Справа №592/6335/19 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Бичков І. Г.
Номер провадження 33/816/226/19 Суддя-доповідач Литовченко Н. О.
Категорія 173-2 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Литовченко Н. О. ,за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 квітня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним та звільнений від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, обмежившись усним зауваженням,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 квітня 2019 року ОСОБА_1 визнаний винним та звільнений від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, обмежившись усним зауваженням у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.

Згідно з протоколу Серії АПР18 № 050151 від 16 квітня 2019 року, 01 квітня 2019 року о 13-00 год. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно свого батька - ОСОБА_2 , що полягало у висловлюванні на його адресу нецензурних слів, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю постраждалого і такими своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

У поданій апеляційні скарзі ОСОБА_1 , не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, посилається на порушення суддею норм КУпАП при його ухваленні, невідповідність висновків суду матеріалам провадження про адміністративне правопорушення, а тому просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі. Заперечує факт насильства по відношенню до батька та мотивує свої доводи тим, що навпаки, саме батько, а не він, вчиняє конфлікт та провокує сварки. Зокрема, зазначає, що живучи з батьком в одному будинку, останній не дозволяє йому та членам його сім`ї розмовляти у будинку, користуватися побутовими приладами та тримати собаку, оскільки на його думку це спричиняє багато шуму та заважає батькові та його доньці, яка є інвалідом першої групи з дитинства та має психічне захворювання. При цьому, батько не враховує інтереси інших мешканців будинку. Апелянт вважає, що мета батька виселити його з родиною з будинку, тому і викликає поліцію. Також зазначає, що складений відносно нього протокол не містить будь-яких фактичних даних про те, що у його діях наявний склад правопорушення - домашнє насильство, що є підставою для скасування постанови відносно нього.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи поданої апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами у справах про адміністративні правопорушення, згідно приписів ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, цих вимог закону в повній мірі дотримано не було, внаслідок чого суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення

Відповідно до п.14 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Між тим, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні насильства в сім`ї психологічного характеру, суддя місцевого суду, посилаючись на протокол про адміністративне правопорушення від 16 квітня 2019 року Серії АПР18 № 050151 (а.с.1), в якому вказано, що ОСОБА_1 , висловлюючись нецензурними словами на адресу свого батька, завдав шкоди психологічному здоров`ю останнього, не звернув увагу на те, що дані пояснення записані зі слів потерпілого і не підтверджують того факту, що погрози викликали у постраждалого побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 взагалі не вмотивований. Так, із змісту судового рішення вбачається, що виключно вказаним протоколом про адміністративне правопорушення від 16 квітня 2019 року Серії АПР18 № 050151 підтверджується факт події та складу інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, не дивлячись на те, що останній, як в суді першої інстанції, так і в поясненнях, зафіксованих у протоколі, своєї вини не визнавав.

Крім того, що стосується доводів апеляційної скарги про сумніви у допустимості і основного доказу у даному провадженні про адміністративне правопорушення - протоколу відносно ОСОБА_1 від 16 квітня 2019 року Серії АПР18 № НОМЕР_1 , то вважаю їх такими, що заслуговують на увагу.

Відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП , протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У порушення вказаних вимог закону протокол № 050151 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено поліцейським 16 квітня 2019 року, тоді як події, які стали підставами для складання цього протоколу, та які зазначені в ньому відбувалися 01 квітня 2019 року ( а.с. 1). Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що у поліцейського були складнощі з виявленням особи, яка вчинила правопорушення. Враховуючи наведене, вважаю цей протокол недопустимим доказом у справі, який не може бути прийнятий судом.

Таким чином, матеріали даного провадження про адміністративне правопорушення не містять жодного належного та допустимого доказу, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП та які б підпадали під ознаки психологічного насильства в сім`ї.

Отже, встановлені при апеляційному розгляді справи обставини свідчать про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з вищевикладеними обставинами, здійснюючи перегляд постанови місцевого суду прийняте рішення у справі не можна визнати законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим воно підлягає скасуванню, а справа закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, задовольнивши таким чином апеляційну скаргу.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 квітня 2019 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуЛитовченко Н. О.

.