Номер провадження: 33/813/536/19
Номер справи місцевого суду: 509/430/19
Головуючий у першій інстанції Кочко В.К.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Кравця Ю.І, за участю секретаря судового засідання Ткачука В.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Овідіопольського районного суду Одеської області Кочко В.К. від 28.02.2019 року,

встановив

Зазначеною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно з оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 26.01.2019 року о 05-40 год. у с. Лиманка Овідіопольського району Одеської області керував автомобілем марки «БАЗ АО79.32» державний номерний знак НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульоване перехрестя вул. Механізаторська з вул. Стара Люстдорфська дорога не врахував дорожньої обстановки, не надав переваги у русі автомобілю «DAF», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення, чим порушив вимоги п.12.1, п.16.11 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, посилаючись на те, що воно ухвалено з порушенням норм процесуального права, порушує питання щодо зміни постанови в частині призначеного стягнення на адміністративне стягнення, не пов`язане з позбавленням права керування транспортними засобами.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що суд не врахував те, що дорожньо-транспортна пригода сталася під час складних погодних умов, місце ДТП він не залишив, надав допомогу потерпілому, сприяв та допомагав працівникам поліції під час оформлення ДТП. Крім того звертає увагу на те, що у нього на утриманні перебуває дружина, яка не працює та неповнолітня дочка. Також ОСОБА_1 наголошує на тому, що він працює водієм у ПАТ «Північтранс» та дана робота є єдиним способом заробітку для існування сім`ї, а тому відсутність можливості керувати транспортним засобом приведе до негативних наслідків, та ставить його та його сім`ю у дуже скрутне становище. Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_1 вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано застосував саме суворе стягнення. Крім того звертає увагу на те, що він не був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, що позбавило його права надати пояснення та характеризуючи його докази.

Крім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивовано тим, що про день та час розгляду справи ОСОБА_1 не було повідомлено належним чином та копію оскаржуваної постанови було ним отримано 15.03.2019 року.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, апеляційний суд вважає необхідним поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду, апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду першої інстанції в частині накладення стягнення змінити, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.

Апеляційним судом встановлено, що докази сповіщення ОСОБА_1 про судовий розгляд матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять. Також матеріали справи не містять доказів, що копія оскаржуваної постанови після розгляду справи, який було проведено за відсутністю ОСОБА_1 , надсилалася останньому. З урахуванням наведеного строк на апеляційне оскарження постанови судді районного суду підлягає поновленню.

Оскільки постанова районного суду в частині встановлення винуватості водія ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП не оскаржується апелянтом, то суд не перевіряє правильність постанови в цій частині.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо необґрунтованого застосування районним судом майже максимальне стягнення, апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Апеляційний суд приймає до уваги доводи апелянта про те, що суд першої інстанції безпідставно наклав на ОСОБА_1 найсуворіше адміністративне стягнення, передбачене ст.124 КУпАП, не врахувавши при цьому особу правопорушника.

Стаття 124 КУпАП передбачає кілька видів стягнення: штраф в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Статтею 34 КУпАП визначено, що обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: щире розкаяння винного; відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; вчинення правопорушення неповнолітнім; вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року. Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

Районний суд жодним чином не обґрунтував накладення на ОСОБА_1 найсуворішого адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ст. 124 КУпАП та не врахував особу правопорушника, тому вказана постанова суду підлягає зміні в частині накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, протесту прокурора суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу чи протест прокурора без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

Керуючись ст.33 КУпАП, враховуючи обставини вчинення адміністративного правопорушення, щире розкаяння винного, наявність у нього на утриманні неповнолітньої дитини та дружини, яка не працює, те, що він раніше не притягувався до адміністративної відповідальності у сфері безпеки дорожнього руху, відсутність майнових та моральних претензій потерпілого, що підтверджується відповідною заявою, позитивну характеристику з місця роботи апеляційний суд доходить висновку про можливість зміни постанови суду та достатність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу.

За наведених вище обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова районного суду зміні в частині накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст.293, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на оскарження постанови судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 28.02.2019 року - задовольнити та поновити строк на подання апеляційної скарги

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 28.02.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП в частині накладення стягнення - змінити та застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І.Кравець