ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/7133/19 Суддя 1 інстанції: Ульяніч І.В.
Провадження: 33/818/341/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

27 березня 2019 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду ОСОБА_1, за участю захисника адвоката ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_2, що діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

ПостановоюФрунзенського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2019 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Як вказано в постанові суду першої інстанції, 19.11.2018 року о 00 год. 42 хв. по пр. Московському, буд. 267/2 в м. Харкові, ОСОБА_3 керував автомобілем «Opel Zafira», державний номер LC 47330, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погодившись з рішенням районного суду, адвокат ОСОБА_2, що діє в інтересах ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2019 року та постановити нову, якою закрити провадження у справі. Звільнити ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та передати матеріали на розгляд колективу Регіональної громадської організації федерації шашок Харківщини «Довєдь» для застосування заходів громадського впливу. В обгрунтування доводів апеляційної скарги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, вказує, що районним судом було позбавлено його права приймати безпосередню участь у судовому засіданні для надання пояснень у справі, оскільки судом було йому відмовлено у задоволенні клопотання про направлення справи до Червонозаводського районного суду м. Харкова, за місцем його фактичного проживання. Також він повністю визнає свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, щиро кається, що є обставиною, яка помякшує відповідальність відповідно до ст. 34 КУпАП. За місцем фактичного проживання характеризується виключно позитивно.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник адвокат ОСОБА_2 підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, просила її задовольнити. Зокрема, вказувала, що ОСОБА_3 щиро розкаюється у скоєному адміністративному правопорушенні. Водійське посвідчення є єдиним джерелом доходу для нього. ОСОБА_3 наразі проходить стажування на посаді водія в АН «Реал-Ріелком». За час стажування зарекомендував себе з позитивної сторони, а тому керівник АН «Реал-Ріелком» просить звільнити ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності та направити матеріали для розгляду трудовому колективу.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи захисника на підтримку апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції, з огляду на матеріали справи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, як відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Факт правопорушення і вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 197733 від 19.11.18р. (а.с. 1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 (а.с. 2-4), відеозаписом правопорушення (а.с. 6), актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу (а.с. 7).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі держави.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп*яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність клопотання про передачу матеріали адміністративної справи передати на розгляд трудовому колективу АН «Реал-Ріелком»та його щире каяття не є безумовною підставою для звільнення правопорушника від адміністративно відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КУпАПособа, яка вчинила адміністративне правопорушення, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Положення зазначеної статті відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності. Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість помякшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

ОСОБА_3 свідомо допустив грубе порушив ПДР України та вчинене ним правопорушення має підвищену суспільну небезпеку, адже створювало загрозу життю, здоровю та майну порушника та інших осіб, оточуючим обєктам державного, колективного або приватного майна.

Таким чином, враховуючи фактичні обставини правопорушення, які відображені на відеозапису, апеляційний суд вважає недоцільним застосувати відносно ОСОБА_3 заходів громадського впливу клопотання трудового колективу АН «Реал-Ріелком» та Регіональної громадської організації федерації шашок Харківщини «Довєдь».

Невідповідностей складеного протоколу вимогам чинного законодавства, які б потягли безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено. Даних щодо оскарження дій співробітників поліції матеріали справи також не містять.

Доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, а матеріали справи їх не містять.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова суддіФрунзенського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2019 року є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2, що діє в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2019 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду ОСОБА_1