог ч.1 ст.45 Закону, несвоєчасно, без поважних причин, після встановленого строку подання щорічної декларації (що визначений з 01 січня по 01 квітня календарного року), а саме 03 травня 2019 року подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік, чим вчинив адміністративне корупційне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.
Із змісту супровідних листів за вих. №№ 3437/39/01/15-2019, 3438/39/01/15-2019 від 31 липня 2019 року, вбачається, що вказані адміністративні матеріали стосовно останнього, надійшли одночасно на адресу Підгаєцького районного суду Тернопільської області, а саме 02 серпня 2019 року.
У період з 29 липня по 30 серпня 2019 року суддя Горуц Р.О., який у вищезазначеному суді здійснює правосуддя одноособово, перебував у черговій відпустці, як наслідок дані справи про вчинення корупційних правопорушень, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями були розподілені та передані для розгляду головуючому судді Горуц Р.О. 02 вересня 2019 року.
Встановлено, що 07 травня 2019 року тимчасово виконуючий обов`язків начальника вищевказаного Департаменту захисту економіки, звернувся до голови Литвинівської сільської ради Тернопільської області із запитом №2088/39/01/15-2019 про надання інформації стосовно ОСОБА_1 , що свідчить про те, що станом до 07 травня 2019 року працівникам управління захисту економіки в Тернопільській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, було відомо про вчинення ОСОБА_1 правопорушень пов`язаних з корупцією. Тобто, справи про вчинення корупційних правопорушень, стосовно ОСОБА_1 були передані судді для розгляду після спливу трьох місячного терміну з дня виявлення вищевказаних правопорушень.
Головуючим суддею у відповідності до вимог ст.36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 05 вересня 2019 року було винесено постанову згідно якої вказані справи про адміністративні правопорушення було об`єднано в одне провадження та водночас призначено її до судового розгляду на 10 вересня 2019 року о 08 год. 15 хв., про що було повідомлено особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, проте правопорушник у вказане судове засідання не з`явився причин неявки суду не повідомив.
Також, ОСОБА_1 жодним чином не відреагував на судову повістку яка направлялась йому у відповідності до вимог ст.277-2 КУпАП, стосовно судового засідання у справі про адміністративні правопорушення відносно нього, яке було призначено на 24 вересня 2019 року о 08 год. 15 хв.
Крім цього, на адресу суду надійшла інформація від Головного управління Національної поліції із змісту якої вбачається, що громадянин ОСОБА_2 25 серпня 2019 року 22 год. 00 хв. перетнув кордон України у напрямку виїзд.
24 вересня 2019 року постановою Підгаєцького районного суду у зв`язку з вищенаведеним, строк розгляду адміністративної справи відносно ОСОБА_1 зупинено.
Як наслідок, у зв`язку з дотриманням судом вимог ст.268 КУпАП, змістом, якої передбачено, що при розгляді справ про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.172-6 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, судовий розгляд даних адміністративних матеріалів мав місце 04 листопада 2019 року.
В судовому засіданні ОСОБА_1 надавати будь-які пояснення відмовився, посилаючись на норми ст.63 Конституції України.
Прокурор в судовому засіданні, вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП, а тому його слід визнати винним у вчиненні даних адміністративних правопорушень, однак, при цьому провадження у справі необхідно закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.3 ст.38 КУпАП.
У відповідності до вимог ч.3 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Визначення на законодавчому рівні у ст.38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.
Таким чином, на день розгляду справи по суті, закінчились строки накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 і така обставина виключає провадження в цій справі.
При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.
Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.
Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.
Закриття провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності у зв`язку з закінченням строків є формою вираження відмови держави від притягнення особи до адміністративної відповідальності, а, в свою чергу, метою останньої є доведення вини.
Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є саме постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.
На підтвердження наведеного суд вважає за необхідне зіслатися на зміст частини другої ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, якою передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку, та частини першої ст. 62 Конституції України, згідно якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Хоча приписи КУпАП не передбачають такої форми рішення, як обвинувальний вирок суду, саме постанова про накладення адміністративного стягнення за своєю правовою природою є тотожним процесуальним документом.
Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України»(рішення від 9 червня 2011 року) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».
Беручи до уваги те, що ч.1 ст.172-6 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення корупційного правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді штрафу від 50 до 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд вважає за необхідне застосовувати стандарти Європейського Суду з прав людини, притаманні кримінальному провадженню.
Таким чином, суд дійшов висновку, що провадження в цій справі слід закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.
На підставі наведенного, керуючись ст.ст. 36, 38, ст.172-6 ч.1, 247 п.7, 283, 284 ч.1 п.3,ч.2 КУпАП, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд, -
Провадження в справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП - закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.3 ст. 38 КУпАП.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення, до Тернопільського апеляційного суду через Підгаєцький районний суд Тернопільської області.

Суддя: Р. О. Горуц