П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2019 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Зубець Ю. Г. , розглянувши матеріали, що надійшли від Подільського УП ГУНП України в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Узбекистану, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 164 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

На адресу суду надійшов протокол серії ГР № 190143 від 05 вересня 2019 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, а саме, протокол про адміністративне правопорушення та додані матеріали, встановлено не відповідність вимогам ст. 256 КупАП, а саме:

Відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Норма ст. 164 КУпАП носить бланкетний характер, оскільки у наведеній диспозиції відсилає до закону, що регулює певні види господарської діяльності, а тому в протоколі про адміністративне правопорушення має зазначатися відповідна норма спеціального закону, який регламентує господарську діяльність, що потребує ліцензування або державну реєстрацію суб`єкта господарювання.

Аналогічна правова позиція щодо обставин, за яких дії особи можуть бути визнані підприємницькою діяльністю, була висловлена Верховним Судом України у п. 4 Постанови його Пленуму від 25.04.2003 р. №3 "Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності", де зазначено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 164 КУпАП України, суб`єктом даного адміністративного правопорушення є саме суб`єкт господарювання.

До протоколу про адміністративне правопорушення не долучено доказів, що ОСОБА_1 являється суб`єктом господарювання.

Крім того, відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарський кодекс України визначає, що така діяльність повинна бути систематичною.

В протоколі не визначено систематичність вчиненого правопорушення, а зазначено лише одиничний випадок.

Також, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність: виготовлення та продаж шаурми без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, чим порушив чинне законодавство України. Однак, в протоколі не зазначено, яке саме чинне законодавство порушив ОСОБА_1 .

Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів у справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, як зазначено в частині 2 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

В зв`язку з вищевикладеним, даний адміністративний матеріал не може бути розглянутий в суді і підлягає поверненню для дооформлення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 256, 278 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП повернути до Подільського УП ГУНП України в м. Києві для дооформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. Г. Зубець