Справа № 181/416/19
Провадження №3/181/137/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

за справою про адміністративне правопорушення

22 квітня 2019 року смт Межова

Суддя Межівського районного суду Дніпропетровської області Юр'єв О.Ю, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Головного управління державної фіскальної служби у Дніпропетровській області відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, фізичної особи-підприємця, громадянки України, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, притягнутої по ч.1 ст.164 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №164/12664/04-36-40-06 від 14 березня 2019 року вбачається, що при проведенні фактичної перевірки головним державним ревізор-інспектором Східного відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_2, ФОП ОСОБА_1, встановлено, що остання вчинила правопорушення, що полягало у провадженні господарської діяльності (продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів) без наявності відповідних ліцензій в період з 23.06.2018 року по 26.06.2018 року, чим було порушено ч.1 ст. 164 КУпАП та ст. 15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» згідно акту фактичної перевірки від 14 березня 2019 року №12662/04-36-40-06/НОМЕР_1.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно положень ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше як через 3 місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як зазначено в узагальненому науково-консультативному висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України «Щодо встановлення вини особи під час закриття провадження про адміністративні правопорушення у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності», визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо повязано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку субєктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у звязку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

З протоколу про адміністративне правопорушення №164/12664/04-36-40-06 від 14 березня 2019 року вбачається, що правопорушення було скоєно в період з 23.06.2018 року по 26.06.2018 року, таким чином з моменту вчинення адміністративного правопорушення закінчився строк накладення адміністративного стягнення, суд вважає за необхідне провадження по справі у відношенні ОСОБА_1 закрити без встановлення вини в його діях.

Керуючись ст. 38, ч.1 ст.164 КУпАП, п.7 ч. 1 ст. 247 КпАП України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП закрити, у зв'язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Межівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Cуддя: О. Ю. Юр'єв