Справа № 351/2570/18
Провадження № 33/4808/74/19
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Калиновський М. М.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 17 січня 2019 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, не працює, громадянина України,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, а також стягнуто судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.,-

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 02 листопада 2018 року біля 00 год. 30 хв. в м. Рівне по вул. Дорошенка, керував автомобілем марки «Wolkswagen Golf », н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Освідчення на факт вживання алкоголю проводилось за допомогою приладу «Драгер» ARBH №0620, принтер ARBH №5189, тест № 4253 та у медичному закладі за адресою м. Рівне вул.. Князя Володимира, 17, КЗ «РОЦПЗН», чим порушив вимоги п.2.9 «А» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що постанова суду не відповідає закону, матеріалам та обставинам справи.

Звертає увагу суду на те, що розгляд справи відбувся без його участі, що позбавило його можливості надати суду пояснення та реалізувати право на захист.

Судом не було з'ясовано всі обставини справи, не викликані в судове засідання свідки та інспектор поліції, не проаналізовано протокол про адміністративне правопорушення щодо нього, не вирішено по суті подане ним клопотання.

За таких обставин, вважає, що суд при розгляді справи відступив від принципів повноти та об'єктивності судового розгляду, провів спрощений судовий розгляд справи.

В судове засідання ОСОБА_2 та його захисник адвокат Петричка О.Є. не з'явились, незважаючи на те, що судом неодноразово приймались заходи щодо забезпечення їх участі у судовому засіданні апеляційної інстанції.

Так, розгляд апеляційної скарги призначався на 21.02.2019 року, 06.03.2019року, 25.03.2019 року та 04.04.2019 року. Однак, ОСОБА_2 та його захисник адвокат Петричка О.Є. жодного разу не з'явились, хоча повідомлялись у встановленому законом порядку про розгляд справи.

Разом з тим, 04.04.2019 року від адвоката Петричка О.Є. надійшло клопотання в якому він просить розглянути справу без його участі.

Враховуючи наведене та приймаючи до уваги, що участь ОСОБА_2 та його захисника адвоката Петричка О.Є. у розгляді справи апеляційною інстанцією не є обов'язковою, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та її захисника.

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляції, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно розглянув справу за відсутності ОСОБА_2 та його захисника, апеляційний суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на участь в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлено ст.268 КУпАП, відповідно до якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ст.271 КУпАП передбачено, що захисник має право знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання та подавати скарги на рішення органу(посадової особи), який розглядає справу.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутністю ОСОБА_2, оскільки останній в судове засідання не з'явився, подав суду клопотання про повернення адміністративної справи на доопрацювання, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не вказані свідки.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, дійсно належним чином був повідомлений про розгляд справи у суді першої інстанції 17.01.2018 року, однак в судове засідання не з'явився без поважних на це причин.

Суд першої інстанції, приймаючи до уваги вказані обставини та дослідивши всі матеріали справи, прийшов до обґрунтованого висновку про можливість розглянути справу за відсутності ОСОБА_2 та його захисника.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що в своєму рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав на те, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що його безпосередньо стосуються, утримуватися від використання методів, які пов'язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під зловживанням правом, як матеріальним, так і процесуальним, необхідно розуміти таке його використання, яке спрямоване на боротьбу із закладеним у ньому ж позитивним регулятивним потенціалом, в тому числі, що суперечить принципу правової визначеності.

З матеріалів справи вбачається, що справа неодноразово призначалась до розгляду, а саме: 05.12.2018 року, 21.12.2018 року, 17.01.2018 року, і суд першої інстанції у відповідності до вимог діючого законодавства направляв ОСОБА_2 судові повістки рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Однак, ОСОБА_2 та його захисник адвокат Петричка О.Є., знаючи, що в провадженні Снятинського районного суду Івано-Франківської області знаходиться на розгляді відповідна справа, не з'являлись до суду.

Зокрема, 21.12.2018 року захисником адвокатом Петричка Л.Є. було подано заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку з тим, що адвокат перебуває на розгляді справи в іншому суді.

17.01.2019 року ОСОБА_2 було подано клопотання про направлення справи на доопрацювання, оскільки в протоколі відсутні дані про свідків.

Апеляційний суд вважає, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов'язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов'язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

Апеляційний суд вважає, що вищевказані обставини та процесуальна поведінка особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника адвоката Петричка О.Є. протягом розгляду справи в суді першої інстанції дозволили суду прийти до обґрунтованого висновку про можливість розглянути справу без їх участі.

Суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративного правопорушення, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_2 та призначив йому справедливе стягнення в мінімальному розмірі, який встановлено санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, яке відповідає особі правопорушника та характеру вчиненого правопорушення.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з'ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини,що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи,зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться протоколом про адміністративне правопорушення та результатом огляду в медичному закладі, який міститься в матеріалах справи.

Зі змісту доводів апеляційної скарги та пояснень ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції вбачається, що він вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки судом першої інстанції було порушено його право на захист та не з'ясовано всіх обставин справи.

Оцінюючи вищевказані апеляційні доводи, апеляційний суд приймає до уваги всі обставини справи та наявні докази, вважає, вищевказані доводи ОСОБА_2 є неспроможними, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам та повністю спростовуються сукупністю доказів, які були досліджені судом.

Апеляційний суд вважає неспроможними доводи ОСОБА_2 та його захисника адвоката Петричка О.Є. про те, протокол про адміністративне правопорушення щодо нього не відповідає дійсності і не може бути визнаний допустимим доказом.

