Провадження № 33/811/198/19 Доповідач: Михалюк В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі :

Головуючого - судді Михалюка В.О.,

з участю особи, що притягувався до відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - адвоката Жиравецького Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Жиравецького Т.М. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 01 лютого 2019 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 01 лютого 2019 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина

України, одруженого, працюючого на посаді начальника територіального сервісного

центру № 4643, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 21 грудня 2018 року о 22.45 год. на автодорозі Львів - Рава - Руська 5 км, керував транспортним засобом марки «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в установленому законом порядку у Жовківській центральній районній лікарні та підтверджується висновком № 99 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21 грудня 2018 року. Таким чином, гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На дану постанову судді захисник правопорушника ОСОБА_1 - адвокат Жиравецький Т.М. подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що така не містить доказів вчинення особою адміністративного правопорушення, викладені в постанові висновки суперечать фактичним обставинам справи. Вважає, що суд першої інстанції в силу неповного з`ясування всіх обставин справи дійшов до передчасних висновків щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, внаслідок чого ухвалив незаконне та необґрунтоване судове рішення, яке підлягає скасуванню. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні фактичні дані, які б дали змогу стверджувати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, крім того, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння не містить відомостей про особу, стосовно якої проводився огляд, а також даний акт містить виправлення щодо дати складання такого, що свідчить про його недопустимість як доказу. А під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння не проводилися лабораторні дослідження, а вимірювання артеріального тиску, що було зроблено, не є предметом дослідження біологічного середовища, а тому, враховуючи вищенаведене, вважає, що вищенаведені аргументи свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Жиравецького Т.М., які підтримали подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника правопорушника ОСОБА_1 - адвоката Жиравецького Т.М. підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Так, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, за змістом ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи суддя повинен перевірити правильність складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Однак, при розгляді даної справи суддею місцевого суду ці вимоги закону дотримані не були.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Зокрема, у протоколі зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

У протоколі ж про адміністративне правопорушення серії БД № 234918 від 22 грудня 2018 року, складеному інспектором взводу 1 роти 4 батальйону 1 УПП у Львівській області лейтенантом поліції Василяйко О.В., зазначено, що ОСОБА_1 21 грудня 2018 року о 22 год. 45 хв. на автодорозі Львів - Рава - Руська 5 км, керував транспортним засобом марки «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Однак, з матеріалів справи та з аналізу долученого до матеріалів справи відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що вказана подія, яка відбулась на місці зупинки транспортного засобу, на відеоматеріалах зафіксована 21 грудня 2018 року з 22 год. 04 хв. 38 сек. до 22 год. 53 хв. 55 сек., і ОСОБА_1 в цей час знаходився в автомашині, яка не рухається, на задньому сидінні. Тобто 21 грудня 2018 року о 22 год. 45 хв., як про це зазначено у протоколі, він автомашиною не керував.

За таких обставин апеляційний суд приходить до переконання, що складений протокол про адміністративне правопорушення не відповідає фактичним обставинам справи та закону.

А за змістом закону підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі.

Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення. Тому без усунення зазначених вище недоліків протоколу про адміністративне правопорушення розгляд справи є неможливим.

Верховним Судом України визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення (п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14).

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку, що судді слід було повернути матеріали органові, який склав протокол про адміністративне правопорушення, для належного оформлення, оскільки такий протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, що фактично було перешкодою для розгляду справи по суті, однак норма закону про перевірку суддею правильності його складення дотримана не була.

У зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що висновки суду, викладені в постанові суду першої інстанції, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки в постанові судді також зазначено, що ОСОБА_1 21 грудня 2018 року о 22 год. 45 хв. на автодорозі Львів - Рава - Руська 5 км, керував транспортним засобом марки «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що не відповідає дійсності, а тому дана постанова судді підлягає скасуванню.

Разом з тим, відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно ж до ч. 2 ст. 38 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, які підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

А тому, враховуючи те, що подія мала місце 21 грудня 2018 року, і на момент розгляду справи апеляційним судом закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд також приходить до переконання, що апелянту слід поновити строк на апеляційне оскарження даної постанови судді як такий, що пропущений з поважних причин.

Керуючись п. 7 ст. 247 та ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 - адвоката Жиравецького Т.М. задовольнити частково.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 01 лютого 2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у даній справі про адміністративне правопорушення відносно останнього закрити у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду В.О. Михалюк