Справа № 355/249/19 Головуючий у І інстанції Литвиненко О.Л.
Провадження № 33/824/1959/2019 Доповідач у 2 інстанції Ященко І.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 26 » квітня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Ященко І.Ю., з участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Баришівського районного суду Київської області від 1 квітня 2019 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., зареєстрованого в АДРЕСА_1,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 3.02.2019 року о 23 год. 40 хв. на 76 км а/д Київ-Харків Баришівського р-ну Київської обл. керував автомобілем «Опель Вектра», д.н.з. «НОМЕР_1» в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується висновком Березанської міської лікарні № 134 від 4.02.2019 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР Українита вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На дану постанову надійшла апеляційна скарга ОСОБА_3, в якій він просив скасувати постанову щодо нього та закрити адміністративну справу, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт послався на незаконність постанови та її необґрунтованість, вважає що суд І інстанції допустив порушення вимог ст.ст.245,251,268,280 КУпАП, а обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи, апелянт вважає, що суд не взяв до уваги відсутність в матеріалах справи акту медичного огляду, а згідно висновку та відеозапису події вбачається, що ознак сп'яніння у нього не виявлено.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_2 винним себе у вчиненому правопорушенні визнав повністю, у скоєному щиро розкаюється, просив врахувати при прийнятті рішення наявність у нього на утриманні двох малолітніх дітей, дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, те, що керування транспортним засобом це основний заробіток для нього та членів його сім»ї, оскільки він автомобілем розвозить продукти по магазинам.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який в апеляційному суді змінив свої вимоги та просив застосувати до нього положення ст.22 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за малозначністю вчинення правопорушення та закрити провадження у справі, пояснив, що вважав що відповідальність за ст.130 КУпАП настає з 0,29 проміле, а не з 0,2 проміле, вину визнав, щиро розкаявся, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №403900 від 4.02.2019р. відповідно до якого він 3.02.2019 року о 23 год. 40 хв. на 76 км а/д Київ-Харків Баришівського р-ну Київської обл. керував автомобілем «Опель Вектра», д.н.з. «НОМЕР_1» в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується висновком Березанської міської лікарні № 134 від 4.02.2019 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України (а.с.2); чеком приладу «Драгер», згідно якого результат тесту 0,34 проміле (а.с.3); актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого результат огляду позитивний 0,34 проміле (а.с.4); поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які були присутні під час освідування водія ОСОБА_2 та водій погодився пройти огляд за допомогою приладу «Драгер»(а.с.6,7); направленням на огляд водія ОСОБА_2 транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 4.02.2019р. (а.с.8); висновком Березанської міської лікарні № 134 від 4.02.2019 року, згідно якого ознак сп'яніння у ОСОБА_2 не виявлено, результат проведеного тесту 0,27 проміле (а.с.9); довідкою про наявність (відсутність) повторності вчинення адміністративної відповідальності від 8.02.2019р., згідно якої вбачається, що відповідно до бази НАІС/Армор підсистеми «Адміністративна практика» водій ОСОБА_2 за ознакою повторність щодо вчинення правопорушень за ст.130 КУпАП- не значиться (а.с.14); актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ознак сп'яніння у ОСОБА_2 не виявлено, явного запаху алкоголю з порожнини рота немає, результат тесту приладу «Алкофор 307» - 0,27 проміле (а.с. 59-60); витягом з реєстраційного журналу, згідно якого у ОСОБА_2 ознак сп'яніння не виявлено, результат тесту 0,27 проміле (а.с. 64-65); відеозаписом події (а.с.15); іншими наявними в матеріалах провадження доказами.

При розгляді даної справи суд першої інстанції повною мірою дотримався вимог ст.ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно ст. 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою, виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 у вчиненому щиро розкаявся, свою вину визнав, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, виключно позитивно характеризується за місцем проживання, є єдиним годувальником в родині, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та дружину, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, показник 0,27 % проміле, виявлений тестом "Алкофор 307" є максимально наближеним до дозволеної межі, а також те, що керування транспортним засобом являється єдиним джерелом прибутку для нього та його родини, апеляційний суд приходить до висновку, що дане правопорушення є по своїй суті малозначним.

Суд апеляційної інстанції, приходить до висновку про малозначність вчиненого правопорушення та вважає можливим звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, на підставі ст.22 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 22, 294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову судді Баришівського районного суду Київської області від 1 квітня 2019 року щодо ОСОБА_3 - скасувати.

ОСОБА_3 звільнити на підставі ст. 22 КУпАП від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за малозначністю вчиненого правопорушення та ОСОБА_3 оголосити усне зауваження, провадження у справі закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ________________