Дата документу Справа № 332/4282/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 332/4282/18 Головуючий в 1 інстанції Марченко Н.В.
Провадження №33/807/182/19 Доповідач в 2 інстанції Тютюник М.С.
Категорія ст. 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 14 лютого 2019 року, якою провадження відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За протоколом про адміністративне правопорушення, 29.11.2018 року о 16-40 годині ОСОБА_2 керуючи автомобілем Renault kаngoo д.н. НОМЕР_1 по вулиці Діагональній буд. 9 в м. Запоріжжі не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого, здійснив наїзд на запасне колесо автомобіля Mazda E 2200 736 18 НА, що лежало на прозджій частині дороги. В результаті наїзду, автомобіль отримав механічні пошкодження. ОСОБА_2 своїми діями порушив вимоги п. 12.1, п. 13.1 ПДР.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_3, звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, щовисновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та зроблені на підставі невірної оцінки доказів у справі, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права виходячи з наступного. Зазначає, що суд неповно виклав обставини, які були повідомлені свідком ОСОБА_4 та стверджує, що свідок дав більш змістовні покази, ніж зазначено у постанові суду, які також повністю підтверджуються фабулою адміністративного правопорушення, зазначеною в протоколі. Також він не згоден, з тим, що ОСОБА_2 вказує на те, що не мав змоги об'їхати колесо, оскільки воно викотилося назустріч його автомобілю і він не зміг уникнути зіткнення з ним. Зазначає, що колесо певний час лежало на проїзній частині і ОСОБА_2 мав можливість побачити цю перешкоду на дорозі і вжити своєчасних заходів до зупинки свого транспортного засобу або безпечної для інших учасників дорожнього руху об'їзду цієї перешкоди, що підтверджується даними схеми ДТП, показами його та свідка ОСОБА_4, який також був свідком-очевидцем ДТП. Просить постанову суду скасувати і ухвалити нову постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Заслухавши потерпілого ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу, ОСОБА_2, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як випливає з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 інкриміноване порушення вимог п.п.12.1, 13.1 ПДР.

У відповідності до п.12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

За змістом п.13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення випливає, що автомобіль Renault kаngoo д.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 здійснив наїзд на запасне колесо автомобіля Mazda E 2200 736 18 НАпід керуванням водія ОСОБА_3, яке лежало на прозджій частині дороги.

З п.1.10 ПДР випливає, що безпечна дистанція - це відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.

Суддя, надавши належну оцінку доказам по справі, прийшов вірного висновку про те, що

не доведено обставини не дотримання ОСОБА_2 безпечної швидкості та дистанції.

При апеляційному розгляді водій автомобіля «Mazda» ОСОБА_3 пояснив, що був здійснений наїзд на його запасне колесо, яке випало з його транспортного засобу, оскільки водій ОСОБА_2 не вибрав дозволену швидкість руху.

Водій автомобіля Renault kаngoo ОСОБА_2 пояснив, що рухався з дозволеною швидкістю і побачив на дорозі стоїть автомобіль Mazda з увімкненим аварійним сигналом, при спробі об'їхати вказаний автомобіль, йому під колеса викотилося колесо з автомобіля Mazda, на яке він здійснив наїзд, оскільки не мав технічної можливості уникнути цього, його автомобіль зазнав технічних пошкоджень, що довелося застосовувати евакуатор. Вважає винним ОСОБА_3, який на забезпечив належного технічного стану свого авто.

Допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_4 пояснив, що рухаючись на своєму автомобілі зі сторони Діагональної в м. Запоріжжі на зустрічній смузі побачив, що на дорозі стоїть автомобіль Mazda E 2200 736 18 НА з увімкненим аварійним сигналом, за автомобілем, приблизно 30 метрів лежало колесо. Свідок повідомляв, що бачив ситуацію в динаміці, перешкоди на дорозі для об'їзду колеса, яке лежало були відсутні, дорога була сухою, пригода трапилась в світлий час доби, дистанція між автомобілями була приблизно 50 метрів, швидкість була приблизно 50-60 км/год.

Доводи апеляційної скарги щодо не повного викладення показань свідка ОСОБА_4 не заслуговують на увагу, оскільки дані свідчення не протирічать показам ОСОБА_2 щодо дотримання останнім безпечної дистанції, інтервалу між автомобілями та безпечної швидкості, отже із зазначених показань та інших матеріалів справи доказів на підтвердження порушення ОСОБА_2 вимог п.12.1, п. 13.1 ПДР не вбачається.

Будь-яких клопотань щодо дослідження обставин, які потребують спеціальних знань, призначення судових експертиз від учасників провадження не надходило. З урахуванням не спростовних доводів ОСОБА_2 щодо відсутності у нього технічної можливості уникнути наїзду на колесо, суд приходить до висновку про вірність оскаржуваного рішення.

За обставин відсутності у матеріалах справи доказів порушення ОСОБА_2 вимог ПДР, про які зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, суддя дійшов правильного висновку про відсутність у діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддею дотримані вимоги щодо всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Отже доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова судді місцевого суду є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування та прийняття нової постанови немає.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 14 лютого 2019 року, якою провадження відносно ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник