Справа № 350/1041/18
Провадження № 33/4808/141/19
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Калиній Г. В.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на постанову судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 07 вересня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, непрацюючого, громадянина України,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ :

Оскарженою постановою судді суду першої інстанції встановлено, що 08 червня 2018 року приблизно о 15 годині 10 хвилин на автодорозі Креховичі-Дзвиняч Т0902 ОСОБА_2 керував автомобілем марки «Фольксваген Пассат», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить, поновивши строк на апеляційне оскарження постанови судді, скасувати її, а провадження в даній справі зарити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З приводу пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що йому надано копію постанови 07 березня 2019 року після повернення в Україну, на час виїзду за межі України йому було відомо, що справи в суді уже немає, оскільки її повернуто на доопрацювання.

Вважає дану постанову незаконною. Посилається на те, що він не отримував судової повістки про розгляд справи і не міг її отримати, оскільки в кінці липня поїхав на роботу за межі України. Пояснює, що 08 червня 2018 року він їхав на автомобілі «Фольксваген Пассат», яким керував його знайомий ОСОБА_8. На відрізку дороги Креховичі-Дзвиняч Іван зупинився на узбіччі дороги. Він запитав його що сталося, той відповів, що машина чомусь перегрілась. Вони вийшли із автомобіля, відкрили капот, побачили, що тріснув шлаг охолоджуючої рідини. Іван попросив його взяти з автомобіля воду, яка знаходилась під водійським сидінням, щоб долити в радіатор. Тож він сів в автомобілі за кермо, дістав воду та передав її ОСОБА_8. В цей момент біля них зупинився автомобіль поліції. Поліцейські вийшли, запитали, що у них сталося, оскільки був відкритий капот та включена аварійна сигналізація. Потім запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння. Всі його заперечення про те, що він не їхав на автомобілі, ніхто не хотів слухати. Вважає, що взагалі жодних підстав для проходження освідування не було. На його думку, підтвердженням цього слугує те, що його повинні були відсторонити від керування транспортним засобом, а цього зроблено не було. Тому, після того як поліцейські поїхали, ОСОБА_8 знову сів за кермо та вони поїхали додому. Зазначає, що згідно з постановою судді його вина доводиться протоколом та роздруківкою з результатами тесту. Однак, протокол не може бути сам по собі доказом вини, він взагалі відмовився від будь-яких пояснень та підпису. Вказує, що в протоколі зазначено про наявність свідків, однак до матеріалів справи жодних письмових пояснень свідків не додано. Йому не зрозуміло, що це за свідки та що вони можуть підтвердити, оскільки при проходженні огляду не було свідків, вказаних у протоколі, а в судовому засіданні їх не допитано. Наголошує, що, крім цього, він не погоджувався з результатами проведеного огляду поліцейським на місці зупинки. Зазначає, що поліцейський повинен був запропонувати йому пройти огляд з закладі охорони здоров'я та скласти акт огляду, однак цього не зробив. За таких обставин, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

В судове засідання апеляційного суду з'явились особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, якому роз'ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП, та його захисник ОСОБА_5, якому роз'яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП України.

В судовому засіданні апеляційного суду заявили клопотання про виклик свідків, зазначених у протоколі, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 В задоволенні клопотання відмовлено, оскільки в матеріалах справи достатньо даних для прийняття рішення по суті апеляційних вимог.

Повідомили, що жодних інших заяв та клопотань поштою не направляли, до канцелярії суду не подавали, на адресу електронної пошти суду не надсилали.

ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_5 підтримали доводи апеляційної скарги з мотивів, викладених у них, просили скасувати постанову судді, закрити провадження по справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, доводи його захисника ОСОБА_5, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 294 КУпАП, підлягає до поновлення, оскільки ОСОБА_2 не був присутній під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, йому не було достовірно відомо про результати розгляду справи, порядок та строки оскарження рішення судді, він перебував за кордоном України (а.с. 50-51), копію постанови отримав 07 березня 2019 року (а.с. 41), що в сукупності вказує на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді.

Вирішуючи апеляційну скаргу по суті, доходжу висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, постанову судді місцевого суду - скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі.

Так, відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апелянт посилається на те, що у судді суду першої інстанції не було підстав розглядати справу без його участі.

Перевіривши такі доводи, вважаю їх слушними.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 не надсилали повістки чи повідомлення про розгляд справи 07 вересня 2018 року, як те передбачено КУпАП, було зроблено публічне повідомлення про судове засідання на сайті суду.

Вважаю, що в даному випадку не було належним чином повідомлено ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи, оскільки ОСОБА_2 перебував за кордоном (а.с. 50-51), йому не було відомо про розгляд справи щодо нього в суді у зв'язку з поверненням її на доопрацювання (а.с. 13-14), та в матеріалах справи була зазначена його адреса місця реєстрації, про зміну якої він не повідомляв.

