Справа № 367/4035/19
Провадження №3-зв/367/3/2019
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 червня 2019 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Кафтанов В.В. розглянувши в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області заяву про самовідвід судді Ірпінського міського суду Київської області Линника В.Я. по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вказана заява.

В своїй заяві суддя Линник В.Я. вказує, що розгляд йому надійшов протокол про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

24.01.2019 року на підставі вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення суддею ОСОБА_2 було винесено постанову, якою визнано винним ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

Постановою Київського апеляційного суду від 11.03.2019 року вищевказану постанову було скасовано.

З метою недопущення виникнення у учасників судового провадження сумнівів об`єктивності та неупередженості судді, для забезпечення достатніх гарантій на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом, з метою недопущення порушень вимог Закону України «Про судоустрій та статус суддів», присяги судді, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України заявив самовідвід.

Учасники судового процесу в судове засідання не зявились, про дату і час судового засідання повідомлені належним чином.

Суд, оглянувши матеріали провадження, вважає, що заявлений самовідвід судді Линника В.Я. підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як зазначив Європейський суд у справі «Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та йоґо склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії" від 24 лютого 1993 року, та "Веттштайн проти Швейцарії" п. 42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства"), рішення від 10 червня 1996 року.).

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У своєму рішенні по справі "Фельдман проти України" Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі "Фельдман проти України", заяви № 76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п. 97).

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли Сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Враховуючи, що мною вже було досліджено докази по справі і надано оцінку обставинам справи вважаю, що розгляд мною справ про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , може викликати у сторін обґрунтовані сумніви у моїй неупередженості.

Такі обставини можуть вплинути на думку як учасників даного кримінального провадження так і сторонніх спостерігачів, яким може вдатись, що головуючий суддя за даних обставин не здатен винести неупередженого рішення.

Основним завданням суду під час здійснення правосуддя на засадах верховенства права, забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 54 цього Закону судді зобов`язані своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядали і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Правила етичної поведінки судці, затвердженні XI черговим з`їздом судців України 22.02.2013 р. в Кодексі суддівської етики, кореспондуються із зазначеними вимогами закону. Зокрема, згідно зі статтею 1 Кодексу судця повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість. Статтею 8 Кодексу встановлено, що судця повинен здійснювати судочинство в межах та порядку, визначених процесуальним законом, і виявляти при цьому тактовність, ввічливість, витримку й повагу до учасників судового процесу та інших осіб.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 221 КУпАП суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити заяву про самовідвід судді Линника В.Я. по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

Передати справу № 367/4035/19 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, до канцелярії зі справ про адміністративні правопорушення для перерозподілу.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: В.В. Кафтанов