Справа №592/4139/19
Провадження №3/592/814/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Литовченко Олександр Володимирович, за участі секретаря судового засідання Черей С.В., захисника - ОСОБА_1, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОБ № 160499 від 09.03.2019 ОСОБА_2 притягується до адміністративної відповідальності за те, що 09.03.2019 о 22-51 годині в м. Суми по вул. Доватора, 2а керував транспортним засобом Mercedes н.з. RJA29141, з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, порушення координації рухів. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору «Драгер» № 0470 та в закладі охорони здоровя відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 вину не визнав. Пояснив, що дійсно 09.03.2019 у вказаний в протоколі час керував автомобілем Mercedes н.з. RJA29141. Його зупинили працівники поліції на вулиці Доватора біля магазину, начебто за те, що в його автомобілі не працювало ближнє світло фар. Почали перевіряти документи, в нього було відсутнє свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, оскільки він його забув вдома. Дівчина поліцейська сказала, що буде виносити постанову за ст. 126 КУпАП, попросила його зачекати декілька хвилин, він запитав у неї чи можливо йому сходити до магазину, який був навпроти та працював, йому дозволили. Він пішов до магазину, придбав там продукти харчування та горілку, оскільки був вже поруч з своїм будинком та вирішив автомобіль залишити на місці. Після чого поїв та вжив при поліцейських горілку, оскільки ніякої заборони, щодо цього з боку працівників поліції не було. На момент зупинки транспортного засобу був тверезий, ніяких вимог щодо освідування на стан алкогольного спяніння до нього не предявлялось. Вимога про необхідність проходження огляду була вже після винесення постанови за ст. 126 КУпАП та її оголошення. Від проходження огляду він не відмовлявся, але зауважив працівникам поліції про те, що який сенс проходити освідування, оскільки він вже на той момент вжив алкогольний напій у їх присутності та за фактичного їх дозволу, про що також підтвердив і сам працівник поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення. Просив закрити провадження у справі.

Захисник ОСОБА_1 підтримав позицію свого підзахисного та зазначив зокрема, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про відмову ОСОБА_2І від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, але всупереч вимогам нормативних актів не зазначено від якого саме огляду відмовився водій. Крім того, вживання алкогольного напою відбулось за згоди поліцейських вже після зупинки транспортного засобу. У протокол про адміністративне правопорушення вносились зміни вже після того як поняті покинули місце події та за відсутності ОСОБА_2, що вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису. Було грубо порушено процесуальні права ОСОБА_2, як особи яка притягається до адміністративної відповідальності. Просив закрити провадження у справі в звязку з відсутністю в діях підзахисного складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, дослідивши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності, суд дійшов таких висновків.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання ОСОБА_3 і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, висновком експерта тощо, а згідно ч.2 цієї норми Закону обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до Акту огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 2) огляд на стан спяніння не проводився, причини не проведення не зазначені. Підпис на даному акті ОСОБА_2 відсутній, також відсутній запис про відмову від підпису.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_4 та ОСОБА_5, останні були присутні о 23.30 год. 09.03.2019, під час відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці за допомогою приладу «ДРАГЕР» та відмови від прослідування до медичного закладу для перевірки на стан спяніння (а.с. 3, 4).

Відповідно до розписки ОСОБА_2 від 09.03.2019 (а.с. 5), останній зобовязувався транспортний засіб Mercedes 210 н.з. RJA29141 залишити на місці зупинки поліцією та не керувати ним до повного витверезіння.

З досліджених у судовому засіданні відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, здійснених згідно ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» вбачається, що ОСОБА_2 вийшов з водійського місця автомобіля після його зупинки о 22.50 год. 09.03.2019. На вимогу поліцейського почав шукати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія. Поліцейський зазначила, що в звязку з відсутністю відповідних документів у водія буде складено постанову за ст. 126 КУпАП та попросила зачекати 22.54 год. Після цього відсутнє відео 16 хв. О 23.10 год. запис відео продовжено, зазначено про винесення відповідної постанови. О 23.12 поліцейський запитала ОСОБА_2 чи вживав він алкогольні напої, на що було отримано відповідь: «Вживав після зупинки транспортного засобу, адже ходив до магазину». О 23.30 год. поліцейським роти № 2 батальйону УПП в Сумській області ОСОБА_6, яким складено протокол про адміністративне правопорушення, на репліку ОСОБА_2, що він вживав алкогольні напої після зупинки та за відома поліції, і який сенс в такому разі проходити освідування на стан алкогольного спяніння, якщо він вже дійсно перебуває у стані алкогольного спяніння, відповів: «Так Ви вживали алкогольні напої при нас. Горілку». Після чого було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного спяніння, від якого ОСОБА_2 фактично не відмовлявся і не заперечував, що перебуває у стані алкогольного спяніння. Зазначав, що працівники поліції самі йому дозволили сходити до магазину та вжити алкогольний напій.

