Справа № 466/1062/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«06» березня 2019 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Глинська Д.Б. розглянувши матеріали, які надійшли з Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українку, громадянку України, працюючу фельдшером в КП ЛОР «Львівська станція швидкої медичної допомоги», зареєстровану та проживаючу за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,-

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

18 січня 2019 року близько 22.00 год. гр. ОСОБА_1, знаходячись по місцю проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, вчинила конфлікт зі своїм колишнім чоловіком ОСОБА_2, виражалася нецензурними словами, погрожувала фізичною розправою, своїми діями вчинила насильство в сімї, чим скоїла правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

При розгляді матеріалів в суді гр. ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП не визнала. Додатково пояснила, що ОСОБА_2 є її колишнім чоловіком. Вона, ОСОБА_2 та двоє їх дітей проживають в ІНФОРМАЦІЯ_4. 18 січня 2019 року виникла словесна суперечка через співмешканку ОСОБА_2 ОСОБА_3, в ході якої вона виражалася нецензурними словами, однак інших неправомірних дій вона не вчиняла.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 пояснив суду, що ОСОБА_1 є його колишньою дружиною, з якою він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5. 18 січня 2019 року до нього в гості прийшла ОСОБА_3 ОСОБА_1 почала погрожувати ОСОБА_3 фізичною розправою, виражалася нецензурними словами, тому він викликав працівників поліції.

Свідок ОСОБА_4, який був приведений до присяги та попереджений про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань та за відмову від давання показань згідно з ст.ст.384, 385 КК України, пояснив суду, що він є батьком ОСОБА_2 та власником будинку №12 по вул. Біберовича у м. Львова. За даною адресою проживає його син ОСОБА_2, ОСОБА_1 та його внуки. Його син розлучився із ОСОБА_1

18 січня 2019 року до його сина в гості прийшла ОСОБА_3 ОСОБА_1 почала погрожувати ОСОБА_3 фізичною розправою, виражалася нецензурними словами, тому було викликано працівників поліції.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, вчинення нею адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП стверджується належними та допустимими доказами у відповідності до ст.251 КУпАП, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 06 лютого 2019 року серії ГП № 046900;

- письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобовязані зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Положеннями ч.1 ст. 173-2 цього Кодексу передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в діях особи юридичного складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об'єктивних і суб'єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого.

Відповідно до Закону України "Про попередження насильства в сім'ї" насильство в сім'ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім'ї стосовно іншого члена сім'ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім'ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров'ю.

Згідно з вищевказаним Законом психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоровю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Невизнання правопорушником вини є голослівним, спростовується вищенаведеним, а відтак не приймається до уваги та розцінюється як спосіб уникнення адміністративної відповідальності за вчинене.

Враховуючи особу правопорушника та обставини справи, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

У відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 245, 251, 279, 280, 283, 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173 -2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (сто сімдесят гривень) в доход держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в доход держави у розмірі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні двадцять копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_6