Справа № 755/8308/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" червня 2019 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Савлук Т.В., розглянувши матеріал, який надійшов від Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та додатків до нього, які наданні в копіях, що направлено до Дніпровського районного суду м. Києва, відносно ОСОБА_1 (далі - особа, що притягається до адміністративної відповідальності), 11 травня 2019 року об 08 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство до свого чоловіка ОСОБА_2 психологічного характеру, а саме моральний тиск.

Так, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що розглянути його неможливо з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідальність за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, настає, за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 185683 від 15 травня 2019 року вбачається, що 11 травня 2019 року ОСОБА_1 за місцем свого мешкання вчинила домашнє насильство до свого чоловіка ОСОБА_2 , тобто вчинила дії психологічного характеру.

У відповідність до ч.4 СК України, сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

В той же час, до протоколу не додано документів на підтвердження сімейних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до норм ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ст. 6 цієї ж Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строкунезалежним і безстороннім судом.

Згідно з вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушення заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно з п. 3.1. ч. 3 Порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженого Наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини 16.02.2015 року № 3/02-15 (зі змінами, відповідно до наказу Уповноваженого 14.02.2018 року № 3/02-15), складений протокол та інші матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, формуються уповноваженою особою у справу про адміністративне правопорушення. У справі оформляється титульний аркуш, на зворотному боці якого заповнюється опис документів, що містяться у справі.

Крім того, відповідно до п. 3.2. ч. 3 зазначеного вище Порядку, оригінал справи про адміністративне правопорушення разом із супровідним листом у триденний строк з моменту його складення надсилається до районного, районного у мiстi (мiського, мiськрайонного) суду за місцем вчинення адміністративного правопорушення.

Однак, всупереч вимогам ст. 255 КУпАП, до протоколу долучено ксерокопії додатків, а саме: рапорт від 26 квітня 2019 року, заява громадянина ОСОБА_2 від 26 квітня 2019 року, заява громадянки ОСОБА_1 від 26 квітня 2019 року, пояснення від 10 травня 2019 року громадина ОСОБА_2 , попередження про неприпустимість вчинення насильства в сім`ї від 10 травня 2019 року, пояснення громадянина ОСОБА_2 від 16 травня 2019 року, заява ОСОБА_1 , рапорт від 16 травня 2019 року, заява ОСОБА_2 від 11 травня 2019 року, заява ОСОБА_1 від 11 травня 2019 року, рапорт 11 травня 2019 року, попередження про неприпустимість вчинення насильства в сім`ї, пояснення від 15 травня 2019 року ОСОБА_2 , попередження про неприпустимість вчинення насильства в сім`ї від 15 травня 2019 року, пояснення від 15 травня 2019 року ОСОБА_1

З урахуванням викладеного, суддя позбавлений можливості надати оцінку в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у додатках до протоколу про адміністративне правопорушення та не надано документів на підтвердження сімейних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у зв`язку із чим, приходжу до висновку про необхідність повернення справи для дооформлення, під час якого необхідно всебічно, повно, і об`єктивно з`ясувати всі обставини, що мають значення для прийняття правильного рішення, після чого, за наявності до того законних підстав, направити до матеріали до суду, адже ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Вищенаведені недоліки, що були допущені при оформленні справи про адміністративне правопорушення, перешкоджають повному, об`єктивному та всебічному розгляду справи, прийняттю правильного рішення в ній, а тому керуючись ст. ст. 252, 256, 278, 280 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Справу про адміністративне правопорушення №755/8758/18 (№3/755/4573/18) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, повернути до Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, - для дооформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

С у д д я: