ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/819/162/19 Доповідач: Вейтас І.В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2019 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Херсонського апеляційного суду Вейтас І.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП Херсонського міського суду Херсонської області від 14 вересня 2018 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований : АДРЕСА_2

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 14 вересня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Відповідно до постанови судді Сухарєв В.О. 17 липня 2018 року о 16.30 годині, керував транспортним засобом Opel Vivaro, реєстраційний номер НОМЕР_1 в м.Херсоні по просп.Сенявіна в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків, за результатами якого вміст алкоголю становить 2,92 %, чим порушив п. 2.9 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 15 березня 2019 року подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з'ясування судом обставин справи. Вказує, що за доказами, що містяться в матеріалах справи не встановлено факту керування ним транспортним засобом та не встановлено на яких правових підставах працівники поліції, не встановивши, що він керував транспортним засобом застосували до нього технічні засоби щодо огляду на стан сп'яніння. Вказує, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння та враховуючи наведене, вважає, що постанова суду є незаконною та підлягає скасуванню.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 посилається на те, що справу розглянуто без особи, що притягається до адміністративної відповідальності, постанова йому не була вручена, а отримав він її поштою лише 05.03.2019 року разом із постановою про відкриття виконавчого провадження.

Перевіривши законність та обґрунтованість винесеної постанови, заслухавши особу, притягнуту до адміністративної відповідальності та адвоката ОСОБА_3, апеляційний суд дійшов висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Відповідно до положень статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу.

Із матеріалів справи вбачається, що 14 вересня 2018 року постанова суду ухвалена без участі ОСОБА_2

Постанову суду у визначені статтею 285 КУпАП строки вручено не було, копію постанови направлено поштою, доказів того, що ОСОБА_2 отримав постанову суду матеріали справи не містять. Згідно довідки капітана т/х SHARON, що додана до апеляційної скарги) ОСОБА_2 знаходився на борту т/х SHARON з 10.09.2018 року по 05.11.2018 року на посаді стажера старшого помічника, з 05.11.2018 року по 27.02.2019 року на посаді старшого помічника (а.с.25). З матеріалів, що додані до апеляційної скарги також вбачається, що ОСОБА_2 05.03.2019 року разом із постановою про відкриття виконавчого провадження отримав і постанову суду від 14 вересня 2018 року.

Зважаючи на викладене, а також з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, причини пропуску строку на апеляційне оскарження слід визнати поважними та поновити його із зазначених підстав.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та адвоката ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 17 липня 2018 року о 16.30 годині, керував транспортним засобом Opel Vivaro, реєстраційний номер НОМЕР_1 в м.Херсоні по просп.Сенявіна в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків, за результатами якого вміст алкоголю становить 2,92 %, чим порушив п. 2.9 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 285 цього Кодексу.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право, в тому в числі, подавати докази і заявляти клопотання на спростування викладених у постанові про адміністративне правопорушення обставин.

Відповідно до оскаржуваної постанови у вину ОСОБА_2 поставлено вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

За змістом ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння несе особа, яка керує транспортним засобом. Аналогічне положення закріплене у Правилах дорожнього руху України, відповідно до п. 2.5 яких обов'язок пройти на вимогу працівників поліції огляд на стан алкогольного сп'яніння покладається на водія, яким, за змістом п.1.10 ПДР України є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія. Аналіз указаних правових норм дає підстави стверджувати, що доведення факту керування транспортним засобом є необхідним при вирішення питання про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Між тим у ході розгляду справи у суді першої інстанції та обставина, що ОСОБА_2 дійсно керував транспортним засобом, на думку суду апеляційної інстанції, доведена не була.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 факт керування транспортним засобом заперечив, та пояснив, що 17.07.2018 року близько 13-00 години він рухався по проспекту адмірала Сенявіна та його підрізав транспортний засіб в ході чого він здійснив наїзд на бордюрний камінь та опинився на тротуарі. Вийшовши з автомобілю він побачив, що пробито колесо. Залишив автомобіль, викликав автомайстра, який сказав, що підїде, однак йому доведеться зачекати. В цей час він зустрів знайомих зателефонував дружині та домовився, що вона після ремонту колеса забере автомобіль додому та пішов до кафе. Тамвживав спиртні напої. Близько 16-40 години йому зателефонував майстер і він вийшов на вулицю та підійшов до свого автомобіля, в цей час до нього підійшли працівники поліції та почали вимагати, що він пройшов огляд на стан сп'яніння, на що він пояснював, що не керує транспортним засобом та не має наміру ним керувати, однак працівники поліції наполягали на своєму, а тому він погодився пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння. В цей час під'їхала його дружина, якій і було передано автомобіль.

Вказані пояснення ОСОБА_2 також підтверджуються матеріалами справи.

Так, з рапорту поліцейського роти №2 батальйону УПП в Херсонській області рядового поліції ОСОБА_4 вбачається, що 17.07.2018 року близько 16-40 годні поліцейським було отримано виклик по ліні 102 про те, що за адресою просп.Сенянвіна ДТП без травмувань. Прибувши на місце було виявлено транспортний засіб Opel Vivaro, реєстраційний номер НОМЕР_1, який стояв на тротуарі, яким керував водій ОСОБА_2. Водій пояснив, що він рухався по проспекту та його підрізав транспортний засіб в ході чого він здійснив наїзд на бордюрний камінь та опинився на тротуарі. В ході спілкування з водієм були помічені явні ознаки алкогольного сп'яніння : нестійка хода, порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота. Після чого ОСОБА_2 було запропоновано продути алкотестер Драгер, на що він погодився. У присутності свідків водій продув алкотестер Драгер, який показав позитивний результат 2,92 % проміле. На водія складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП та за ст.124 КУпАП (а.с.7).

Протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 418776 від 17.07.2018 складено о 17-40 годині, та в в ньому зазначено, що водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння о 16-30 годині, однак, як слідує з вищевказаного рапорту поліцейського, поліцейські не були свідками керування транспортним засобом ОСОБА_2, не спілкувались з ним в момент наїзду на бордюр, тому їхні висновки про те, що водій керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння є припущенням.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, відповідно до доданих до протоколу пояснень (що відображені на типових бланках) були свідками саме проведення огляду на стан сп'яніння ОСОБА_2 (а.с.5). Даних про те, що вони були свідками того, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом немає.

Будь-яких даних, здобутих за допомогою об'єктивних засобів контролю, які би підтверджували факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом, матеріали справи не містять.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про не доведення того, що ОСОБА_2 17 липня 2018 року о 16.30 годині, керував транспортним засобом Opel Vivaro, реєстраційний номер НОМЕР_1 в м.Херсоні по просп.Сенявіна в стані алкогольного сп'яніння.

Наведене вказує на недоведеність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у зв'язку із чим постанова судді Херсонського міського суду Херсонської області від 14 вересня 2018 року підлягає скасуванню, а провадження у справі підлягає закриттю із підстав, передбачених п.1 ст.247 КУпАП, тобто у зв'язку із відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 14 вересня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області від 14 вересня 2018 року скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду І.В.Вейтас