Справа № 201/6312/19
Провадження № 3/201/2787/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області ДПП НП України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого приватним підприємцем, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Інспектором патрульної поліції складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , відповідно до якого останній 16 квітня 2019 року о 12 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем «Сузукі», н/з НОМЕР_1 , на регульованому перехресті вул. Запорізьке шосе та вул. Генерала Пушкіна в м. Дніпрі, перед початком руху на сигнал світлофора, що дозволяє рух, не переконався в безпечності свого маневру та не надав переваги у русі, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Ніссан», н/з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який завершував рух через означене перехрестя, після чого автомобіль «Ніссан» продовжив некерований рух та зіткнувся з перешкодою у вигляді електроопори. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 10.1, 16.5 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам, крім того тілесних ушкоджень зазнав сам ОСОБА_1

ОСОБА_1 з`явився до суду, свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав та пояснив, що 16 квітня 2019 року близько 12 години він рухався по вул. Запорізьке шосе в м. Дніпрі у середній смузі для руху. Перед перехрестям з вул. Генерала Пушкіна він подивився на світлофор та побачив, що йому загорілось зелене світло, а тому він, не зменшуючи швидкість на якій рухався до цього, приблизно 50 км/год, продовжив рух прямо з наміром перетнути перехрестя. В той момент зліва від нього в суміжній крайній смузі для руху знаходився автомобіль «Інфініті», який стояв для повороту ліворуч та затуляв йому оглядовість з відповідної сторони, а тому лише після того як він виїхав із-за вказаного автомобіля, то він зміг побачити перед собою автомобіль «Ніссан», який виїжджав з перехресної дороги, у зв`язку з чим в нього не було можливості уникнути зіткнення та відбулась дорожньо-транспортна пригода.

Водій ОСОБА_2 , будучи допитаним у судовому засіданні, суду пояснив, що він рухався по Бульвару Зоряний зі сторони вул. Титова у напрямку вул. Генерала Пушкіна в м. Дніпрі та десь за 10 метрів до перехрестя з вул. Запорізьке шосе подивився на сигнал світлофора у своєму напрямку. Оскільки горіло зелене світло світлофора, він продовжив свій рух та проїхав три смуги для руху за напрямком від пр. Богдана Хмельницького до пр. Гагаріна та дві смуги для рухи в протилежному напрямку, після чого несподівано відбулось зіткнення з автомобілем «Сузукі», який виїхав на перехрестя з крайньої правої смуги.

Допитаний зі сторони захисту свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що приблизно о 12 годині в середині квітня 2019 року він став очевидцем ДТП на перехресті вул. Запорізьке шосе та вул. Генерала Пушкіна в м. Дніпрі, де він рухався по проїзній частині вул. Запорізьке шосе за кермом автомобіля «Інфініті» та перестроївся в ліву крайню смугу, оскільки мав намір повернути ліворуч. Потім він дочекався ввімкнення зеленої стрілки світлофора та проїхав вперед десь три чотири метра, однак зупинився перед пішохідним переходом, оскільки побачив зліва автомобіль «Ніссан», який рухався приблизно на швидкості 40 км/год та наближався з вул. Генерала Пушкіна, перетинаючи перехрестя з вул. Запорізьке шосе на червоний сигнал світлофора, оскільки за його напрямком вже декілька секунд горіло зелене світло світлофора та відповідно для вказаного водія червоне. В той же момент він побачив в дзеркалі заднього огляду на відстані десь 15-20 метрів від перехрестя автомобіль «Сузукі», який рухався справа від нього по вул. Запорізьке шосе на швидкості 40 км/год. Цей автомобіль не розпочинав рух після зупинки, а наближався до перехрестя у русі на зелений сигнал світлофора, який одночасно ввімкнувся з ввімкнення зеленої стрілки світлофора. Зіставляючи одночасне приближення автомобілів «Ніссан» та «Сузукі» до перехрестя, він зрозумів, що зараз відбудеться їх зіткнення між собою. Після дорожньо-транспортної пригоди він проїхав трохи да та зупинився для того щоб повернутись на місце події, де підійшов до водій автомобіля «Ніссан» (вказує на ОСОБА_2 ), у якого на обличчі була кров, у зв`язку з чим він поцікавився чи викликалась швидка, крім того він також побачив водія автомобіля «Сузукі» (вказує на ОСОБА_1 ), до якого підійшов та запропонував залишити свій номер телефону. Він з точністю не може сказати якого кольору були автомобілі, що стали учасниками дорожньо-транспортної пригоди, напевно автомобіль «Сузукі» був сірого кольору, а не чорного, а автомобіль «Ніссан» був світло-салатового або темно-зеленого кольору.

