Справа№464/5123/19
пр.№ 3/464/2410/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2019 року суддя Сихівського районного суду м.Львова Рудаков І.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ), працюючого електриком ЛКП «Житловик-С», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 11.09.2019 о 13:30 год. по вул.Гн.Хоткевича, 20 у м.Львові здійснював керування автомобілем марки «Mazda 323», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння шкірного покриву обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук), від проходження в передбаченому законом порядку медичного огляду на встановлення стану сп`яніння категорично відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

При розгляді справи, ОСОБА_1 свою вину у вчинені правопорушення повністю заперечив та пояснив, що 11.09.2019 близько 12:50 год. дійсно припаркував свій автомобіль марки «Mazda 323», д.н.з. НОМЕР_2 по вул.Гн.Хоткевича, 20 у м.Львові, вимкнувши двигун, продовжував перебувати разом з своєю подругою ОСОБА_2 в салоні автомобіля. Через деякий час до них підійшли працівники поліції та повідомили, що він порушив правила дорожнього руху здійснивши зупинку транспортного засобу ближче 5м від контейнерів для збирання побутових відходів. Водночас, працівники поліції також запідозрили його у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Він намагався пояснити полісменам, що транспортний засіб не перебував у русі, такий перебував у нерухомому стані, фактичного керування ним не відбувалось, а тому він не зобов`язаний був взагалі проходити будь-який огляд на встановлення стану сп`яніння. Проте, полісмени, явно перевищуючи свої обов`язки, настоювали на своєму, висловлювали безпідставні обвинувачення, а в подальшому, неправомірно склали протокол про адміністративне правопорушення. Також пояснив, що від проходження в передбаченому законом порядку медичного огляду на встановлення стану сп`яніння відмовився «заради принципу», оскільки був переконаний у тому, що якщо автомобіль повністю був зупинений, і він ним в той момент не керував, відтак надавати документи водія, а тим більше проходити будь-які огляди, він не зобов`язаний.

Захисник особи, відносно якої вирішується питання про її притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Буляндра Х.В. при розгляді справи покликалась на наявність в матеріалах справи численних недоліків та порушень вимог чинного законодавства, які перешкоджають повному, неупередженому та об`єктивному розгляду справи. Зокрема, вказує на те, що наявний в матеріалах справи відеозапис події не є цілісним, відсутній повний безперервний з початку зупинки автомобіля та початку спілкування з водієм відеозапис з портативного відеореєстратора на форменому одязі працівників поліції. Звертає увагу, що за змістом згаданого відеозапису вбачається, що зафіксовано лише процес спілкування інспекторів поліції з її довірителем, проте сам зміст даної розмови неможливо розбрати у зв`язку неналежною якістю аудіодоріжки. Крім того, вказує, що наявні нестиковки між часовими показниками які містяться на відеозаписі та тими, що записані в протоколі про адміністративне правопорушення. Пояснень свідків можна лише встановити та підтвердити те, що вони бачили, як хтось керував транспортним засобом, але хто саме невідомо, а вже згодом такі були запрошені працівниками поліції щоб засвідчити відмову водія пройти огляд, не вказуючи при цьому ні на стан водія, ні на наявність в нього ознак сп`яніння. Також згідно вимог ст.266 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що особа перебуває в стані сп`яніння, така особа підлягає відстороненню від керування транспортним засобом. В даному випадку, ОСОБА_1 автомобілем не керував, автомобіль був припаркований, а двигун вимкнутий, дані про безпосередній рух даного транспортного засобу відсутні. Оскільки, складений відносно її підзахисного протокол про адміністративне правопорушення та самі матеріали справи не відповідають вимогам закону, а працівниками поліції грубо порушено вимоги чинного законодавства, вважає, що суд позбавлений можливості встановити подію даного адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриття за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Допитана, на підставі клопотання сторони захисту, в якості свідка ОСОБА_2 , яка являється подругою, колегою та сусідкою ОСОБА_1 , повідомила, що проживає в будинку, який обслуговує ЛКП «Житловик-С». 11.09.2019 вона попросила ОСОБА_1 допомогти їй розвести квитанції та завезти внучку на секцію, на що останній погодився. На транспортному засобі, яким керував ОСОБА_1 , вони розвезли квитанції, а потім припаркувавши автомобіль біль сміттєвих контейнерів по вул.Гн.Хоткевича, 20 у м.Львові, очікували її внучку. Двигун автомобіля був виключений, а вона з ОСОБА_1 перебували в салоні транспортного засобу і просто спілкувались. Пізніше до них підійшли працівники поліції, які повідомили ОСОБА_1 про порушення правил зупинки, а також висловили йому підозру у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Пригадує, що відносно ОСОБА_1 складались якісь документи, але які саме вона не знає і не цікавилась. Зміст розмови між ОСОБА_1 та працівниками поліції їй також не відомий.

