Справа № 587/660/19
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 квітня 2019 року суддя Сумського районного суду Черних О.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Сумського РВП ГУ НП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1, 13.01.2003 р.н, уродженця і мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, учня ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_1 від 13.01.2003 року,
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ГР 305882 від 20.03.2019 року, 18 березня 2019 року близько 08-00 години на території Лікарської ЗОШ вчинив дрібне хуліганство відносно неповнолітньої ОСОБА_2, а саме вдарив її у обличчя рукою та ображав нецензурною лайкою, чим порушив громадський порядок.
До протоколу про адміністративне правопорушення додано пояснення ОСОБА_3, яке було відібрано в присутності її матері ОСОБА_4 (а.с. 4), консультаційний висновок спеціаліста (а.с. 5а) та пояснення самого ОСОБА_5, яке було відібрано в присутності матері ОСОБА_6 (а.с. 6), а також характеристика на ОСОБА_1 (а.с. 10).
Разом з тим, суд вважає за необхідне направити даний протокол про адміністративне правопорушення на доопрацювання, зважаючи на наступне.
У відповідності до статті 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема, слід зясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свободи громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, повага до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обовязків, відповідальності перед суспільством.
Правовий статус неповнолітніх в Україні визначається Конституцією України.
Статтею 27 КУпАП встановлено, що інтереси неповнолітньої особи, яка притягується до адміністративної відповідальності мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).
Також, статтею 1 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» покладає здійснення соціального захисту і профілактики правопорушень серед дітей, зокрема, на Службу у справах дітей районних державних адміністрацій та кримінальну поліцію у справах дітей відділу поліції, діяльність яких здійснюється на принципах законності, застосування переважно методів виховання і переконання, що передбачають вжиття примусових заходів лише після вичерпання всіх інших заходів впливу на поведінку дітей, неприпустимості приниження честі і гідності дітей, жорстокого поводження з ними, тощо.
Частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до частини першої статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
З огляду на викладене, враховуючи, що Кодексом України про адміністративні правопорушення не встановлено особливості провадження у справ про адміністративні правопорушення щодо неповнолітніх, з метою розгляду даної справи відповідно до засад статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суддя вважає за необхідне застосувати в даному випадку аналогію закону щодо порядку кримінального провадження відносно неповнолітніх.
Згідно частини другої статті 484 КПК України орган, який здійснює провадження щодо неповнолітнього зобовязаний здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, розяснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 52 КПК України обов'язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні щодо осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення у віці до 18 років, - з моменту встановлення факту неповноліття або виникнення будь-яких сумнівів у тому, що особа є повнолітньою.
Крім того в протоколі про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 інкриміновані за ч. 1 ст. 173 КУпАП.
А тому зважаючи на положення Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, на практику Європейську суду, з метою не порушення пава на захист неповнолітнього суд вважає за необхідне направити матеріали відносно ОСОБА_1 на доопрацювання до Сумського РВП ГУ НП України в Сумській області.
Керуючись ст. 278 КУпАП, суддя,-
Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 щодо вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП повернути до Сумського РВ ГУНП України в Сумській області.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Черних