Справа № 3/593/125/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Бережанський районний суд Тернопільської області

"19" квітня 2019 р. м.Бережани Тернопільської області

Суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Німко Н.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління держпраці у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.41 КУпАП ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с.Жуків Бережанського району Тернопільської області, українки, громадянки України, фізичної особи-підприємця, проживаючої в АДРЕСА_1, на протязі року до адміністративної відповідальності не притягувалася,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1, як фізична особа-підприємець, що використовує найманих працівників, за місцем здійснення підприємницької діяльності в с.Жуків Бережанського району Тернопільської області допустила порушення законодавтсва про працю.

Так, в порушення вимог ч.5 ст.80 КЗпП та ч.5 ст.11 Закону України «Про відпустки», водію-експедитору ОСОБА_2, трудовий договір з яким укладено 28 липня 2014 року і який працює становм на 22 лютого 2019 року, перша щорічна основна відпустка, право на яку наступило з березня 2015 року, фактично вперше надана у жовтні-листопаді 2018 року. За таких обставин, водій-експедитор ОСОБА_2 за період своєї роботи у ФОП ОСОБА_1 станом на лютий 2019 року з належних йому 108 кал. днів щорічної відпустки використав лише 59 кал. дні.

В порушення вимог ч.4 ст.115 КЗпП та ст.21 Закону України «Про відпустки», водію-експедитору ОСОБА_2 наказом №4 від 06 листопада 2018 року надана щорічна відпустка тривалістю 35 кал. днів з 09 листопада 2018 року, а заробітна плата за час відпустки (відпускні) виплачені 08 листопада 2018 року, а не 06 листопада 2018 року.

У судове засідання ОСОБА_1 не з?явилася, будучи належним чином повідомленою про час та день розгляду справи.

Суд вважає за можливе розглянути та вирішити справу у відповідності до положень ст.268 КУпАП, за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по наявних в справі доказах.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії ТР №0343/АВ/П/ПТ від 24 лютого 2019 року, актом інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю від 22 лютого 2019 року та іншими доказами, які містяться в матеріалах справи.

Отже, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.41 КУпАП, як порушення вимог законодавства про працю та охорону праці.

Разом з тим, під час судового розгляду було розглянуто та проаналізовано обставину, що має суттєве значення для розгляду справи, а саме, питання часу скоєння адміністративного правопорушення.

Згідно ч.2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - три місяці з дня його виявлення.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ТР №0343/АВ/П/ПТ від 24 лютого 2019 року зазначено дату скоєння адміністративного правопорушення в період з липня 2015 року по 22 лютого 2019 року.

З матеріалів справи вбачається, що відпустка працівникові ОСОБА_2 надана згідно наказу №М/К-000003 від 12 жовтня 2018 року та згідно наказу № М/К-000004 від 06 листопада 2018 року надана з 16 жовтня 2018 року по 08 листопада 20108 року та з 09 листопада 2018 року по 13 грудня 2018 року відповідно; виплата відпускних ОСОБА_2 здійснена 08 листопада 2018 року, тобто пізніше, ніж за три дні до початку відпустки.

Правопорушення, вчинене ОСОБА_1 не є триваючим, а тому строки, передбачені ст. 38 КУпАП, на момент розгляду справи закінчилися.

Отже, за таких обставин на ОСОБА_1 не може бути накладено адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ч.7 ст. 247 КУпАП закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП є обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення і провадження у такій справі не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Оскільки на час розгляду справи в суді з дня вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, пройшло більше ніж три місяці, провадження по справі слід закрити на підставі ч.7 ст.247 КУпАП.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст. 38, ч.1 ст.41, 247, 284 КУпАП, суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП.

Закрити провадження відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.41 КУпАП на підставі ч.2 ст.38 КУпАП та ч.7 ст.247 КУпАП, за закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Н.П. Німко