Номер провадження: 33/813/9/19
Номер справи місцевого суду: 521/7165/18
Головуючий у першій інстанції Гарський О.В.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 521/7165/18

Одеській апеляційний суд у складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- за участі секретаря - Драганової Ю.С.,

особи, які прийняли участь у судовому засіданні:

- захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвокат Шевченко Максим Володимирович,

- представник Головного управління Держпраці в Одеській області - Матвієнко Олександр Васильович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Дергачевої Антоніди Володимирівни - захисника ОСОБА_2 та апеляційну скаргу адвоката Шевченка Максима Володимировича - захисника ОСОБА_2 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 29 серпня 2018 року про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 41 КУпАП,

встановив:

Вищезазначеною постановою суду провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч.3 ст. 41 КУпАП України закрито, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП України, в зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП України.

Відповідно до змісту постанови суду першої інстанції, в ході здійснення інспекційного відвідування, а саме 26.03.2018 року фахівцями Малиновського ВП ГУНП в Одеській області, спільно з фахівцями Одеської місцевої прокуратури № 2 здійснено виїзд на об'єкти де здійснюють прибирання робітники з комплексного обслуговування комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Черьомушки», в результаті чого були зафіксовані особи у формі двірників, які виконували роботи з прибирання снігу та підмітання.

Під час з'ясування обставин дотримання законодавства про працю встановлено, що громадяни ОСОБА_6 та ОСОБА_7 тривалий час неофіційно працюють двірниками на підприємстві ЖКС «Черьомушки», на дільниці № 3, відповідно неофіційно отримують від співробітників ЖКС заробітну плату в сумі від 2000 до 3000 гривень.

Отже, згідно акту інспекційного відвідування від 26.03.2018 р. № ОД44/139/АВ, ОСОБА_2, будучи директором КП «ЖКС «Черьомушки», порушив вимоги законодавства про працю в частині належного оформлення трудових відносин з найманими працівниками за період роботи на посаді директора комунального підприємства «ЖКС «Черьомушки» з 11.10.2012 року по 26.03.2018 року.

За даним фактом 13.04.2018 року співробітниками державної інспекції складений протокол № ОД44/139/АВ/П/ПТ про адміністративне правопорушення у відношенні директора комунального підприємства «ЖКС «Черьомушки» ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 41 КУпАП України.

В апеляційній скарзі адвокат Дергачева А.В. - захисник ОСОБА_2 зазначає, що оскаржувана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Судом першої інстанції не було повно та всебічно досліджено матеріали справи. Посилається на те, що в матеріалах справи містяться різні письмові пояснення ОСОБА_7 та ОСОБА_8. Судом взято до уваги неналежні докази при ухваленні оскаржуваної постанови.

В апеляційній скарзі адвокат Шевченко М.В. - захисник ОСОБА_2 зазначає, що оскаржувана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Судом першої інстанції не вірно було оцінено надані докази, показання свідків були враховані лише частково та не оцінені критично. Провина ОСОБА_2 не доведена належними доказами по справі. Крім того, як на докази невинуватості ОСОБА_2, посилається на пояснення свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, яких було допитано в суді першої інстанції.

Посилаючись на вищевказані доводи захисники ОСОБА_2 - адвокати Дергачева А.В., Шевченко М.В. просять постанову суду першої інстанції скасувати. Закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні адвокат Шевченко М.В. - захисник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав.

Представник ГУ Держпраці в Одеській області - Матвієнко О.В. у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги

Перевіривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення/заперечення осіб, які прийняли участь у розгляді справи, приходжу до таких висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Мотивуючи винуватість, суд першої інстанції дійшов висновку, що у діях ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП України.

Матеріалами справи, дослідженими судом першої інстанції та перевіреними під час апеляційного розгляду, встановлено, що ОСОБА_2 винен у вчиненні адміністративного правопорушення та підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, що підтверджується письмовими матеріалами справи, а саме: відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення № ОД44/139/АВ/П/ПТ від 13.04.2018 року; витягом з акту інспекційного відвідування №ОД44/139/АВ від 26.03.2018 року; випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; копією наказу про призначення ОСОБА_2 на посаду №1061а-ок від 11.10.2012 р.; письмовими поясненнями ОСОБА_7, ОСОБА_8 від 23.03.2018 року.

Надавши об'єктивну правову оцінку доводам апеляційних скарг, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким, у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Адміністративним правопорушенням, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_2, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 41 КУпАП, є фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору. Склад цього правопорушення є формальним. Його об'єктом є суспільні відносини у сфері охорони права громадян на працю, оплату праці, на охорону праці та інших прав у трудовій сфері. Його об'єктивна сторона виражається у формі порушення вимог КЗпП України, а суб'єктивна сторона визначається ставленням до наслідків і характеризується як умисною так і необережною формою вини. Суб'єктом цього правопорушення є посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують найману працю.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

В апеляційній скарзі адвокат Дергачева А.В. - захисник ОСОБА_2 зазначає про відсутність у допитаних в судовому засіданні суду першої інстанції нібито ОСОБА_7, ОСОБА_8 документів, щодо посвідчення вказаних осіб. Отже, на думку адвоката Дергачової А.В. - захисника ОСОБА_2 наведений доказ винуватості ОСОБА_2 є неналежним.

Відповідно до посадової інструкції секретаря судового засідання, секретар судового засідання здійснює перевірку осіб, які викликані в судове засідання та зазначає на судових повістках час перебування особи в суді.

Відомостей щодо відсутності заходів щодо перевірки осіб, які були викликані в судове засідання в суді першої інстанції матеріали справи не містять.

Захисник апелянта вказує на те, що первинні показання ОСОБА_7, ОСОБА_8 (а. с. 31 - 32) були надруковані, а остаточні (а. с. 149 - 150) - написано власноруч. Відповідно до остаточних показань (а. с. 149 - 150) первинні показання (а. с. 31 - 32) було надано під тиском.

Апеляційний суд критично відноситься до посилань адвоката Дергачової А.В. - захисника ОСОБА_2 щодо вищевказаних розбіжностей між показаннями ОСОБА_7, ОСОБА_8, так як матеріали справи не містять доказів, щодо звернення ОСОБА_7, ОСОБА_8 до правоохоронних органів з приводу вищезазначеного тиску.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо критичного відношення до показів свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які є підлеглими ОСОБА_2 і в силу своїх службових відносин можуть надавати покази, які не відповідають фактичним обставинам, які мали місце. Свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є певним чином, заінтересованими особами у розгляді вказаного протоколу саме на користь ОСОБА_2.

Апелянтом та його захисниками не надано доказів на спростування встановлених судом першої інстанції обставин скоєння вищевказаного адміністративного правопорушення. Доводи апеляційної скарги стосовно того, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, не підлягають задоволенню.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи справу, дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП України. Підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Виходячи з вищезазначеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст. ст. 7, 252, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Одеській апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Дергачевої Антоніди Володимирівни - захисника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу адвоката Шевченка Максима Володимировича - захисника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 29 серпня 2018 року про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 41 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду: А.П. Заїкін