АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/678/19 Справа № 697/789/18 Головуючий по 1 інстанції Русаков Г. С.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2019 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Биба Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Дяченко В .М., розглянувши у судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Дяченко Віри Михайлівни на постанову судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 02 липня 2018 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП , -

в с т а н о в и в :

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 058199 від 06.05.2018 року, складеного інспектором СРПП № 1 Горяним В.О., 06.05.2018 року о 01 год. 20 хв. ОСОБА_1 в с. Копіювата, по вул. Центральна, керував скутером Honda Dio з явними ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння очей та характерний запах з ротової порожнини, нечітка мова, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Канівського міськрайонного суду від 02 липня 2018 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. та одного року позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп.

Не погодившись із постановою судді, захисник ОСОБА_1 - адвокат Дяченко В.М. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник вказує, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а перебував на зупинці с. Копіювате, Канівського району, по вул. Центральній, тобто працівники поліції його фактично не зупиняли під час руху.

Зазначає, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки працівники поліції йому не пропонували проходження такого огляду, спеціального засобу Драгер у працівників поліції не було, а свідки, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, не були присутні на місці події.

Апелянт звертає увагу на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, що ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, тому протокол є недопустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також вказує, що в матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан сп`яніння, а також його не відстороняли від керування транспортним засобом, що свідчить про порушення працівником поліції порядку проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

Стверджує, що під час розгляду справи судом першої інстанції не були викликані та допитані свідки, вказані у протоколі, що свідчить про поверховий та формальний розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Також апелянт зазначає, що у протоколі та постанові судді вказано, що ОСОБА_1 керував скутером Honda Dio, номерний знак відсутній, натомість згідно Талона транспортний засіб - Мопед Honda Dio ZX AF35 чорного кольору.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 прав керування транспортними засобами не отримував.

Крім того, апелянт вказує, що справу було розглянуто без участі ОСОБА_1 , жодних повідомлень із суду він не отримував, оскільки проживає за іншою адресою, ніж вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому про наявність постанови суду йому стало відомо 01.04.2019 року, після чого він звернувся за правовою допомогою до адвоката, тому апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Канівського міськрайонного суду від 02.07.2018 року, оскільки він пропущений з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Дяченко В.М. про задоволення апеляційної скарги в повному обсязі, суддя вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього, в судовому засіданні участі не брав. Про наявність постанови суду він дізнався у квітні 2019 року та після отримання копії постанови і укладення договору про надання правової допомоги із захисником, було подано апеляційну скаргу.

За таких обставин, суддя вважає, що апелянтом не було пропущено строк на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі точного додержання законності, всебічного і об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, правильного і справедливого її вирішення, а постанова суду повинна відповідати вимогам ст. 283 КУпАП.

Виходячи зі змісту ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

За змістом ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції, суддя на підставі досліджених доказів в їх сукупності прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Суддя прийшов до такого висновку на підставі письмових пояснень ОСОБА_1 , свідків та інших матеріалів справи.

Однак, такий висновок судді не ґрунтується на наявних в матеріалах справи доказах.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 058199 від 06.05.2018 року, складеного інспектором СРПП № 1 Горяним В.О., 06.05.2018 року о 01 год. 20 хв. ОСОБА_1 в с. Копіювата, по вул. Центральна, керував скутером Honda Dio з явними ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння очей та характерний запах з ротової порожнини, нечітка мова, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, із протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не вбачається, яке саме правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП вчинив останній: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння чи відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, як вказано у протоколі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, протокол про адміністративне правопорушення не є належним доказом у справі та на підставі нього не можливо встановити, за яке адміністративне правопорушення ОСОБА_1 притягається до відповідальності.

При цьому, суддя місцевого суду безпідставно вважав, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки з протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи не вбачається доведення даних обставин.

Так, відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, Затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Пунктом 3 Порядку визначено, що огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно пункту 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох

свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Матеріали справи не містять ні акту огляду ОСОБА_1 за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, ні висновку лікаря про наявність у нього стану алкогольного сп`яніння.

Водночас, в матеріалах справи містяться письмові пояснення ОСОБА_1 , відібрані ІСРПП № 1 Канівського ВП ГУНП в Черкаській області Горяним В.О., про те, що 06.05.2018 року ОСОБА_1 перебував у с. Копіювата у своїх знайомих та вживав спритні напої, після чого керував своїм скутером і був зупинений працівниками поліції. Працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на алкотестері Драгер, на що він відмовився.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відібраних ІСРПП № 1 Канівського ВП ГУНП в Черкаській області Горяним В.О. , вони були свідками під час складання адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_1 , який в їх присутності визнав, що вживав спиртні напої, але від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився.

Отже, висновок суду першої інстанції щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не ґрунтується на відповідних належних доказах.

Крім того, судом першої інстанції в порушення вимог ст. 268 КУпАП було розглянуто справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , без належного повідомлення останнього про дату, час та місце розгляду справи, чим було порушено його право на захист.

Таке процесуальне порушення також є підставою для скасування постанови судді місцевого суду.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як зазначено в ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства України, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення є те, що вину обвинуваченого має бути доведено поза межами розумного сумніву.

У відповідності до ст. 280 КУпАП, обставинами, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема, є: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Враховуючи наведене, оскільки з матеріалів справи не вбачається, яке саме адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, вчинив ОСОБА_1 , суддя приходить до висновку, що відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в тому числі і у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, оскільки постанова судді прийнята з порушенням вимог статей 268, 280 КУпАП, суддя приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Дяченко Віри Михайлівни слід задовольнити, постанову судді першої інстанції скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Дяченко Віри Михайлівни задовольнити.

Постанову судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 02 липня 2018 року, якою ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Биба