КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/2568/2019 Категорія ст.183-1 КУпАП Головуючий суддя у 1-й інстанції: Тетервак Н.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М. за участю ОСОБА_1 , державного виконавця Яковенка Ю.В., розглянувши подану апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Іванківського районного суду Київської області від 29 травня 2019 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Іванківського районного суду Київської області від 29 травня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді суспільно корисних робіт строком на 120 (сто двадцять) годин.

Судом першої інстанції встановлено, що 11 квітня 2019 року до Іванківського районного суду Київської області від Іванківського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області надійшла адміністративна справа про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування постанови Іванківського районного суду Київської області від 29 травня 2019 року та просить закрити провадження про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що суд першої інстанції всупереч вимогам ст. 252 КУпАП не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, не надав належної оцінки усім наявним в матеріалах справи доказам; стверджує, що фактичні обставини у протоколі про адміністративне правопорушення судом не перевірені, висновки суду не відповідають фактичним обставинам.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу, пояснення державного виконавця Яковенка Ю.В, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи на обґрунтування апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою з огляду на каральну мету стягнення провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції (рішення у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008, рішення у справі «Лучанінова проти України» від 09.06.2011), вважаю, питання про направлення матеріалів справи до Іванківського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області на доопрацювання повинно бути розглянуте за аналогією закону.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) для кримінального провадження поширюється Європейським судом з прав людини й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративного правопорушення (справа «Лучанінова проти України», рішення від 09.06.2011 року, заява №16347/02).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до ст. 6 Конвенції.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №34540991 від 27.03.2019 ОСОБА_1 не сплачує аліменти на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини його заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімума на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подачі заяви - 15.06.2012 року, до повноліття дитини, що призвело до виникнення заборгованості, за що передбачена відповідальність за ст. 183-1 КУпАП.

Так, стаття 183-1 КУпАП України включає в себе три частини, зокрема диспозиція ч. 1 передбачає несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання; диспозиція ч. 2 передбачає несплату аліментів на утримання дитини з інвалідністю, дитини, яка хворіє на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісне орфанне захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет Iтипу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, або на утримання дитини, яка отримала тяжкі травми, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три місяці з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання; диспозиція ч. 3 передбачає повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті.

Проте у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не зазначена частина ст. 183-1 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягують до адміністративної відповідальності.

Крім цього, у протоколі не зазначено на підставі якого судового рішення стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти в розмірі ј.

За змістом ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначаються: нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Проте, зазначені вимоги закону відповідним органом, який складав протоколи, та судом першої інстанції належним чином не виконані.

Із висновку Європейського суду з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» убачається, що у п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод йдеться про необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду ( справа «Пелісьє та Сассі проти Франції», «Матточіа проти Італії», «І.Н. та інші проти Австрії''). Проти цьому справедливість під час провадження у сраві необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому, тобто з початку здійснення досудового розслідування (справа «Даллос проти Угорщини»), Крім того, право бути детально поінформовани про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «Ь» п.3 ст. 6 Коніенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», а також «Даллос проти Угорщини»).

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Частиною 7 ст. 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню; постанова судді першої інстанції підлягає скасуванню як прийнята передчасно без належного з`ясування обставин справи, з прийняттям нової постанови про направлення матеріалів справи до Іванківського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області на дооформлення з метою усунення вказаних недоліків та послідуючим направленням справи на судовий розгляд за наявності підстав.

Керуючись ст. 256, 294 КпАП України, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Іванківського районного суду Київської області від 29 травня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, а матеріали справи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 повернути до Іванківського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області для дооформлення з послідуючим направленням справи, за наявності для цього законних підстав, на новий судовий розгляд.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.М. Сітайло