Номер провадження: 33/813/818/19
Номер справи місцевого суду: 498/269/19
Головуючий у першій інстанції Чернецька Н. С.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі головуючого судді Дрішлюка А.І. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Великомихайлівського районного суду Одеської області від 29 травня 2019 року в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

9 травня 2019 року постановою судді Великомихайлівського районного суду Одеської області Чернецької Н.С. визнано ОСОБА_1 винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384,20 грн до спеціального фонду Державного бюджету України, згідно ЗУ «Про судовий збір» (а.с.37-38).

04 червня 2019 року, не погоджуючись із вказаною постановою від 29 травня 2019 року, ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із апеляційною скаргою. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції не були з`ясовані фактичні обставини справи та неповно досліджено докази, порушено норми матеріального та процесуального права. Судом не були належним чином досліджено докази по справі, в тому числі відео докази та не взято до уваги, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а саме спеціального технічного засобу газоаналізатора «Drager Alcotest 6810» N ARBH-0558 є недопустимим доказом, так як зазначений прилад фактично не був дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом на день проведення даного огляду. Окрім того проведений огляд на стан сп`яніння був проведений з порушенням порядку встановленим законодавством України, що підтвердили свідки в суді першої інстанції. Крім того, апелянт також зазначає, що судом в порушення вимог ст. 33 КУпАП України, не враховано особи порушника, його майнового стану, пом`якшуючих обставин тощо. Тому апелянт просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження по справі закрити, на підставі п. 1 ч. 1ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення (а.с.39-45).

Сторони до судового засідання не з`явились. Про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином. 04 червня 2019 року апелянтом ОСОБА_1 разом з апеляційною скаргою було направлено клопотання про розгляд апеляційної скарги у його відсутність, в зв`язку з зайнятістю на роботі.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши Єдиний державний реєстр судових рішень, апеляційним судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 039019 від 29.03.2019 року о 23 год 35 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем «Нісан» д/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 2).

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеним відносно ОСОБА_1 , на підставі різкого запаху алкоголю з ротової порожнини, характерного почервоніння очей та шаткої ходи, з використанням спеціальних технічних засобів, а саме алкотесту «Drager Alcotest 6810» N ARBH-0558 з позитивною пробою - 1,42 % проміле (а.с. 3).

Окремо необхідно зазначити, що ОСОБА_1 було підписано вищезазначений протокол про адміністративне правопорушення, де він пояснив по суті порушення, що він випив пляшку пива та сів за кермо автомобіля. Також ОСОБА_1 підписав акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та в присутності свідків не наполягав на проведенні огляду на стан сп`яніння в медичному закладі. Окрім того з протоколу вбачається, що порушник ОСОБА_1 передав керування автомобілем громадянину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи наведене в сукупності, апеляційний суд приходить до висновку, що мало місце адміністративне правопорушення керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, відповідальність за яке передбачено ст. 130 КУпАП.

Що стосується доводів апеляційної скарги стосовно того, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення співробітником патрульної поліції не було надано сертифікату на спеціальний технічний засіб «DRAGER ALKOTESTER 6810 ARBN -0558», тому результати застосування газоаналізатора для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі та протоколювання результатів такого виміру є недопустимим доказом в справах про адміністративне правопорушення, передбачених ст. 130 КУпАП спростовуються роз`ясненням Заступника директора Українського медичного центру сертифікації Міністерства охорони здоров`я України Г.А. Мартиненка про те що використання медичних виробів «Газоаналізатори DRAGER ALKOTESTER 6810» виробництва Drager Safety AG &Co, які були завезені та реалізовані на території України та введенні в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва на знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного значення у період з 10.02.2010 року по 10.02.2015 року є можливим, за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджує вірність результатів вимірювання.

Доводи апелянта, що співробітниками поліції було порушено процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме проведення огляду на стан сп`яніння без участі свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , то апеляційний суд зауважує, що вказаним свідкам пред`явлено результат продувки «Drager Alcotest 6810», а у порушника була можливість не погодитись з висновком газоаналізатора «Drager Alcotest 6810» та пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі охорони здоров`я. Окрім того сам апелянт в тексті апеляційної скарги не спростовує факту вживання алкоголю, а лише посилається на формальні підстави та процесуальні порушення, що за своєю сутністю не виключають з його дій складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлена ст. 130 КУпАП, адже маючи водійське посвідчення, тобто за презумцією, здавши відповідний іспит на знання ПДД, ОСОБА_1 повинен був розуміти, що керування автомобілем, який є джерелом підвищеної небезпеки в стані алкогольного сп`яніння є адміністративним правопорушенням, скоєння якого створює підвищену небезпеку для інших учасників дорожнього руху.

Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки судді районного суду в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, апелянтом не наведено та під час апеляційного розгляду не встановлено.

За таких обставин доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, які на його думку вказують на незаконність оскаржуваного рішення є безпідставними, а тому апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваного рішення, та погоджується з висновком судді районного суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що вказує на необґрунтованість апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись 294 КУпАП, Апеляційний суд Одеської області, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Великомихайлівського районного суду Одеської області від 29 травня 2019 року - відхилити.

Постанову Великомихайлівського районного суду Одеської області від 29 травня 2019 року - залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду А.І. Дрішлюк

Повний текст постанови виготовлено 12 липня 2019 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк