Справа № 755/492/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" квітня 2019 р. суддя Дніпровського районного суд м. Києва Виниченко Л.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління захисту економіки в Сумській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,-

установив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 24/2019 від 05.01.2019 року, ОСОБА_2 в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно подав без поважних причин декларацію наступного року після припинення діяльності, пов'язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік, тим самим вчинив адміністративне правопорушення пов'язане з корупцією, за яке відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_2 в судове засідання з'явився, вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП визнав частково та пояснив, що його вина полягає у тому, що декларацію він почав заповнювати в останні до 31.03.2018 року дні, проте виявилася проблема із тим, щоб увійти на сайт, оскільки останній не працював. Також вказав, що до подачі декларації він готувався завчасно, однак надалі виявилося, що ключ для її підписання не дійсний, який він відразу поновив через реєстрацію в АТ «Приватбанк» при цьому від НАЗК була отримана із запізненням електронна відповідь про те, що ключ змінено успішно. НА підтвердження щодо цього він також звернувся до НАЗК з відповідним письмовим запитом на який відповідь надано не було.

Зазначив, що подати декларацію через виниклі технічні проблеми зміг лише 02.04.2018 року.

Представник прокуратури Сумської області та представник УЗЕ в Сумській області ДЗЕ Національної поліції в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили.

Суд, вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Так, відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення - це наявність об'єктивних та суб'єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.

Вина є одним із елементів суб'єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного корупційного правопорушення, серед іншого, необхідно враховувати наявність суб'єктивної сторони даного правопорушення, яка, виходячи із поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», характеризується умисною формою вини.

Так, суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Вказане випливає з аналізу ст. 10 КУпАП, згідно з якою, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків та ст. 11 КУпАП, згідно з якою, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачати.

Доводи ОСОБА_2 про відсутність у нього умислу на вчинення адміністративного правопорушення заслуговують на увагу, оскільки під час розгляду справи судом не було встановлено мотивів ОСОБА_2 на уникнення фінансового контролю, отриманих доходів за 2017 рік.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, судом встановлено, що в діях ОСОБА_2 відсутні ознаки суб'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки у нього були відсутні мотиви вчинити порушення закону, він не бажав його порушити, поза його волею перебував свідомий допуск настання негативних наслідків від діяння, що свідчить про відсутність вини, а відтак робить неможливим притягнення останнього до адміністративної відповідальності за даною статтею.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 172-6, 221, 247, 287-289 КУпАП, суд-

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 24/2019 від 05.01.2019 року закрити у зв'язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя