Код суду 233 № 233/2041/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року м. Костянтинівка

Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Леміщенко О.О., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з Військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі Щербинівка міста Дзержинська Донецької області, РНОКПП НОМЕР_2 , громадянина України, має середню технічну освіту, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, пенсіонера, військовослужбовця військової служби за контрактом, військове звання старший сержант, обіймає посаду водія-електрика 1 відділення інженерно-саперного взводу у військовій частині НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , місце служби за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, , і якому роз`яснено положення ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Визначення засад оборони України та підготовки держави до оборони, порядок та підстави призову на військову службу, умови її проходження, правове регулювання соціального і правового статусу військовослужбовців визначаються Законом України «Про оборону України», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу». Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Указами Президента України та іншими підзаконними актами.

За змістом статті 3 Закону України «Про оборону України» підготовка держави до оборони в мирний час включає, зокрема, забезпечення Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та правоохоронних органів підготовленими кадрами, озброєнням, військовою та іншою технікою, продовольством, речовим майном, іншими матеріальними та фінансовими ресурсами; розвиток військово-технічного співробітництва з іншими державами з метою забезпечення Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та правоохоронних органів озброєнням, військовою технікою і майном, які не виробляються в Україні; підготовку національної економіки, території, органів державної влади, органів військового управління, органів місцевого самоврядування, а також населення до дій в особливий період.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування. Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань. Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано. Демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу (стаття 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Таким чином, особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.

Рішень про закінчення такого періоду на час розгляду справи Президент України не приймав, тобто, особливий період діє в Україні від 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» і до теперішнього часу.

29 березня 2019 року о 07-50 год. на ранковому шикуванні під час перевірки наявності особового складу було встановлено відсутність старшого сержанта ОСОБА_1 . Військовослужбовець військової служби за контрактом старший сержант ОСОБА_1 самовільно, без дозволу командира, не з`явився на службі у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 . Старший сержант ОСОБА_1 прибув до військової частини НОМЕР_1 30.03.2019 року, тобто 1 добу проводив у вільний від служби час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що дійсно 29.03.2019 року зранку він залишив розташування військової частини, оскільки йому потрібно було терміново їхати до матері, яка потрапила до лікарні. Залишаючи територію військової частини, він попросив чергового по КПП-1 ОСОБА_2 повідомити його командира про його відсутність. Пізніше цього ж дня він телефоном розмовляв з командиром і повідомив про причини відсутності. Повернувся він до військової частини 30.03.2019 року зранку. Вважає, що командування військової частини ставиться до нього упереджено.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, у тому числі витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №326 від 17.11.2017 року про зарахування до списків особового складу частини на всі види забезпечення при військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_1 ; витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 94 від 29.03.2019 року про призупинення грошового забезпечення ОСОБА_1 у зв`язку з самовільним залишенням військової частини з 29 березня 2019 року; доповідь про самовільне залишення місця служби без поважних причин військовослужбовцем старшим сержантом ОСОБА_1 від 29 березня 2019 року № 255; доповідь про повернення після самовільного залишення місця служби без поважних причин військовослужбовцем старшим сержантом ОСОБА_1 від 30 березня 2019 року, довідку № 9 від 29.03.2019 року, відповідно до якої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на стаціонарному лікуванні у неврологічному виділенні КНП «ЦМЛ» м. Торецька з 29.03.2019 року з діагнозом: Гостре порушення мозкового кровообігу внаслідок ГХ, ЦА, приходжу до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії А0641 №08 від 30.03.2019 року, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, доведена.

Але, враховуючи характер вчиненого правопорушення, обставини, за яких було вчинено правопорушення, особу правопорушника, ставлення до скоєного, враховуючи те, що відсутність ОСОБА_1 протягом доби була зумовлена необхідністю бути поряд з матір`ю, яка знаходилася у лікарні на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділені, а також той факт, що вчинене адміністративне правопорушення не мало шкідливих наслідків для суспільства, вважаю за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності в зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст. 22, ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП в зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП. Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя О.О. Леміщенко