Відповідно до ст.283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд при винесенні постанови про адміністративне правопорушення перевіряє: чи є в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, чи накладено стягнення в межах, встановлених законодавчим актом.

Незважаючи на невизнання своєї вини факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП стверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 318749 від 11.09.2019, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП; копією постанови інспектора УПП у Львівській області про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ДП18 № 645778 від 11.09.2019, згідно якої ОСОБА_3 здійснив (зупинку) стоянку транспортного засобу ближче 5 м від контейнерів для збирання побутових відходів, а також не пред`явив для перевірки посвідчення водія категорії «В», а також не пред`явив поліса ОСЦПВ власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.15.10е, 2.1а, 2.4а ПДР України, при цьому, суд бере до увагу, що ОСОБА_3 добровільно сплатив штраф згідно вказаної постанови (платіж № від 24.09.2019), визнавши таким чином факт вчинення даних порушень; наявними в матеріалах справи письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які вказали, що були свідком того, як водій, яким згодом виявився ОСОБА_3 , керував автомобілем марки «Mazda 323», д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння; матеріалами відеофіксації з нагрудних знаків інспекторів поліції під час складення та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, вміст яких, поряд із іншими зібраними по справі доказами, є достатнім для формування висновку про подію та прийняття об`єктивного судового рішення.

Слід взяти до уваги, що в силу роз`яснень, що містить п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.20015 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом - це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись, при цьому, час протягом якого особа керувала значення немає. Як встановлено судом, та не заперечується самим ОСОБА_1 , останній 11.09.2019 о 13:30 год. припаркував керований ним автомобіль марки «Mazda 323», д.н.з. НОМЕР_2 по вул.Гн.Хоткевича, 20 у м.Львові, відтак, здійснив ним рух, а відстань та час протягом якого він рухався у даному випадку значення немає. З огляду на наведене, зважаючи на наявність ознак сп`яніння, він зобов`язаний був на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння, від чого він відмовився, факту відмови ОСОБА_1 не заперечив.

Згідно із п.27 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Оцінюючи пояснення свідка ОСОБА_2 , особи, щодо якої вирішується питання про її притягнення до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 та доводи його захисника, вважаю їх такими, що дані лише з метою уникнення відповідальності правопорушника за вчинене адміністративне правопорушення, оскільки такі пояснення не підтверджені жодними фактичними даними та суперечать встановленим обставинам справи, що підтверджені наведеними вище доказами.

Отже, дослідивши представлені на розгляд матеріали справи (докази), проходжу до висновку, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки останній керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження в передбаченому законом порядку медичного огляду на встановлення стану сп`яніння категорично відмовився.

Враховуючи обставини та характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, грубе порушення ним правил дорожнього руху, вважаю, що призначення стягнення (покарання), передбаченого санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, згідно зі ст.23 КУпАП, буде достатньою, справедливою та необхідною мірою відповідальності за дане правопорушення.

Окрім цього, у відповідності до ст.40-1 КУпАП, ст.ст. 4, 9 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника в дохід держави слід стягнути 384,20 грн. судового збору.

На підставі ч.1 ст.130 КУпАП та керуючись ст.ст.40-1, 283-284, 289 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп. судового збору.

Реквізити для оплати штрафу (як призначення платежу): Отримувач коштів: ГУК у Львiвській обл./Львівська обл./21081300; Код отримувача (ЄДРПОУ): 38008294; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA9013001; код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Реквізити для оплати судового збору (як призначення платежу): Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA6026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя: Рудаков І.П.