Допитаний зі сторони потерпілого свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що він домовлявся зустрітись зі своїм знайомим ОСОБА_2 в районі Бульвару Зоряний в м. Дніпрі. До місця зустрічі він наближався пішки зі сторони пр. Богдана Хмельницького в напрямку пр. Гагаріна по лівій частині вул. Запорізьке шосе та побачив як на перехресті автомобіль, під керуванням водія ОСОБА_2 , розпочав рух на зелений сигнал світлофора, після чого відбулось зіткнення з іншим автомобілем «Сузукі», якого він не бачив до моменту ДТП. Автомобіль «Ніссан» фактично рухався на нього, а тому він зміг встановити, що останній слідував на зелений сигнал світлофора, колір якого він побачив на світлофорі, що розташовувався на вул. Генерала Пушкіна в напрямку магазину «АТБ» на Бульварі Зоряний, тобто у зустрічному напрямку по відношенню для водія ОСОБА_2 .

Дослідивши безпосередньо у судовому засіданні показання учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до висновку, що дана адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки доказів зібраних в дану справу не достатньо для того щоб зробити однозначний висновок щодо наявності в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є: будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, при цьому обов`язок щодо збирання таких доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З метою збирання доказів на співробітників поліції покладається обов`язок, відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, долучати до протоколу про адміністративне правопорушення: схему місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський; пояснення учасників пригоди та свідків; показання технічних приладів; показання засобів фото- та/або відеоспостереження; інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 153320 від 18 травня 2019 року дорожньо-транспортна пригода між транспортними засобами «Сузукі» та «Ніссан» відбулась в результаті порушення особо, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, п.п. 10.1, 16.5 Правил дорожнього руху України.

Однак, при дослідженні матеріалів даної справи судом не було встановлено належних та допустимих доказів на підставі яких, поза розумним сумнівом, що є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною, може бути зроблений висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, що ставиться йому у вину складеним відносно нього протоколом, зокрема будь-яких доказів, які безпосередньо вказують на обставини, що підлягають доказування у даній справі та у своїй сукупності вказують на причинно-наслідковий зв`язок дій ОСОБА_1 з наслідками, що настали в результаті дорожньо-транспортної події, яка згідно відповідного протоколу про адміністративне правопорушення відбулась 16 квітня 2019 року о 12 годині 00 хвилин при перетинанні водіями вказаних автомобілів перехрестя вул. Запорізьке шосе та вул. Генерала Пушкіна в м. Дніпрі, немає. Зокрема, матеріалами справи про адміністративне правопорушення не спростовується позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відповідно до якої інший водій ОСОБА_2 розпочав свій рух на перехресті на заборонений сигнал світлофора, а не завершуючи рух через перехрестя, як вказано у відповідно протоколі.

Таким чином, достовірно неможливо встановити чи завершував водій ОСОБА_2 рух через перехрестя, почавши його на дозволяючий сигнал світлофора, чи навпаки останній розпочав перетинання доріг на забороняючий сигнал світлофора, коли для водія ОСОБА_1 вже ввімкнувся зелений сигнал світлофора та він безперешкодно міг здійснити свій рух далі. При цьому слід враховувати, що в даній дорожній ситуації в залежності від протиправності поведінки одного із водіїв залежала поведінка іншого водія, який повинен був надати рух автомобілю, який завершував рух або вказаний автомобіль повинен був зупинитись перед світлофорним об`єктом на заборонений сигнал світлофора. За таких обставин з упевненістю неможливо стверджувати, що водій ОСОБА_1 повинен був та міг надати дорогу іншому водієві ОСОБА_2

Показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були допитані за клопотанням сторін процесу, суд не може покласти в основу прийнятого рішення, оскільки на уточнюючі питання останні не могли надати чіткі та послідовні відповіді, при цьому лише пам`ятали обставини, що охоплювались проміжком часу, що інкримінований в протоколі про адміністративне правопорушення, в той же час інші відомості щодо обставин, що могли мати місце в цей же день раніше або в день, що передував події зіткнення, чи після цього, такі свідки точно та послідовно пояснити не могли, а тому повідомлені ними у судовому засіданні обставини не можуть бути перевірені на достовірність, а отже це свідчить про їх недопустимість в цій справі. Зокрема, свідок ОСОБА_3 не міг з впевненістю відповісти на питання щодо кольору автомобілів-учасників дорожньо-транспортної пригоди та повідомив, що автомобіль «Сузукі» був точно не чорного, а напевно сірого кольору, хоча згідно долучених до матеріалів справи фотографій автомобіль «Сузукі» має чорне забарвлення кузову, крім того певних розбіжностей даний свідок припустився також при даванні показань з приводу кольору автомобіля «Ніссан», який він назвав світло-салатовим або темно-зеленим. У достовірності показів іншого свідка ОСОБА_4 . виникають сумніви, оскільки останній послідовно та детально не пояснив, яким саме чином він зміг побачити зелений колір на світлофорі, котрий по відношенню до нього знаходився під кутом при наближенні до перехрестя зі сторони пр. Богдана Хмельницького по лівій стороні дороги вул. Запорізьке шосе в напрямку пр. Гагаріна, при цьому свідком не було повідомлено на якій саме відстані від світлофора він знаходився в момент ДТП, що в свою чергу також позбавляє можливості об`єктивно перевірити його покази на правдивість. Отже, слід вважати пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що лише спрямовані на підтвердження позицій сторін процесу, за клопотанням яких вони були допитані, а не такими, що спрямовані на встановлення істини по справі.

Разом з тим, письмові покази свідка ОСОБА_5 , що були відібрані патрульними поліції під час оформлення матеріалів даної справи, суд не може покласти в основу прийнятого рішення, оскільки повідомлені ними обставини не можуть бути перевірені на достовірність безпосередньо під час судового розгляду. Вказаний свідок на неодноразові виклики до суду не з`являвся, а також не повідомляв про причини своєї неявки, при цьому слід зазначити, що в поясненнях останнього переважно викладена лише його власна думка щодо причин цього ДТП, разом з цим свідком не було конкретизовано механізм цієї пригоди, а лише загально описано його наслідки, а тому такі показання є оціночними судженнями, а не фактами, які на відміну від попередніх можливо довести або перевірити, а тому суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, не приводить такі показання.

Експертні дослідження надані сторонами процесу, обома водіями-учасниками дорожньо-транспортної пригоди, протилежні у своїх висновках, при цьому такі дослідження проводились безпосередньо за заявами водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі їх вихідних даних. Однак, суд не може визнати такі експертні висновки прийнятними, оскільки під час судового розгляду не були встановлені обставини дорожньо-транспортної пригоди тотожні до вихідних даних наданих експертам. Зокрема, у висновку експертного дослідження № 10.1/024-Д від 11 травня 2019 року, наданого на заяву водія ОСОБА_1 , береться за основу те, що для останнього була обмежена оглядовість зліва нерухомим транспортним засобом, під керуванням водія ОСОБА_3 , а у висновку експертного дослідження № 12/10.1/45 від 12 серпня 2019 року, наданого на заяву водія ОСОБА_2 , береться за основу те, що водій ОСОБА_1 під час зіткнення рухався в крайній правій смузі, при цьому вказаний висновок експерта поміж іншого також ґрунтується на показах свідка ОСОБА_5 . Проте, судом не були визнані достовірними покази свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а отже висновки експертів не можуть ґрунтуватись на доказах, які визнані судом недопустимими. Таким чином вихідні дані, що були надані кожним з водіїв для проведення експертизи є лише їх власними інтерпретаціями дорожніх ситуацій, в яких вони опинились, що не дозволяє об`єктивно встановити механізм дорожньо-транспортної пригоди та свідчить про однобічність проведених досліджень, а тому висновки вказаних експертиз не беруться за основу при вирішенні справи по суті.

Враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється посадовою особою в рамках пред`явленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин викладених у відповідному протоколі, а також виходячи з матеріалів наданих для розгляду, які були попередньо зібрані та належним чином процесуально закріплені уповноваженою на те посадовою особою, суд приходить до висновку про те, що без встановлення в діях ОСОБА_1 такого обов`язкового елементу об`єктивної сторони протиправного діяння, як причинний зв`язок з наслідками, що настали, останній не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

В світлі даної ситуації, а також враховуючи, що суд повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності поза розумним сумнівом, вважаю, що за цим стандартом доказування не було доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину органом патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідальність за яке встановлюється за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , притягнутого за ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя:В.М. Гончаренко