ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/3330/19 Суддя 1 інстанції: Євтіфієв В.М.
Провадження: 33/818/758/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

26 червня 2019 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду Яковлева В.С., за участю притягнутого до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 29 травня 2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

ПостановоюЛенінського районного суду м. Харкова від 29 травня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Як вказано в постанові суду першої інстанції, 11.05.2019 року о 23 год. 30 хв. у м. Харкові, по вул. В. Панасівська, 252, ОСОБА_1 керував автомобілем «Fiat Doblo», державний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» та в закладі охорони здоров`я КНП «ХОР ОНД» водій відмовився в присутності двох свідків.

Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 29 травня 2019 року та закрити адміністративне провадження у справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обгрунтування доводів апеляційної скарги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, вказує, що під час паркування автомобіля він не був в стані алкогольного сп`яніння. А вже після того як придбав та випив спиртних напоїв, оскільки вже знав, що додому не поїде, а залишиться переночувати у свого друга. А відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки на той час, коли складався протокол, а саме 23 год. 30 хв., він вже вживав алкогольні напої, але сідати за кермо не збирався.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив її задовольнити. Зокрема вказував, що під`їжджаючи до будинку АДРЕСА_1 , він не розрахував відстань та зачепив задніми дверцятами турнікет. Після чого припаркувався та пішов разом з дружиною до сусіднього магазину купити спиртні напої. Згодом вони повернулись до автомобілю та випили по пляшці пива. Через 10-15 хв. підійшли працівники поліції та склали відносно нього протокол.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції, з огляду на матеріали справи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, як відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Факт правопорушення і вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 202781 від 11.05.2019р. (а.с. 1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (а.с. 3-5), рапортом поліцейського взводу 2 роти 3 батальйону 4 УПП в ХО ДПП старшого сержанта поліції Шкуренка О.О. (а.с. 7), відеозаписом правопорушення (а.с. 6).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 ПДРУ, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд критично оцінює доводи апелянта про те, що він не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, та розцінює їх як позицію захисту та намагання особи уникнути адміністративної відповідальності, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, а саме поясненнями свідка ОСОБА_5 , в той час як вина ОСОБА_1 встановлена на підставі сукупності доказів.

Посилання скаржника на протиправність дій співробітників поліції не знайшли свого підтвердження зібраним матеріалами. Не надано таких відомостей і до суду апеляційної інстанції.

Невідповідностей складеного протоколу вимогам чинного законодавства, які б потягли безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено. Даних щодо оскарження дій співробітників поліції матеріали справи також не містять.

Доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, а матеріали справи їх не містять.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова суддіЛенінського районного суду м. Харкова від 29 травня 2019 року є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 29 травня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду В.С. Яковлева