Справа № 744/99/19 Головуючий у 1 інстанції Смага С. В.
Провадження № 33/4823/141/19
Категорія - ст. 130 ч.1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2019 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Демченка О.В.,

захисника адвоката ОСОБА_1,

особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1, в інтересах особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, на постанову Семенівського районного суду Чернігівської області від 06 березня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Судом ОСОБА_2 було визнано винним в тому, що він 17 січня 2019 року о 17 год. 00 хв. в м. Семенівка Чернігівської області по вулиці Червона Площа керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння (запах спиртного з ротової порожнини). Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою суду, захисник-адвокат ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, передавши, на підставі клопотання ФОП ОСОБА_3, матеріали справи щодо нього, на розгляд трудового колективу.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом при винесенні оскаржуваного рішення не в повній мірі зясовані всі обставини, а саме те, що ОСОБА_2 не заперечує факту відмови від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння. З цього приводу дуже жалкує та розкаюється у вчиненому. Також не достатньо враховані дані, що характеризують особу правопорушника, зокрема, не враховано те, що ОСОБА_2 за місцем роботи характеризується позитивно, за час роботи зарекомендував себе як кваліфікований та сумлінний працівник, що відповідально ставиться до своїх обовязків. Має на утриманні 2-х дітей, а позбавлення права керування призведе до звільнення особи з займаної посади водія та позбавить законного джерела до існування. Вважає, що наявні всі підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_2 на розгляд трудового колективу, враховуючи вказані в апеляційній скарзі та в клопотанні колективу виключно позитивні характеризуючі дані про особу правопорушника.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та захисника-адвоката ОСОБА_1, які підтримали вимоги викладені в поданій апеляційній скарзі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

В процесі вивчення матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що судом першої інстанції під час розгляду справи забезпечено у відповідності до вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП всебічне, повне та об'єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення та наведено докази, на основі яких у визначеному законом порядку встановлено наявність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, що передбачено п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Як в суді першої інстанції, так і під час розгляду справи в апеляційному суді ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення визнав, та щиро розкаявся у вчиненому.

Крім того, факт відмови від проходження ОСОБА_2 огляду на стан алкогольного спяніння підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 17 січня 2019 року серії БД № 000618 (а.с.1), актом відмови від проходження огляду (а.с.3), письмовими пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.4-5), які вказали, що ОСОБА_2 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, а також відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, де також зафіксований факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного спяніння (а.с.6).

Даним доказам суд надав правильну оцінку та вірно встановив фактичні обставини справи щодо відмови ОСОБА_2 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння за наявності підозри знаходження особи в такому стані.

У звязку з викладеним, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, з матеріалів справи, досліджених в суді першої інстанції та доданих до апеляційної скарги матеріалів вбачається, що від фізичної особи - підприємця надійшло клопотання про звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та ставиться питання про можливість передачі матеріалів на розгляд трудового колективу для застосування заходів громадського впливу, мотивуючи тим, що таке рішення було прийнято на зборах членів даного трудового колективу, про що було долучено до матеріалів справи протокол загальних зборів. Зважаючи на особисті якості ОСОБА_2, характеристику останнього, його авторитет у даному трудовому колективі, відповідальне ставлення до роботи, відсутність подібних випадків в минулому з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, а саме, що його діями не було завдано шкоди третім особам, не спричинено інших негативних наслідків.

Вирішуючи дане клопотання, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 21 КУпАП, особа звільняється від адміністративної відповідальності, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

При цьому, апеляційний суд враховує позитивну характеристику ОСОБА_2 з місяця роботи, про що йдеться в клопотанні колективу, відповідно до якої він характеризується як відповідальний сумлінний та дисциплінований працівник, який дотримується правил внутрішнього трудового розпорядку, у відношенні з колегами ввічливий, користується авторитетом у трудовому колективі. Також суд враховує наявність дітей, яких утримує ОСОБА_2 та те, що його єдина робота безпосередньо повязана з керуванням транспортними засобами, та є єдиним офіційним джерелом доходу для родини, а також характер вчиненого правопорушення, а саме, що його діями не було завдано шкоди третім особам та не спричинено негативних наслідків.

Крім того, суд бере до уваги помякшуючі обставини: ОСОБА_2 вперше притягується до адміністративної відповідальності, щиро кається у вчиненому та усвідомлює протиправність своїх дій.

Таким чином, для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчинення нових правопорушень, апеляційний суд вважає, що застосування заходу громадського впливу із звільненням від адміністративної відповідальності буде достатнім, та таким, що відповідає принципам законності та справедливості.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 21, 245, 247, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_1, в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Семенівського районного суду Чернігівської області від 06 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП змінити.

Звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, застосувавши до нього захід громадського впливу та передати матеріали на розгляд трудового колективу ФОП ОСОБА_3

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_6