Провадження № 3/638/246/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого: судді Омельченко К.О.

При секретарі: Юрченко Д.С.

Прокурора Кіншакової Н.В.

розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України у відношенні:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, українки, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2018 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал із Департаменту захисту економіки Національної поліції України відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно даних протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією № 583 від 17 грудня 2018 року, ОСОБА_1 з 04.04.2017року переведена начальником дільниці № 2 філії Індустріального району. Згідно підп. «А» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», посада ОСОБА_1 віднесена до суб'єктів на яких поширюється дія цього Закону, як на посадову особу юридичної особи публічного права.

На виконання вимог частини 1 статті 45 Закону, ОСОБА_1, займаючи посаду начальником дільниці № 2 філії Індустріального району, 06.04.2018р. о 10-33г. подала шляхом заповнення відповідної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства https://public.nazk.gov.ua декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції» особи, що займають відповідальне та особливо відповідальне становище зобов*язані подати щорічні декларації за минулий рік у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді начальника дільниці № 2 філії Індустріального району, будучи згідно з підпунктом «А» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону, суб'єктом відповідальності за правопорушення пов'язані з корупцією, в порушення ч.1 ст. 45 вказаного Закону станом на 01.04.2018року не подала шляхом шляхом заповнення відповідної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік (2017рік) за формою, що визначається Національним агентством, а лише 06.04.2018року подала вказану декларацію (гіперпосилання на декларацію в Єдиному державному реєстрі осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування - https://public.nazk.gov.ua/declaration/d21d59еd-188d-4а5е-bf92-е3b02еb94аdf, чим фактично порушила вимоги частини 1 статті 45, статті 50 Закону № 1700-VII та вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, є 06 квітня 2018 року, тобто день несвоєчасної подачі декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік (2017рік), оскільки граничною датою до закінчення якої, повинно було подати декларацію було 23-59год. 31.03.2018року. Датою виявлення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, є 17 грудня 2018 року.

Місцем вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП, є місце роботи ОСОБА_1 - комунальне підприємство «Харківблагоустрій», яке розташоване за адресою: м. Харків, вул. Шатилівська, б. 4, оскільки обов'язок подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством виникає у ОСОБА_1, у зв'язку з тим, що остання займає посаду начальника дільниці № 2 філії Індустріального району, тобто суб'єктом на який поширюється дія Закону України Про запобігання корупції».

Особа, відносно якої складно протокол про вчинення адміністративного правопорушення, в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення не визнала та просила закрити провадження у справі відносно неї у зв'язку з тим, що відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зазначила, що намагалася подати декларацію в більш ранній період, однак виникла помилка при зчитуванні особистого ключа, що унеможливило вхід до особистої сторінки для заповнення декларації. З метою врегулювання даної помилки ОСОБА_1 зверталась до НАЗК. Після усунення помилки, ОСОБА_1 подала декларацію за 2017р., яка була успішно прийнята в Єдиному Державному Реєстрі Декларацій НАЗК.

Прокурор в суді підтвердив обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 та вважав, що в діях особи, відносно якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення учасників процесу про адміністративне правопорушення, суддя встановив наступне.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя також повинен з'ясувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв'язку між діянням і виконанням останньою службових (посадових) повноважень, а у відповідних випадках - мети правопорушення.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність настає у разі Несвоєчасного подання без поважних причин декларації особою, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, при цьому суб'єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов'язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобіганню корупції» №1700-VII від 14.10.2014 року корупція - це використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей.

Цією ж нормою також визначено термін «корупційне правопорушення» - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Правопорушення, пов'язане з корупцією - діяння, що не містять ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, що посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб'єктивної сторони даного правопорушення, яка, виходячи із визначення поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч.1ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», завжди характеризується умисною формою вини, тобто, з врахуванням положень ст. 1 цього Закону, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов'язана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети.

Відповідно до вимог абзацу 3 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції» у 2016 році службові особи, які на день початку роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище, зобов'язані подати щорічні декларації за минулий рік у порядку, встановленому цим Законом, протягом 60 календарних днів після початку роботи системи.

