САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1496/19
Провадження №3/726/679/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2019 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Байцар Л. В. розглянувши матеріали по протоколу БД № 297488, що надійшли з Управління патрульної поліції в Чернівецькій області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

До Садгірського районного суду м. Чернівці надійшли вищевказані матеріали справи відносно ОСОБА_1 .

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №297488 ОСОБА_1 28.07.2019 року о 19 год. 05 хв. в м.Чернівці по вул. Карпатська, 35 керував транспортним засобом «Audi A3» номерний знак НОМЕР_1 ) з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме порушення мови, координації рухів, звуженні зіниці очей, які не реагували на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Про причини своєї неявки суд не повідомив.

Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, враховуючи дані щодо повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи за місцем його проживання, справа може бути розглянута без його участі.

Встановлено, що ОСОБА_1 28.07.2019 року о 19 год. 05 хв. в м.Чернівці по вул. Карпатська, 35 керував транспортним засобом «Audi A3» номерний знак НОМЕР_1 ) з ознаками наркотичного сп`яніння , від медичного огляду відмовився в присутності двох свідків.

Як вбачається з письмових пояснень свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вони 28.07.2019 року були запрошені працівниками поліції у якості свідків, в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.

Встановлено, що відповідно до відеозапису події від 28.07.2019 року ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу працівників міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для виявлення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Крім того, диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Частиною 3 ст. 130 КУпАП передбачено що дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відповідно до встановленого порядку, будучи двічі протягом року підданим адміністративному стягненню за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння,тому вважаю, що в його діях є ознаки правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП.

Відповідно до постанови Садгірського районного суду м. Чернівці від 18.02.2019 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до постанови Садгірського районного суду м. Чернівці від 23.04.2019 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом адміністративного правопорушення серії БД № 297488 від 28.07.2019 року, в якому вказано обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення; пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , постановою Садгірського районного суду м. Чернівці від 18.02.2019 року, постановою Садгірського районного суду м. Чернівці від 23.04.2019 року, відеозаписом події від 28.07.2019 року та іншими матеріалами справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративні стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Про те покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

У статті 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що у діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки порушення вимог ч.3 ст. 130 КУпАП України, при визначенні стягнення, яке слід накласти на правопорушника, враховуючи особу останнього, який керував автомобілем в стані наркотичного сп`яніння, від проходження медичного огляду відмовився, чим наражав на небезпеку себе та інших учасників дорожнього руху, раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України, тобто не зробив для себе належних висновків, будучи протягом року двічі підданим адміністративному стягненню за керування транспортними засобами в стані наркотичного сп`яніння, вчинив аналогічне адміністративне правопорушення, вважаю, що останнього слід притягнути до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів, без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки він не належить правопорушнику з метою його виховання та недопущення нових порушень у майбутньому.

Крім того, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно із Законом України "Про судовий збір" розмір судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 384,20 грн. (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Керуючись ст.ст.25,27,33,34,35,130, 283-285, 294, УпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП і за його вчинення накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 ( десять ) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі стягувача Державної судової адміністрації України (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача коштів: Казначейство України (ЕАП); код банку (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA6026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106), судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти діб з дня винесення постанови до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці.

СуддяЛ. В. Байцар