Справа № 464/8202/17 Головуючий у 1 інстанції: Чорна С.З.
Провадження № 33/811/390/19 Доповідач: Ревер В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2019 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ревера В.В., з участю ОСОБА_1 , захисника Тимчука С.І., ОСОБА_2 та захисника Голуба С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу на постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 20 березня 2019 року,

встановив:

цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

У зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 , 29 листопада 2017 року о 12:30 год. по вул.Стуса, 29 у м.Львові, керуючи автомобілем марки «Daewo Matiz», д.н.з. НОМЕР_1 , проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, рухаючись по другорядній дорозі не надав дорогу автомобілю марки «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, не виконав вимог дорожнього знаку 2.1 внаслідок чого водій ОСОБА_2 змушений був застосувати екстрене гальмування та різко змінити напрямок руху, що призвело до втрати контролю над автомобілем та виїзду на зустрічну смугу руху де відбулось зіткнення з автомобілем марки «Chevrolet» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого автомобілі отримати технічні пошкодження, а ОСОБА_3 , тілесні ушкодження.

На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову суду першої інстанції такою, що не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Не погоджується з судовим рішенням в частині визнання його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 040589 від 08.12.2017 pоку в розділі «пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності» він чітко зазначив: «з висновком протоколу не згідний так, як я почав рух і в попутному напрямку автомобілів не було, я переконався в тому, що з вул.Ч.Калини машин також не було в моєму напрямку».

Звертає увагу, що автомобіль, яким він керував, на схемі ДТП (відмічена цифрою «3»), стоїть припаркований з правої сторони дороги на узбіччі і ніяким чином це не підтверджує того, що він порушив вимоги правил дорожнього руху зазначені в протоколі. Відтак, ця схема місця дорожньо-транспортної пригоди аж ніяк не є доказом його провини і тому посилатися на неї в судовому рішенні, як на доказ його провини є не коректним, а тому заявляє про виключення цього доказу з переліку вини у ДТП.

Також в оскаржуваному судовому рішенні суд неправомірно посилається, як на доказ його провини, на постанову про закриття кримінального провадження від 31.10.2018 року. Вважає, що неправомірність цього посилання викладена у цій же постанові суду де зазначається: «Відповідно положень ст.38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження».

Постанову про закриття кримінального провадження було виготовлено 31.10.2018 року, а оскаржувана постанова про визнання його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, виготовлена не через місяць, як вимагає Закон, а через 4 місяця і 20 днів. За таких обставин вважає за необхідне заявити про виключення цього доказу з переліку його вини у ДТП.

Так, зі змісту постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності вбачається, що суд визнає його винним у порушенні п.п. «б» п. 2.3 п. 1.5., 16.11., «д».3.2.1 Правил дорожнього руху України. Між тим, як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення такого порушення йому у провину не ставилось, а ставилося у провину порушення ним ст. 124 КУпАП і від такого звинувачення він не може захищатися.

Таким чином, в цій частині суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень щодо розгляду справи у межах тільки висунутого йому звинувачення, а тому таке посилання суду підлягає виключенню з постанови.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та виступ захисника Тимчука С.І. на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_2 та виступ захисника Голуба С.І., які просили залишити постанову суду першої інстанції без зміни, вивчивши матеріали справи №464/8202/17, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 дотримався цієї вимоги закону.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції детально вивчивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

По справі всебічно, повно і об`єктивно з`ясовано обставини при яких сталася дана дорожньо-транспортна пригода.

При цьому, апеляційний суд бере до уваги дані наведені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 040589 від 08.12.2017 року (а.с.1), схемі місця ДТП (а.с.23), протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 20.11.2017 року, поясненнях потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , інші матеріали справи та приходить до переконання, що водій ОСОБА_1 порушив ряд вимог Правил дорожнього руху, зокрема: п.1.5, п.п. «б», «д» п.2.3., п.16.11, Р 34 п.1.13, а саме: не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну та на перехресті нерівнозначних доріг, будучи водієм транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, не дав дорогу транспортному засобу, який наближався до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, в результаті чого водій ОСОБА_2 змушений був застосувати екстрене гальмування та різко змінити напрямок руху, що призвело до втрати контролю над автомобілем та виїзду на зустрічну смугу руху де відбулось зіткнення з автомобілем марки «Chevrolet» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 За наведені вище порушення Правил дорожнього руху передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Вказане підтверджується також відеозаписом ДТП, на якому чітко відображено, що 29.11.2017 року, приблизно о 12.30 год., в момент перебування автомобіля «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 в районі нерегульованого пішоходного переходу по вул.Стуса , з вул.Л.Алея у крайню праву смугу по вул.Стуса виїхав автомобіль марки «Daewo Matiz», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , тобто з другорядної дороги, після чого водій ОСОБА_2 здійснив відвертання керма різко вліво, що призвело до заносу його автомобіля та настання ДТП.

Покликання ОСОБА_1 на те, що судом не вирішено його клопотання та не призначено в справі експертизу, чим порушено його право, є безпідставними, оскільки судова експертиза в справі призначається коли для встановлення всіх обставин справи необхідні наукові, технічні або інші спеціальні знання в конкретній галузі. В даному ж випадку суд надав юридичну оцінку встановленим доказами обставинам, для чого спеціальні знання не потрібні.

Також покликання на те, що схема місця дорожньо-транспортної пригоди не є доказом його провини не заслуговують на увагу, оскільки саме схема місця ДТП відображає розташування автомобілів після зіткнення, що дає можливість відтворити рух всіх транспортних засобів до моменту події, та встановити винну особу, яка порушила вимоги правил дорожнього руху, зазначених в протоколі та є додатком до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди.

Крім цього апелянт покликався на те, що суд неправомірно посилається, як на доказ його провини, на постанову про закриття кримінального провадження від 31.10.2018 року, оскільки оскаржувана постанова про визнання його винуватим виготовлена не через місяць, як вимагає Закон, а через 4 місяця і 20 днів після винесення постанови про закриття провадження. Такі доводи не беруться судом до уваги, оскільки постановою слідчого СУ ГУ НП у Львівській області від 31.10.2018 року за результатами проведення досудового розслідування було закрито кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та такою встановлено обставини вчинення ДТП з посиланням на докази, які в свою чергу підтверджують наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

При винесенні постанови суд не вправі вийти за межі протоколу про адміністративне правопорушення, що й було дотримано судом.

Диспозицією статті 124 КУпАП передбачено, що відповідальність настає за цією статтею у випадку порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отож протокол про адміністративне правопорушення від 08.12.2017 року складений вірно з дотриманням викладу змісту правопорушення та зазначення пунктів правил дорожнього руху, які були порушені та за які наступає адміністративна відповідальність, передбачена ст.124 КУпАП.

Наведені доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції про порушення правил дорожнього руху та наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При розгляді справи порушень вимог чинного законодавства суддею місцевого суду, які тягнули б за собою скасування постанови, про що зазначено в апеляційній скарзі, не встановлено.

Судом вірно застосовано п.7 ст.247 КУпАП та закрито провадження в справі у звязку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Обставини, які б виключали провадження в справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

За таких обставин, постановлене у справі рішення є законним і обґрунтованим, а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 20 березня 2019 року стосовно ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду В.В.Ревер