Справа № 279/1392/19
ПОСТАНОВА

іменем України

09 липня 2019 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

у складі: головуючого судді Коренюка В.П.,

при секретарі Подвисоцькій Т.В.,

за участю прокурора Ігнатенко А.П.,

захисника Потопальського М.В.,

розглядаючи матеріали, які надійшли з управління захисту економіки в Житомирській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Коростеня Житомирської області, безробітної, пенсіонерки, інваліда 2-ї групи загального захворювання, заміжньої, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, проживаючої та зареєстрованої по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ,

за ст.172-6 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Співробітниками управління захисту економіки в Житомирській області ДЗЕ НП України складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого " ОСОБА_1 , являючись з 02.02.1999 по 25.09.2018 провідним спеціалістом сектору прийому громадян відділу грошових виплат і компенсацій Коростенської районної державної адміністрації, відповідно до п. "в", п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання корупції", являє собою, уповноваженою на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, та є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, в порушення вимог ч.2 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції" несвоєчасно без поважних причин подала перед звільненням декларацію особи уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період з 01.01.2018 по 25.09.2018, чим порушила вимоги, передбачені чинним законодавством України, при наступних обставинах.

Так, на підставі наказу начальника управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області Ситник Л.В. від 25.09.2018 року №54/к ОСОБА_1 звільнено з посади провідного спеціаліста сектору прийому громадян відділу грошових виплат і компенсацій Коростенської районної державної адміністрації

Житомирської області.

Приписами статті 3 Закону України "Про запобігання корупції" визначено коло осіб, на яких поширює свою дію цей Закон, зокрема пунктом "в" пункту 1 частини 1 статті 3 цього Закону, передбачено його розповсюдження на посадових осіб місцевого самоврядування.

Отже, ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані із корупцією, у тому числі за статтею 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до частини другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" особи, зазначені у підпункті "в" пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Пунктом 5 частини 1 статті 12 Закону України "Про запобігання корупції", передбачено, що Національне агентство з питань запобігання корупції з метою виконання покладених на нього повноважень має приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти. Частиною 5 вказаної статті визначено, що нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.

Згідно пункту 2 прикінцевих положень Закону про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, приймається рішення Національного агентства з питань запобігання корупції.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 2 від 10.06.2016 "Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування" (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 958/29088) визначено, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи:

1) перший етап - з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року для таких типів декларацій (повідомлень) та суб`єктів декларування:

- щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. Зазначені у цьому абзаці декларації подаються протягом 60 календарних днів з дати, визначеної у цьому абзаці;

- декларації, передбачені абзацом першим частини другої статті 45 Закону (декларації осіб, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування), службових осіб, які 01 вересня 2016 року чи пізніше цієї дати припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та станом на день такого припинення займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище.

2) другий етап - з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року для всіх інших суб`єктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом.

Враховуючи викладене, термін для подачі декларації після звільнення для ОСОБА_1 закінчився 25.09.2018.

Згідно даних з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 тільки 27.09.2018 подано декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування."

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.172-6 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення не визнала та пояснила суду, що її ніхто не повідомляв, що потрібно подати декларацію перед звільненням та її було ознайомлено з наказом про звільнення лише 26.09.2018, хоча у наказі про звільнення та у книзі видачі трудових книжок вона поставила дату 25.09.2018 року. 26.09.2018 року вона намагалася подати декларацію до Єдиного державного реєстру декларацій, але її ключ був устарілий, а тому вона замовила новий ключ через систему "privat24" і вже отримавши новий ключ вона дійсно 27.09.2018 року подала цю декларацію. Тому вважає, що вона не порушила вимоги Закону України "Про запобігання корупції" та й в її діях не було ніякого злого умислу. Просила закрити справу за відсутністю в її діях складу правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні підтримала зазначений протокол про адміністративне правопорушення та зазначила, що в діях ОСОБА_1 є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого за ст.172-6 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому вважає, що її слід притягнути до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши їх в сукупності з матеріалами справи, суд приходить до наступного.

У відповідності до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Пунктом 9 статті 8 Закону України "Про державну службу" визначено, що державний службовець зобов`язаний додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції, у свою чергу до вимог цього закону входить вчасно подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неподання або несвоєчасне подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, передбаченої Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції" тягне за собою адміністративну відповідальність.

При цьому вказаний Закон не пов`язує настання адміністративної відповідальності за вчинення даного діяння з формою умислу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а обмежується лише констатацією самого факту неподання або несвоєчасного подання декларації про доходи суб`єктом правопорушення. Також у самому Законі міститься перелік поважних причин несвоєчасного подання декларації, який розширеному тлумаченню не підлягає.

Факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації перед звільненням особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, повністю підтверджується, як поясненнями самої ОСОБА_1 так і матеріалами справи, що були досліджені в суді.

Тобто ОСОБА_1 халатно віднеслася до вимог щодо своєчасності подання декларації після звільнення про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, передбаченого Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції" та не надала суду жодних доказів на підтвердження своїх заперечень. Тому суд не приймає пояснення ОСОБА_1 до уваги, адже пунктом 9 статті 8 Закону України "Про державну службу" визначено, що державний службовець зобов`язаний додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції, у свою чергу до вимог цього закону входить вчасно подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

На підставі викладеного суд вважає винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-6 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведеною повністю.

З матеріалів справи вбачається, що моментом виявлення вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно "ПОВІДОМЛЕННЯ Національного агенства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування" є 28 вересня 2018 року (а.с.15), хоча у протоколі зазначено, що фактичним моментом виявлення правопорушення слід вважати дату зібрання всіх матеріалів перевірки та складання адміністративного, протоколу, тобто "15 березня 2019 року".

Тому суд вважає, що саме дата 28 вересня 2018 року і є датою виявлення вчиненого ОСОБА_1 правопорушення.

Відповідно до ст.38 ч.3 Кодексу України про адміністративні правопорушення - "Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення".

Проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності з характеризуючими даними на ОСОБА_1 та враховуючи те, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчився строк притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , суд вважає за можливе та необхідне закрити провадження у даній справі.

Керуючись ст.ст.38, 172-6 ч.1, 247 п.7, 283 - 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

п о с т а н о в и в :

Визнати винуватою ОСОБА_1 за ст.172-6 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст.172-6 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити в зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова може бути звернута до виконання протягом трьох місяців та набирає чинності з дня її винесення.

Суддя Коростенського міськрайонного суду

Житомирської області В. П. Коренюк