Враховуючи наведене, доходжу висновку, що не забезпечено в повній мірі дотримання прав ОСОБА_2, передбачених ст. 268 КУпАП України, і завершення розгляду справи у його відсутності, призвело до їх порушення.

За наведених обставин, керуючись ч.ч. 7,8 ст. 294 КУпАП, вважаю за необхідне скасувати оскаржену постанову та прийняти нову постанову, після дослідження в повному обсязі матеріалів справи про адміністративні правопорушення.

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, оцінивши їх у сукупності, доходжу висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 08 червня 2018 року серії БД № 394939 (а.с. 2) 08 червня 2018 року о 15 годині 10 хвилин на автодорозі Креховичі-Дзвиняч Т0902 ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «Фольксваген Пассат», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився на місці зупинки за допомогою приладу «Drager Alcotest» (2,68 проміле) у присутності двох свідків. Так порушив вимоги 2.9 а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (а.с. 1) засвідчує результат тесту ОСОБА_2, проведеного за допомогою приладу Drager Alcotest 6810 ARBL 0699 - 2,68 проміле, час проведення тесту 08 червня 2018 року 05 год. 30 хв.

Від підписів у протоколі та роздруківці ОСОБА_2 відмовився.

Відеозаписи, які міститься на компакт-диску «DVD-R» в матеріалах справи, відображують безсторонньо зафіксовані нагрудними відеокамерами (відеореєстраторами) інспекторів патрульної поліції та відеореєстраторами з службових автомобілів деякі обставини події, зокрема обставини, що передували огляду на стан алкогольного сп'яніння, та обставини самого огляду.

Відповідно до вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Порядок проходження огляду передбачений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп'яніння у водія транспортного засобу, у зв'язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч. 3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я.

Як визначено п. 3 Порядку, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п. 6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. А згідно п. 8 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Апелянт стверджує, що він не керував транспортним засобом та його не зупиняли працівники поліції, а зупинилися біля автомобіля, він тільки на прохання друга забирав з автомобіля воду, яка знаходилась під водійським сидінням, при проходженні огляду на цьому наголошував, однак такі доводи спростовуються наведеними даними, які вбачаються з відеозаписів.

Так, сукупність відомостей, які вбачаються з відеозаписів, вказують на те, що ОСОБА_2 виконував функції водія під час руху транспортного засобу, тобто керував транспортним засобом, а тому може бути суб'єктом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до пункту 27 Постанови ПВССУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом.

Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

При цьому, оскільки у водія ОСОБА_2 було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння, що сторона захисту й не заперечує, поліцейські мали право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння.

В той час, хоча в протоколі і зазначено дані про свідків, зміст відеозаписів підтверджує доводи сторони захисту про відсутність свідків під час проведення огляду поліцейським з використанням спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу.

Таким чином, за відсутності двох свідків, які б могли засвідчити обставини огляду, проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, доходжу висновку про порушення порядку проведення огляду в частині обов'язкового залучення двох свідків при огляді водія на стан алкогольного сп'яніння, що проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським.

При цьому, дійсно, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, що розцінюється як порушення поліцейськими п. 10 Розділу ІІ Інструкції.

Також, зміст відеозаписів свідчить про те, що поліцейські не з'ясовували того, чи погодився ОСОБА_2 з результатами тесту на стан алкогольного сп'яніння, проведеного на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, що, відповідно, перешкоджало останньому у разі його незгоди з такими результатами в реалізації права на проходження огляду в закладі охорони здоров'я.

При цьому, за таких даних, що вбачаються з відеозаписів, за відсутності свідків, за відсутності акту огляду, де ОСОБА_2 міг засвідчити свою згоду з результатами огляду, проведеного поліцейським, та відсутності підпису у роздруківці з спеціального технічного приладу, вважаю, що відсутні беззаперечні докази того, що ОСОБА_2 був згідний з результатами огляду, проведеного, поліцейським.

За таких обставин, доходжу висновку, що поліцейські не виконали приписи Інструкції, Порядку та ст. 266 КУпАП, у зв'язку з чим ОСОБА_2 не може вважатися таким, що пройшов огляд на стан алкогольного сп'яніння відповідно до встановленого порядку.

Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Так, відповідно до Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. 3 ст. 62).

Таким чином, вважаю, що по даній справі про адміністративне правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом керування ОСОБА_2 транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому доходжу висновку, про відсутність в його діях події і складу даного адміністративного правопорушення, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_2 не накладається, то судовий збір по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до приписів ст. 40-1 КУпАП, - не сплачується.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 07 вересня 2018 року щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло