РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/118/19
Провадження № 3/327/31/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.04.2019 року смт. Розівка

Суддя Розівського районного суду Запорізької області Антіпова Т.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Розівського відділення поліції Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1 виданий Розівським РВ ГУМВС України в Запорізької області від 09.11.2010 року, уроджениці с. Азов, Розівського району, Запорізької області, громадянки України, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст.184 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі КУпАП),

В С Т А Н О В И В :

22.03.2019 року о 12 год. 00 хв. за адресою АДРЕСА_1 був виявлений факт неналежного виконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 по відношенню до її неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, а саме не створено належних умов для проживання дітей, що призвело до порушення приписів ст. 150 Сімейного кодексу України, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину повністю визнала, підтвердила вищевикладені обставини та щиро розкаялася у скоєному правопорушенні. Просила суворо її не карати, запевнила суд, що в подальшому такого не допустить.

Частиною 1 статті 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Так, у ст. 150 Сімейного Кодексу України (надалі за текстом СК України) передбачені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, зокрема батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про духовний та моральний розвиток дитини, поважати дитину.

Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» закріплює, що саме сімя є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Відповідно до ст. 12 даного Закону на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Таким чином, об'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов'язків щодо виховання дітей. Так, під невиконанням обов'язків по вихованню і навчанню дітей варто розуміти різні форми бездіяльності, у результаті яких відсутня належна турбота про виховання і навчання неповнолітніх. Ухилення батьків і осіб, що їх заміняють, від виконання своїх обов'язків може виражатися в тому, що вони не піклуються про моральне виховання, фізичний розвиток дітей і зміцнення їхнього здоров'я, створення необхідних умов для своєчасного одержання ними освіти, успішного навчання, підготовки до трудової діяльності. Виховання складається з різного роду дій батьків, одним з елементів яких є нагляд за поведінкою дитини. Тому легковажне або байдуже ставлення батьків чи осіб, що їх заміняють, до поведінки дитини, відсутність належного контролю і її відповідністю нормам життя суспільства часто ведуть до здійснення дітьми правопорушень. Неналежне виконання обов'язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов'язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі.

Суб'єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Суд, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП, дійшов висновку про підтвердження винуватості ОСОБА_1, окрім визнання нею своєї вини, наступними письмовими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП № 384555 від 26.03.2019 року (а.с.3); рапортом поліцейського СРПП №1 Розівського ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_6 від 25.03.2019 року (а.с. 5), клопотанням про притягнення до відповідальності начальника служби у справах дітей Розівської державної адміністрації Запорізької області ОСОБА_7 від 25.03.2019 року (а.с. 6) актом обстеження умов проживання від 22.03.2019 року (а.с. 7);, письмовими поясненнями правопорушниці ОСОБА_1 від 26.03.2019 року (а.с.8); свідоцтвами про народження ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5 (а.с.10-13), довідкою АРМОР на ОСОБА_1 (а.с. 17).

Таким чином, у справі про адміністративне правопорушення є достатньо достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Своїми діями, які виразились у невиконанні батьками обовязків щодо виховання дитини, тобто ухилення матері від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов виховання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, ознаки якого передбачені ч. 1 ст. 184 КУпАП.

За змістом ст. 23 КУпАП стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

На підставі статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Обставинами, що помякшують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, суд вважає її щире розкаяння.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

При обранні виду та розміру стягнення судом враховано характер скоєного правопорушення, особу винної, помякшуючі відповідальність правопорушника обставини та відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, у звязку з чим суд вважає за доцільне застосувати адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 384,20 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, ч. 1 ст. 184, 283, 284, 287-289 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суд,

П О С Т А Н О В И В :

Притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий Розівським РВ ГУМВС України в Запорізької області від 09.11.2010 року, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий Розівським РВ ГУМВС України в Запорізької області від 09.11.2010 року, в дохід держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги через районний суд.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя: Т.А. Антіпова