Відповідно до ч. 9 п. 1 ст. 11 Закону України «Про запобігання корупції» до повноважень Національного агентства належить забезпечення ведення Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави.

Порядок інформування Національного агентства про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента, а також про суттєві зміни у майновому стані визначаються Національним агентством (ч. 3 ст. 52 Закону № 1700-VII).

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 р. № 3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 р. за № 959/29089, затверджено Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі-Порядок).

Пунктом 3 Порядку визначено, що ведення Реєстру здійснює Національне агентство. Програмне забезпечення Реєстру, база даних Реєстру є власністю держави в особі Національного агентства, яке є держателем Реєстру.

Адміністратор Реєстру, визначений Національним агентством відповідно до вимог чинного законодавства, забезпечує супроводження програмного забезпечення Реєстру, збереження та захист даних Реєстру, відповідає за його функціонування, надання доступу до нього та обмін з іншими інформаційними системами.

Згідно пункту 1 розділу II Порядку, до Реєстру включаються такі електронні документи: декларації, що подаються відповідно до статті 45 Закону; повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб'єкта декларування, передбачені частиною другою статті 52 Закону; виправлені декларації, що подаються відповідно до частини четвертої статті 45 Закону.

Відповідно до пункту 2 цього розділу Порядку суб'єкти декларування подають до Реєстру зазначені в пункті 1 цього розділу документи шляхом заповнення електронних форм відповідних документів на веб-сайті Реєстру відповідно до технічних вимог до форм.

Суб'єкти декларування подають зазначені документи через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному кабінеті після реєстрації в Реєстрі.

Пунктом 3 розділу II Порядку також визначено, що суб'єкт декларування повинен зареєструватися у Реєстрі з використанням особистого ключа та посиленого сертифіката відкритого ключа електронного цифрового підпису.

Згідно п. 4 цього розділу Порядку, зареєстровані суб'єкти декларування мають право: доступу до персонального електронного кабінету після автентифікації суб'єкта декларування із використанням його особистого ЕЦП фізичної особи; створювати, змінювати та видаляти чернетки документів у персональному електронному кабінеті; подавати документи у разі їх відповідності технічним вимогам до форми і проходження логічних перевірок, переглядати подані ними документи; подавати виправлені документи у строки та в порядку, визначені в пункті 7 цього розділу; отримувати в персональному електронному кабінеті та на адресу електронної пошти електронні повідомлення про підтвердження подання документів, попередження про необхідність подання документів до Реєстру; направляти в персональному електронному кабінеті електронні звернення до національного агентства про надання роз'яснень, допомоги в користуванні Реєстром, повідомлення про відкриття суб'єктом декларування або членом його сім'ї валютного рахунка в установі банку-нерезидента.

10 червня 2016 року Національним агентством з питань запобігання корупції було прийнято рішення № 2 (із змінами і доповненнями, внесеними рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 18 серпня 2016 року № 1) «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яким визначено, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи, зокрема, з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року для таких типів декларацій (повідомлень) та суб'єктів декларування, зокрема: щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. Зазначені у цьому абзаці декларації подаються протягом 60 календарних днів з дати, визначеної у цьому абзаці; повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб'єкта декларування, передбачені частиною другою статті 52 Закону, службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року чи пізніше цієї дати займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище.

Таким чином, з приписів вказаних норм випливає, що тільки зареєстровані суб'єкти декларування мають право доступу до персонального електронного кабінету після автентифікації суб'єкта декларування із використанням його особистого електронного цифрового підпису, а також мають право подавати документи у разі їх відповідності технічним вимогам до форми шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб'єкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави.

Законом України «Про запобігання корупції» та іншими нормативно-правовими актами не встановлений строк, до якого суб'єкт декларування зобов'язаний зареєструватися на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням особистого ключа та посиленого сертифіката відкритого ключа електронного цифрового підпису.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 04.04.2018року переведена на посаду начальника дільниці № 2 філії Індустріального району. Згідно підп. «А» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», посада ОСОБА_1 віднесена до суб'єктів на яких поширюється дія цього Закону, як на посадову особу юридичної особи публічного права.

