пр. № 3/759/4340/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 року м. Київ

суддя Святошинського районного суду міста Києва Косик Л.Г., розглянувши адміністративний матеріал, відносно ОСОБА_1 , громадянка України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працююча на посаді головного бухгалтера ТОВ "Лендгруп", ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

Посадовою особою ОСОБА_2 , головним державним ревізором- інспектором Головного управління ДФС у м. Києві 18.03.2019 року було складено Протокол про адміністративне правопорушення №61 (надалі - протокол), де ним зазначено, що ОСОБА_1 , яка займає посаду головного бухгалтера ТОВ "Лендгруп", було вчинено правопорушення передбачене ч. 1 ст. 163-1 КпАП України. Підставою для складання протоколу стало проведення Головним управління ДФС у м. Києві документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Лендгруп" (код 39814366) з питань заниження податку на прибуток.

В судове засідання ОСОБА_1 особисто не з`явилась, але залучила захисника Соколика Д.І., який в судовому засідання заявив клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 274 КУпАП.

Суд, вислухавши пояснення адвоката Соколика Д.І., дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до такого.

Наявність Акту перевірки від 18.03.2019 року №189/26-15-14-02-04/39814366, складеного за результатами проведеної документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Л Е Н Д Г Р У П» (код 39814366) з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства за період з 01.01.2016 по 30.09.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 03.06.2015 по 30.09.2018 та іншого законодавства не може бути належним та допустимим доказом вчинення адміністративних правопорушень, виходячи із наступного.

Так, згідно п. 86.1. ст. 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Суд звертаю увагу, що у відповідності до Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 № 727 акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Акт перевірки не є нормативно-правовим актом індивідуальної дії. Акт - це службовий документ, який складається не від імені контролюючого органу, а є думкою окремих посадових осіб ГУ ДФС у м. Києві. Оскільки акти перевірок не є нормативно-правовими актами індивідуальної дії, то платники податків не вправі їх оскаржувати, а можуть оскаржувати винесені на підставі акту податкові повідомлення-рішення.

Згідно п. 86.8. ст. 86 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення, винесене від імені ГУ ДФС у м. Києві та підписане керівником податкового органу може свідчити про порушення податкового законодавства. Однак, податкове повідомлення-рішення не може засвідчувати порушення до моменту узгодження податкового зобов`язання.

Податкове повідомлення-рішення, яке приймається на підставах, вказаних в акті перевірки, може бути скасоване, якщо буде встановлено, що висновки в акті не відповідають чинному законодавству України, адже згідно п. 55.1 ст. 55 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства.

Таким чином, податкове законодавство вказує, що висновки в актах, на підставі яких приймається податкове повідомлення-рішення, можуть бути невірними, а податкове повідомлення-рішення, винесене на підставі акту - скасоване.

До того ж, податкові повідомлення-рішення, як повідомив захисник, оскаржені в адміністративному порядку, що підтверджується скаргою ТОВ «Л Е Н Д Г Р У П» з відміткою відділу діловодства ДФС України (Додаток №2) та рішенням ДФС України від 31.05.2019 року №25127/6/99-99-11-04-01-25 про продовження строку розгляду скарги.

Згідно п. 56.1. ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Згідно п. 56.2. ст. 56 Податкового кодексу України у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Згідно п. 56.3. ст. 56 Податкового кодексу України скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Згідно п. 56.15. ст. 56 Податкового кодексу України скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

Згідно абз. 2 пп. 56.17.5 п. 56.17 ст. 56 Податкового кодексу України день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків.

Крім того слід мати на увазі, що згідно п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, наразі податкові повідомлення - рішення, що винесені на підставі Акту перевірки від 18.03.2019 року №189/26-15-14-02-04/39814366 ГУ ДФС у м. Києві, є неузгодженими. Відповідно, ТОВ «Л Е Н Д Г Р У П» не зобов`язане виконувати грошові зобов`язання, що визначені в цих податкових повідомленнях-рішеннях як мінімум до закінчення процедури адміністративного оскарження.

Скасування зазначених податкових повідомлень-рішень буде свідчити про те, що Акт перевірки від 18.03.2019 року №189/26-15-14-02-04/39814366 складено з порушенням вимог діючого законодавства, що в свою чергу буде свідчити про відсутність самого факту адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим, вказаний Акт перевірки не є допустимим доказом і не може братися до уваги судом. Зазначене також свідчить і про те, що складення щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення №60 від 18.03.2019 року було передчасним.

Таким чином, 18.03.2019 року ГУ ДФС у м. Києві не мало права складати щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення №61, так як жодних доказів вчинення адмінправопорушення не було та не могло бути, оскільки акт перевірки - не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, а податкові повідомлення-рішення на той час ще не виносились.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення №61 від 18.03.2019 року складений в приміщенні контролюючого органу без присутності ОСОБА_1 . Оскільки протокол про адміністративне правопорушення №61 від 18.03.2019 року складався не в присутності ОСОБА_1 , відповідно не може містити підпису особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так само як і містити запис про відмову від підпису. Жодних повідомлень про складання протоколу, як і копії протоколу, згідно наявних в суді матеріалів, ОСОБА_1 не отримувала.

З огляду на обставини, встановлені під час судового розгляду, за відсутності переконливих доказів про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Крім того, суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 163-1, 247, 251, 252, КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її ухвалення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Л.Г. Косик