Справа № 344/4564/19
Провадження № 33/4808/175/19
Категорія ст.124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Зеленко О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та її захисника ОСОБА_3,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 березня 2019 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительку м. Івано-Франківська, вул. Набережна, 12/91, громадянку України,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розмірі 20 (двадцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень, а також стягнуто судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.,-

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №296428 від 10.03.2019, близько 09 год. 40 хв. в м. Івано-Франківськ по вул. Ленкавського, 5, водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 211440», д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись по другорядній дорозі вул. Кармелюка, не виконала вимогу дорожнього знаку «Дати дорогу» та не надала перевагу у русі транспортному засобу «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, що рухався по головній дорозі, внаслідок чого трапилось зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_2 порушила вимоги п. 2.3 б, 16.11 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій вважає, що постанова суду підлягає зміні в частині накладення стягнення.

При цьому зазначає, що перебуває в скрутному матеріальному становищі, оскільки самостійно здійснює догляд за дитиною з інвалідністю та в силу поважних причин вона не має можливості працювати, а тому застосування стягнення у виді штрафу носить для неї негативний наслідок для фінансового стану сімї.

Просить суд врахувати, що шкода спричинена внаслідок порушення нею ПДР України є незначною, відсутні тяжкі наслідки від вчиненого правопорушення, визнає вину та щиро розкаюється у вчиненому, її майновий стан та те, що в неї на утриманні перебуває син інвалід.

Просить постанову суду змінити та звільнити її від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши та дослідивши доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та її захисника ОСОБА_3, які підтримали вимоги апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з'ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відповідно до якої, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що судове рішення повинно бути ухвалене судом на підставі обєктивно зясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд першої інстанції в мотивувальній частині постанови належним чином обґрунтував свій висновок в частині доведеності вини ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП, яка притягається до адміністративної відповідальності конкретними доказами та вказав які саме фактичні дані підтверджують обставини вчиненого правопорушення.

Суд першої інстанції також належним чином обґрунтував вид та розмір накладеного стягнення за вчинене адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 не оскаржує судове рішення в частині доведеності її вини у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікації дій, а просить змінити постанову суду та звільнити її від накладення адміністративного стягнення за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

У відповідності з вимогами ст. ст. 33, 34 КУпАП суд, при накладенні стягнення на ОСОБА_2, врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, визнання вини, щире каяття визнав як обставину, що помякшую відповідальність та відсутність обставини, які обтяжують відповідальність, і наклав стягнення в мінімальних межах санкції ст.124 КУпАП.

Вказане стягнення за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Доводи ОСОБА_2 про накладення на неї надто суворого виду адміністративного стягнення не відповідають матеріалам провадження.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_2 вбачається, що вирішуючи питання про малозначність вчиненого нею адміністративного правопорушення вона вважає за необхідне врахувати що її дії не призвели до тяжких наслідків і заподіяна шкода є незначною.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні дані, які дозволяють встановити розмір заподіяної шкоди, а зі змісту переліку видимих зовнішніх пошкоджень транспортного засобу, отриманих внаслідок ДТП та письмових пояснень потерпілого ОСОБА_4 та ОСОБА_2 вбачається, що наявні пошкодження транспортного засобу «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», д.н.з. НОМЕР_2 не дають підстав вважати, що розмір заподіяної шкоди є незначним.

Зокрема, зі змісту вищевказаних документів вбачається, що внаслідок ДТП було пошкоджена ліва сторона кузова автомобіля НОМЕР_3 у вигляді вмятини і пошкодження лакофарбового покриття.

Апеляційний суд вважає, що відсутність у ОСОБА_2 достатнього водійського досвіду, щире каяття у вчиненому правопорушенні, перебування у відпустці по догляду за дитиною та наявність на утриманні дитини з інвалідністю, враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке повязано з безпекою дорожнього руху, не дають правових підстав для визнання вчиненого правопорушення малозначним.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що санкцією ст. 124 КУпАП передбачено накладення на водіїв стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Однак, суд першої інстанції, врахувавши обставини на які посилається ОСОБА_2, враховуючи особу правопорушниці та характер вчиненого правопорушення, обґрунтовано наклав на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у мінімальних межах санкції ст.124 КУпАП у виді штрафу.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та зміни судового рішення немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 березня 2019 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду ОСОБА_5