ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 337/5208/18 Головуючий в 1 інст. Котляр А.М.
Провадження №33/807/174/19 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю захисника - адвоката Турчинського М.І., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за апеляційною скаргою останнього на постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 30 січня 2019 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого станочником ПАТ «Укрграфіт», який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави у розмірі 384 гривні 20 копійок.

Згідно з постановою суду, 05 листопада 2018 року о 14-00 годині ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1 в м.Запоріжжя по о. Хортиця з ознаками наркотичного сп'яніння (порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, почервоніння шкіри), від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Судом першої інстанції дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 просить вищезазначену постанову суду скасувати та закрити провадження в справі.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що при оформленні протоколу на місці зупинки транспортного засобу до бланку протоколу були записані невідомі особи, які безпосередньо не були присутні на місці зупинки транспортного засобу та складанні протоколу; не було видано направлення до медичного закладу; він не відмовлявся від проходження медичного огляду, протягом розмови він надав згоду, але йому було відмовлено в проведенні такого огляду на місці зупинки транспортного засобу або доставленні його до медичного закладу; особисті відеозаписи поліцейських, які не є спеціальними технічними засобами і не включені до реєстру дозволених технічних засобів, не можуть застосовуватись в якості доказів.

Заслухавши захисника - адвоката Турчинського М.І., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з'ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

При розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_3 винним себе не визнав у інкримінованому йому правопорушенні та пояснив, що 05 листопада 2018 року він їхав на автомобілі ВАЗ по острову Хортиця, був зупинений працівниками поліції. Йому запропонували пройти огляд на стан сп'яніння, але він відмовився, оскільки був разом з донькою, це був його єдиний вихідний. Вважав, що працівниками поліції були порушені правила складання протоколу про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена даними, що містяться: в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 076929 від 05 листопада 2018 року, згідно з яким ОСОБА_3 у зазначений час керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп'яніння: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, почервоніння шкіри, від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків у встановленому законодавством порядку. ОСОБА_3 був ознайомлений зі змістом даного протоколу, що підтверджується його підписом, від пояснень по суті порушення відмовився, будь-яких зауважень не надавав; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким огляд ОСОБА_3 не проводився у зв'язку з відмовою від проходження огляду в медичному закладі; поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підтвердили, що в їх присутності ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду в медичному закладі; відеозаписом, долученим до протоколу, на якому встановлено хронологію подій: зупинку автомобіля, пропозицію працівників поліції надати документи, пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп'яніння та відмову ОСОБА_3 від проходження такого огляду в присутності двох свідків.

Крім того, з метою перевірки доводів сторони захисту судом заслухано пояснення інспекторів поліції Івахненка В.М. Та Журавського А.Р., Вергуна І.І. (Левицького).

Івахненко В.М. пояснив, що він разом з двома напарниками рухався по острову Хортиця, їм назустріч рухався автомобіль ВАЗ без переднього бампера, вони його зупинили. Йому здалось, що водій ОСОБА_3 перебував у стані наркотичного сп'яніння. Він пропонував декілька разів йому пройти огляд на стан сп'яніння у ЗОНД, від чого водій відмовлявся. Після чого було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. Під час складання протоколу він знімав події на мобільний телефон.

Журавський А.Р. суду пояснив, що 05 листопада 2018 року він разом з напарниками зупинив автомобіль ВАЗ, яким керував ОСОБА_3 Він помітив у водія ознаки наркотичного сп'яніння, останньому запропонували пройти огляд на стан сп'яніння в лікарні. ОСОБА_3 відмовлявся їхати в лікарню. Ними був зупинений автомобіль, в якому перебували чоловік та жінка, та їм запропонували бути присутніми в якості свідків. В присутності свідків ОСОБА_3 відмовився пройти огляд на стан сп'яніння, після чого був складений протокол про адміністративну відповідальність. ОСОБА_3 попереджали про проведення відео зйомки на мобільний телефон.

Вергун І.І. (Левицький) суду пояснив, що 05 листопада 2018 року на острові Хортиця було зупинено автомобіль ВАЗ під керуванням ОСОБА_3, у якого були наявні ознаки наркотичного сп'яніння - почервоніння обличчя, розширені зіниці очей, які не реагували на світло. В присутності свідків ОСОБА_3 неодноразово пропонували пройти огляд на стан сп'яніння, проте він не погоджувався.

Зазначені докази в їх сукупності суд першої інстанції належним чином проаналізував та прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи ОСОБА_3 про те, що при оформленні протоколу на місці зупинки транспортного засобу до бланку протоколу були записані невідомі особи, які безпосередньо не були присутні на місці зупинки транспортного засобу та при складанні протоколу, спростовуються відеозаписом, підписами свідків в протоколі про адміністративне правопорушення.

Посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на те, що йому не було видано направлення до медичного закладу є безпідставними. Так, відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_3 до КУ ЗОНД ЗОР не доставлявся у зв'язку з відмовою від проходження огляду.

Доводи ОСОБА_3 про те, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду, протягом розмови він надав згоду, але йому було відмовлено в проведенні такого огляду на місці зупинки транспортного засобу або доставленні його до медичного закладу, є необґрунтованими та у повному обсязі спростовуються відеозаписом та іншими матеріалами справи.

Щодо тверджень апелянта стосовно того, що особисті відеозаписи поліцейських, не є спеціальними технічними засобами і не включені до реєстру дозволених технічних засобів, не можуть застосовуватись в якості доказів були перевірені судом першої інстанції та спростовані в оскаржуваній постанові, оскільки запис на мобільний телефон, досліджений судом, відображає обставини складання протоколу у відношенні ОСОБА_3, що сам правопорушник в судовому засіданні не заперечив. Застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, прямо передбачено статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію». Тому здійснений поліцейським відеозапис є допустимим доказом.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_3, правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30 січня 2019 року відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 337/5208/18