Крім того, є слушним зауваження захисника, яке підтверджується оглянутим відеозаписом, про занесення записів до протоколу про адміністративне правопорушення з 00.36 год. до 00.41 год. вже за відсутності понятих ОСОБА_4 та ОСОБА_5, після підписання ними протоколу.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Адміністративна відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП настає, зокрема у разі, коли така особа відмовляється від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною і вона лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших галузей права, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов'язки учасників дорожнього руху, в тому числі осіб, які керують транспортними засобами, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України (Правила дорожнього руху України).

Така норма має загальний і конкретизований зміст. Загальний зміст бланкетної диспозиції передається словесно-документною формою відповідної статті КУпАП і в обовязковому порядку включає положення інших нормативно-правових актів. Із загальним змістом бланкетної диспозиції пов'язане визначення діяння як правопорушення певного виду та встановлення за нього адміністративної відповідальності, а конкретизований зміст цієї диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює адміністративно-правову норму більш конкретним змістом.

У відповідності до вимог п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Так, установленим порядком проходження медичного огляду, про який йдеться мова, є визначена у ст.266 КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07.11.2015 № 1395, зареєстрована в МЮ 10.11.2015 № 1408/27853), розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрована в МЮ 11.11.2015 за № 1413/27858) і п.п.3-8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМ 17.12.2008 № 1103, з послідуючими змінами), процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння і безпосередньо порядок проведення такого огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Ознаками алкогольного сп'яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

При цьому, порядок проведення такого огляду врегульований: ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008р. № 1103, якою затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі Порядок), та спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 № 1452/735.

Оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, проводиться у відповідності до розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395 та вимог норм КУпАП.

У розумінні ст.ст. 8, 256, 283 КУпАП розгляд судом справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи-правопорушника та в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 8 ОСОБА_3 України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_3 є нормами прямої дії, а згідно ст.9 ОСОБА_3 чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Суд звертає увагу, що відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини провадження у справах про адміністративні правопорушення, є кримінальним для цілей застосування Конвенції (рішення у справах «Лучанінова проти України» (заява № 16347/02 від 09.06.2011 р.); «Плахтєєв та Плахтєєва проти України» (заява N 20347/03) від 12.03.2009 р.).

Відповідно до вимог ст. 62 ОСОБА_3 України, ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь.

У випадку, коли захист заявляє про провокацію злочину з боку правоохоронців, головне питання полягає у тому, чи був би злочин вчинений без втручання правоохоронців. Характер тиску або інших способів підштовхнути особу до вчинення злочину, є лише одним з факторів, який слід приймати до уваги при вирішенні питання про наявність провокації, але на цьому проблема не вичерпується. Для вирішення цього питання має прийматися більш широкий контекст, ніж безпосередня поведінка учасників під час події, яку захист вважає провокацією, а обвинувачення допустимим методом розслідування.

Відповідно до сформованої позиції Європейського суду з прав людини наявність державного інтересу не можна використовувати в якості обґрунтування щодо використання доказів, отриманих в результаті поліцейської провокації, оскільки застосування таких доказів наражає обвинуваченого на ризик остаточно позбавитись справедливого судового розгляду із самого початку; внутрішньодержавне законодавство не повинно дозволяти використання доказів, отриманих в результаті підбурювання з боку державних агентів. В іншому випадку таке законодавство не відповідає принципу «справедливого судочинства». (Рішення ЄСПЛ у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 9 червня 1998 року, «Худобін проти Російської Федерації» від 26 жовтня 2006 року, «ОСОБА_4 проти Російської Федерації» від 15 грудня 2005 року, «Раманаускас проти Литви» від 5 лютого 2008 року.)

Перевіряючи доводи ОСОБА_2 щодо фактичної провокації з боку поліцейських, після дослідження доказів, суд зазначає, що поліцейському ОСОБА_6, який складав протокол про адміністративне правопорушення, на момент висунення вимоги про проходження освідування на стан алкогольного спяніння ОСОБА_2, було достеменно відомо про вживання ОСОБА_2 алкогольного напою після зупинки транспортного засобу, отже, відображена у протоколі про адміністративне правопорушення інформація щодо керуванням водієм ОСОБА_2 транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння не відповідає фактичним обставинам справи.

Згідно усталеної судової практики ЄСПЛ - «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine) з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey). Згідно правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

При цьому, всі можливості для усунення сумнівів були вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_2 дій, направлених на порушення правил дорожнього руху.

З огляду на викладене, проаналізувавши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у звязку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 247 ч. 1 п.1, 284 ч.1 п.3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Литовченко