Номер провадження: 33/813/438/19
Номер справи місцевого суду: 500/8162/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Толкаченко О. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., за участю секретаря судового засідання Подуст Т.П., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 січня 2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

ОСОБА_2, який народився 01 березня 1972 року, громадянин України, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді ста двадцяти годин суспільно корисних робіт. Стягнутий судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

Відповідно до постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 січня 2019 року, ОСОБА_2 не сплачує аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, які зобовязаний сплачувати відповідно до рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19.06.2008 року, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання, а саме заборгованість понад 60 місяців, що еквівалентно 109270,11 грн., що підтверджується розрахунком державного виконавця від 19.11.2018 року.

Своїми діями ОСОБА_2вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.183-1 КУпАП.

Не погодившись із зазначеною постановою суду, ОСОБА_2подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що судом першої інстанції прийнята постанова без повного, всебічного та обєктивного зясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи та за відсутності ОСОБА_2, який не був сповіщений належним чином про розгляд справи.

Так, в апеляційній скарзіОСОБА_2заперечує висновок суду про те, що в нього наявна заборгованість зі сплати аліментів, починаючи з 2008 року.

Також зазначає, що не підлягає застосуванню в даному випадку положення ст. 183-1 КУпАП, оскільки вони набрали чинності з 06 лютого 2018 року та не мають зворотної сили.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 пояснив суду, що в нього на утриманні знаходиться неповнолітня дитина, проте не донька, а син. Він регулярно сплачує аліменти на утримання дитини та не має будь-якої заборгованості. У звязку з його переїздом до міста ОСОБА_4 він просив передати виконавче провадження за місцем його мешкання, а тому відбулося така невідповідність у висновках державного виконавця.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи; вислухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд приймає до уваги доводи ОСОБА_2 про наявність підстав для закриття провадження у справі у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП з огляду на наступні обставини.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Згідно положень КУпАП, обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення складу правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП необхідно зясувати чи дійсно мала місце несплата аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання.

Наявність події та складу правопорушення доводяться шляхом подання доказів.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається із матеріалів адміністративної справи, при винесенні оскаржуваної постанови суд першої інстанції допустив односторонність та врахував лише докази, надані державним виконавцем; не викликав належним чином в судове засідання особу, яка притягувалась до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, чим позбавив останнього можливості здійснити своє право на захист та надати суду докази відсутності в його діях складу поставленого йому у провину адміністративного правопорушення.

Вказана бездіяльність суду із неналежного сповіщення особи про розгляд справи свідчить про такі порушення норм процесуального закону, що тягнуть за собою безумовне скасування рішення.

Так, як вбачається із доданих до апеляційної скарги даних, зокрема, із заяви стягувача ОСОБА_5 на адресу начальника Ізмаїльського МР ВДВС в Одеській області від 27.12.2018 р., остання повідомила, що щодо боржника ОСОБА_2 претензій не має, елементи він сплачує своєчасно починаючи з 26.05.2008 р., на теперішній час заборгованість зі сплати аліментів відсутня (а.с. 30).

Окрім того, відповідно до даних Єдиного реєстру боржників (а.с. 38), держаним виконавцем Ізмаїльського міськрайонного відділу ДВС в Одеській області ОСОБА_4 постановою від 17.12.2018 року були скасовані заходи примусового виконання, застосовані при примусовому виконанні виконавчого листа Оболонського райсуду м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання дитини та відомості про ОСОБА_2 були виключені з Єдиного реєстру боржників (а.с. 42). Підставою для винесення держвиконавцем зазначеної постанови послугувала вищенаведена заява стягувача про те, що боржник сплачує аліменти вчасно починаючи з 26.05.2008 р. по теперішній час.

Таким чином, на момент складення державним виконавцем протоколу про адміністративне правопорушення №118 від 19.11.2018 року (а.с. 2), проведення судового розгляду адміністративної справи відносно ОСОБА_2 за ст. 183-1 КУпАП Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області та винесення оскаржуваної постанови у ОСОБА_2, відповідно до заяви його колишньої дружини, не було жодної заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини, оскільки такі відрахування він робив своєчасно, починаючи з травня 2008 року.

Крім того, на підтвердження своїх доводів ОСОБА_2 надав до Одеського апеляційного суду довідку від 26 березня 2019 року №10701 за підписом державного виконавця Ізмаїльськогого міськрайонного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_7 З вказаної довідки вбачається, що ОСОБА_2 дійсно сплачує аліменти ОСОБА_6 і станом на 26 березня 2019 року заборгованність відсутня, переплата складає 3498, 79 грн.

Зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що в діях ОСОБА_2 відсутні ознаки обєктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, зокрема, несплата аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання.

Суд першої інстанції, допустивши односторонність при розгляді зазначеної справи та позбавивши особу, яка притягувалась до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 права на захист, не взявши до уваги доказів, які могли істотно вплинути на його рішення, дійшов невірного та передчасного висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП.

Пункт 1 статті 247 КУпАП встановлює, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Таким чином, з урахуванням відсутності кваліфікуючої ознаки обєктивної сторони адміністративного правопорушення, апеляційний суд вважає апеляційну скаргу ОСОБА_2 обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки судом не були взяті до уваги докази, які могли істотно вплинути на законність та обґрунтованість його рішення. При цьому, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі відносно ОСОБА_2 у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 січня 2019 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП, скасувати та постановити нову, якою провадження у справі відносно ОСОБА_2 закрити у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.О. Толкаченко