ОСОБА_1, перебуваючи на посаді начальника дільниці № 2 філії Індустріального району, будучи згідно з підпунктом «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону, суб'єктом відповідальності за правопорушення пов'язані з корупцією, в порушення ч.1 ст. 45 вказаного Закону станом на 01.04.2018року не подала шляхом шляхом заповнення відповідної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік (2017рік) за формою, що визначається Національним агентством, а лише 06.04.2018року подала вказану декларацію (гіперпосилання на декларацію в Єдиному державному реєстрі осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування - https://public.nazk.gov.ua/declaration/d21d59еd-188d-4а5е-bf92-е3b02еb94аdf.

Згідно з Порядком формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 р. № 3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 р. за № 959/29089, подання суб'єктом декларування електронних документів до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування з використанням програмних засобів Реєстру здійснюється лише після реєстрації в Реєстрі.

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що вона 28.03.2018року направила листа до служби технічної підтримки із заявою про виготовлення нового особистого ключа з метою заповнення щорічної електронної декларації та після усунення помилок подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави за 2017рік, яка була успішно прийнята в Єдиному Державному Реєстрі Декларацій НАЗК, що також підтверджується роздрукованими листами зверненнями та отриманими відповіддями.

Згідно з Порядком формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 р. № 3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 р. за № 959/29089, подання суб'єктом декларування електронних документів до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування з використанням програмних засобів Реєстру здійснюється лише після реєстрації в Реєстрі.

Несвоєчасне направлення декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування було викликане нестабільною роботою сайту Національного агентства з питань запобігання корупції та Єдиного реєстру декларацій осіб, також несвоєчасним розглядом звернення ОСОБА_1 щодо виготовлення особистого ключа.

У даному випадку, умисел на вчинення вказаного адміністративного правопорушення у ОСОБА_1. відсутній, оскільки своєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування не було нею подано у зв'язку із обставинами, що не залежали від її волі, а пов"язане виключено з несвоєчасним розглядом відповідними органами звернення ОСОБА_1 щодо виготовлення особистого ключа, що об"єктивно від неї ніяким чином не залежало.

Подання щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування із запізненням було подано не з її вини.

Дії ОСОБА_1 не мали умисного характеру. Матеріали справи не містять даних про наявність корупційного інтересу щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, є необґрунтованою, в протоколі про адміністративне правопорушення № 583 від 17.12.2018 р., складеному відносно неї, відсутні будь-які дані про форму вини, в даному випадку наявність прямого умислу. Матеріали справи не містять відомостей, які б вказували на те, що ОСОБА_1, подавши щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017рік, мала умисел на порушення вимог фінансового контролю чи переслідувала будь-який корупційний інтерес.

В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2017 р. за № 223-943/0/4-17 вказується, що конструктивною ознакою правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, є несвоєчасне подання декларації без поважних та те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність виключається.

Відповідно до ч. 9 п. 1 ст. 11 Закону України «Про запобігання корупції» забезпечення ведення Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування покладено на Національне агентство.

На адміністратора Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, визначеного Національним агентством, покладено обов'язок по забезпеченню супроводження програмного забезпечення Реєстру, збереження та захисту даних, функціонування, надання доступу до Реєстру (п. 3 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 р. № 3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 р. за № 959/29089).

Отже, обов'язок по забезпеченню ведення Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, функціонування та надання доступу до нього покладено саме на Національне агентство з питань запобігання корупції, а не на суб'єктів декларування.

Таким чином, доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутня вина як одна із складових елементів адміністративного правопорушення і надані органом поліції докази не свідчать про те, що вона вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

З урахуванням зазначеного, вважаю, що складення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 за несвоєчасне подання щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування є неправомірним, оскільки несвоєчасне подання декларації відбулось не з її вини, що достеменно встановлено в суді.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Згідно з ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Повно та всебічно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази , керуючись нормами закону, суддя дійшов висновку про те, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч.1ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-2 , п.1 ч. 1 ст.247, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справi про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити - у зв'язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляцiйного суду протягом 10 днiв з дня винесення постанови.

Суддя: К..О. Омельченко