Номер справи 237/55/19
Номер провадження 3/237/263/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

18.03.19 м. Курахове

Суддя Марїнського районного суду Донецької області Ліпчанський Сергій Миколайович, розглянувши матеріали справи, яка надійшла з Марїнського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій область про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

На адресу Марїнського районного суду Донецької області надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 29 грудня 2018 року серії БД за № 264329, ОСОБА_1 29 грудня 2018 року о 00 годині 15 хвилин в с. Пречистівка по вул. Центральній керував транспортним засобом ГАЗ2417 державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан спяніння в присутності двох свідків відмовився.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить особистий підпис у протоколі, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прихожу до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що 29.12.2018 року стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 264329 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 29.12.2018 року о 00 годин 15 хвилин керував транспортним засобом ГАЗ 2417 державний номерний знак НОМЕР_2. У ОСОБА_1 інспектором СРПП Марїнського ВП Волноваського ВП було виявлено наявність явних ознак алкогольного спяніння. Відповідно до п. 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення у водія ОСОБА_1 виявлено такі ознаки, які Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 відносяться до ознак алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів.

Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 від проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння відмовився.

Як зазначено в абзаці другому п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки спяніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному в присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності, що в даному випадку було виконано.

Згідно пояснень ОСОБА_1, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, останній керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, випив 0,5л пива, їхати до лікарні відмовляється.

Згідно письмових пояснень свідків, водію ОСОБА_1, в їх присутності було запропоновано продути алкотестер газоаналізатор Драгер, або пройти медичний огляд в медичному закладі на стан алкогольного спяніння в установленому законом порядку, на що ОСОБА_1 відповів категоричною відмовою.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 допущено порушення п. 2.5 ПДР України, його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення зясовую, що ОСОБА_1 є винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, правопорушник підлягає адміністративній відповідальності, підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП не встановлено, термін притягнення до адміністративної відповідальності не закінчився.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. Відповідно до ст. 33 КпАП України при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Помякшуючих та обтяжуючих обставин, визначених ст.ст. 34, 35 КУпАП, не встановлено. Враховуючи обставини справи, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, з метою подальшого запобігання скоєння порушення в майбутньому, вважаю за необхідне застосувати щодо ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті з позбавленням права керування транспортними засобами, як такого, що буде достатнім для виправлення правопорушника.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення дорівнює 0,2 розміру мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» з 1 січня 2019 року розмір мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб дорівнює 1921 гривні. Таким чином, розмір судового збору належний до сплати при притягненні правопорушника до адміністративної відповідальності дорівнює 384 гривні 20 копійок.

На підставі викладеного, ч. 1 ст. 130 КУпАП, керуючись ст. ст.279, 280, 283, 284 КУпАП, суд ,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (реквізити рахунку для оплати штрафу: отримувач Донецьке УК/Дон.Обл./21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 38033949, банк отримувача (ДКСУ) Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО ДКСУ) 899998, номер рахунку 5001, код класифікації доходів бюджету 21081300, найменування коду класифікації доходів бюджету адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави (вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01021) в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок (реквізити рахунку для оплати судового збору: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача: 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Строк предявлення постанови до виконання три місяці.

Постанова в порядку провадження по справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання скарги до Донецького апеляційного суду через Марїнський районний суд Донецької області.

Суддя Сергій Миколайович Ліпчанський