ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/640/19 Справа № 182/1134/19 Суддя у 1-й інстанції - Клименко І. В. Суддя у 2-й інстанції - Іванова А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванова А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 напостанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

за участю:

захисника - Танька Б.О.,

потерпілого - ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами. Також стягнуто судовий збір.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 06.02.2019 о 17.20 год. в м. Нікополі по вул. Херсонська, 112 «Автомийка» керуючи автомобілем ВАЗ-21013 н/з НОМЕР_1 під час руху заднім ходом створив небезпеку та здійснив наїзд на стоячий автомобіль Шевролет Авео н/з НОМЕР_2 , водій ОСОБА_2 , в результаті чого автомобіль Шевроле Авео н/з НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження. Постраждалих немає. Водій ОСОБА_3 порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху України.

Крім того, ОСОБА_1 06.02.2019 о 17.20 год., в м . Нікополі по вул. Херсонська, 112 «Автомийка» керував автомобілем ВАЗ-21013 н/з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах спиртного з порожнини роту), на вимогу працівників поліції від проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння (тесту на алкоголь приладу «Драгер» та медичного огляду на стан сп`яніння) відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Від керування транспортним засобом відсторонений.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я, акт медичного огляду не проводився та в матеріалах справи не має, клопотання про витребування та дослідження акту медичного огляду та допит поліцейського який повинен був складати направлення на огляд суддею було відмовлено, а тому огляд проведений з порушенням вимог ч. 5 та 6 ст. 266 КупАП і вважається недійсним.

Також вказує, що покази свідків мають протиріччя, які судом не були усунуті, зазначає, що він не є суб`єктом відповідальності за ст. 124 КупАП, так як не є учасником дорожнього руху, а тому направлені до суду матеріали та дослідженні в суді докази є сумнівними, і наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумними сумнівами.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, заслухавши думку учасників справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та докази по справі, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне та мотивоване рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вини останнього, з чим погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду підтверджується доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, яким судом першої інстанції було надано належну оцінку, зокрема: протоколами про адміністративні правопорушення серії ОБ № 038164 від 06.02.2019 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП та серії ОБ 038163 від 06.02.2019 року за ст. 124 КУпАП складеними уповноваженими особами, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП; рапортом працівника поліції; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ; поясненнями потерпілого ОСОБА_2 ; схемою місця ДТП

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 засвідчили відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що виразилося у відмові особи від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в поясненнях свідків по справі не вбачається.

Крім того, як вбачається з пояснень свідка ОСОБА_6 , остання бачила, як автомобіль правопорушника почав рух заднім ходом та зачепив авто потерпілого.

Підстав ставити під сумніви достовірність показів свідків у апеляційного суду відсутні, оскільки їхні покази повністю узгоджуються із наявними в матеріалах справи доказах.

Відповідно до п. 10.9 ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Порушення зазначених норм Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 підтверджується схемою місця ДТП, де відображено перелік видимих пошкоджень автомобілів, локалізація яких свідчить про наявність причинного зв`язку з наслідками, за що останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі, стосовно того, що суддею необґрунтовано було відмовлено в задоволенні клопотання про витребування та дослідження акту медичного огляду та допит поліцейського який повинен був складати направлення на огляд, є безпідставними, оскільки суд за власною ініціативою у відповідності до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинені ним адміністративні правопорушення, а будь-яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, не встановлено.

З огляду на викладене, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, що виразилось у відмові від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та порушення п. 10.9, 2.5 Правил дорожнього руху України.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинені правопорушення за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та наклав адміністративне стягнення з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень, тоді як доводи апеляційної скарги не дають законних підстав для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2019 рокувідносно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.П. Іванова