В результаті перевірки вищевказаних доводів апеляції не було встановлено порушень, передбаченого ст.266 КУпАП порядку проведення медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння та приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103.

Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №192564 від 02.11.2018 року, складеного уповноваженою особою заступником командира роти №3 батальйону УПП в Рівненській області ДПП лейтенантом поліції Шульгач В.С., 02 листопада 2018 року о 00 год. 30 хв. в м. Рівне по вул. Дорошенка водій керував автомобілем «Wolkswagen Golf », н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння огляд на визначення стану алкогольного сп'яніння проводилось за допомогою приладу «Драгер», тест № 4253 та в медичному закладі за адресою м. Рівне вул.. Князя Володимира, 17, КЗ «РОЦПЗН», що підтверджується висновком №899, чим порушив вимоги п.2.9 «А» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Працівником поліції у водія ОСОБА_2 було вилучено посвідчення водія та видано тимчасовий дозвіл не право керування транспортним засобом, про що свідчить підпис правопорушника у зазначеному протоколі про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_2 працівниками поліції були роз'яснені його права та обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та повідомлено, що розгляд справи відбудеться в Снятинському районному суді Івано-Франківської області за викликом суду. ОСОБА_2 відмовився від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення щодо нього про ознайомлення з місцем та часом розгляду справи.

До матеріалів справи долучено акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів згідно якого огляд ОСОБА_2 було проведено у зв'язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінки, що не відповідає обстановці. Огляд було проведено за допомогою приладу Алкотест Драгер 6810, результат якого показав 1.19 %.

В акті огляду зазначені свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які були присутніми при проведенні відповідного огляду ОСОБА_2 Результат приладу Алкотест Драгер 6810 ARBH №0620, принтер ARBH №5189, тест № 4253 показав результат огляду ОСОБА_2 1.19 %.

В матеріалах справи наявні письмові пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, згідно яких ОСОБА_2 в їхній присутності пройшов огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, результат якого показав 1.19 % проміле. Не погодившись з результатом огляду, правопорушник пройти відповідний огляд у медичному закладі.

Так, за змістом ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп'яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Вказана норма закону більш детально відображена у п. 6 Інструкції, де також наголошено, що огляд на стан алкогольного сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.

Отже, проведення огляду та оформлення результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, проводиться двома способами: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров'я, які затверджені управлінням охорони здоров'я місцевих держаних адміністрацій, в інших закладах охорони здоров'я проведення вказаного огляду заборонено.

Для проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров'я, відповідно до ч. 3 ст. 256 КУпАП та п.п. 7, 8 Інструкції, є три підстави: 1) незгода водія на проведення огляду на стан сп'яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу; 2) незгода водія з його результатами; 3) скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані.

З акту огляду на стан алкогольного сп'яніння вбачається, що з результатом огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою вищезазначеного спеціального приладу ОСОБА_2 не погодився, на підставі чого був направлений на огляд в медичний заклад з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що дії працівника поліції відповідали вищенаведеному порядку проведення огляду на стан сп'яніння, оскільки після встановлення факту незгоди водія ОСОБА_2 з результатами огляду, який був проведений з використанням технічних засобів, останній був направлений для проведення огляду на стан сп'яніння в заклад охорони здоров'я.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 не погодився з результатами огляду, який було проведено з використанням технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків та враховуючи, що результати такого огляду у відповідності до вимог ст.266 КУпАП не можуть бути прийняті судом як доказ перебування водія у стані алкогольного сп'яніння, керуючись ст.294 КУпАП, якою встановлено порядок дослідження доказів у судовому засіданні апеляційної інстанції, дослідивши мотиви, якими обґрунтовується клопотання щодо необхідності допиту у судовому засіданні свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 та поліцейського Шульгач В.С., апеляційний суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення вказаного клопотання.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обґрунтовано не вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки факт перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп'яніння було встановлено не під час огляду, який був проведений з використанням технічних засобів поліцейським, а в результаті огляду останнього у медичному закладі.

Разом з тим, згідно висновку №899 від 02.11.2018 року КЗ «Рівненського обласного центру психічного здоров'я населення» РОР, ОСОБА_2 02.11.2018 року о 00 год. 50 хв. пройшов огляд з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння в результаті чого було встановлено, що він перебуває у стані алкогольного сп'яніння.

ОСОБА_2 відмовився від підпису у вказаному висновку про ознайомлення з результатами огляду.

Апеляційний суд вважає, що вищевказаний висновок лікаря КЗ «Рівненського обласного центру психічного здоров'я населення» РОР в межах наданих повноважень, відповідає вимогам Інструкції, містить необхідні дані, щодо особи, стосовно якої проводився медичний огляд , часу та місця його проведення.

Зі змісту Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735 вбачається, що лікар медичного закладу самостійно, у відповідності до вимог інструкції проводить медичний огляд обстежуваної особи.

Процесуальна поведінка ОСОБА_2 як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності протягом розгляду справи та використання наданих йому прав всупереч інтересам забезпечення справедливого та неупередженого правосуддя в розумний строк свідчить про намагання затягнути розгляд справи та уникнути ухвалення несприятливого для себе судового рішення.

Відповідно до вимог п.2.9 ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП , оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Апеляційний суд вважає, що обране судом адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

При накладенні стягнення було враховано судом першої інстанції характер вчиненого правопорушення, особу порушника та обставини, вчиненого адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_2 в мінімальних межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на наведене підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 17 січня 2019 року стосовно ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв