Справа № 158/509/19
Провадження № 3/0158/103/19
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 березня 2019 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області
у складі : головуючого - судді Костюкевича О.К.
секретаря - Хмілевської І.О.
за участю правопорушниці - ОСОБА_1
розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в період з 28 липня 2016 року по 04 січня 2019 року працюючої провідним спеціалістом Ківерцівського районного відділу державної реєстрації актів громадянського стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, жительки м. Ківерці вул. Миру, 24 Волинської області, за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -
в с т а н о в и в :
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 40, складеного 18.02.2019 року, ОСОБА_1, будучи провідним спеціалістом Ківерцівського районного відділу державної реєстрації актів громадянського стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, тобто субєктом, на якого поширюється підпункт «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч. 1 ст. 45 даного Закону, несвоєчасно без поважних причин подала щорічну декларацію за 2017 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Так, ОСОБА_1Л, будучи провідним спеціалістом Ківерцівського районного відділу державної реєстрації актів громадянського стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, була зобовязана до 00 год. 00 хв. 01.04.2018 року подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, яку подала без поважних причин несвоєчасно, а саме 20.04.2018 року, чим вчинила корупційне адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Пунктом 9 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов'язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. З цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
У відповідності до частини 1 статті 65 даного Закону за вчинення корупційного або пов'язаного з корупцією правопорушення особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.
Відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» державні службовці є суб'єктами, на яких поширюється дія цього Закону.
В судовому засіданні ОСОБА_1 повідомила, що спершу вважала, що їй не потрібно подавати декларацію, так як заробітної плати вона за 2017 рік не отримувала, а згодом зареєструвалась на сайті НАЗК та заповнила декларацію, подала її 20.04.2018 року.
За змістом ст.ст. 245, 252, 280 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності, та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КпАП України є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.
18 лютого 2019 року старшим оперуповноваженим УЗЕ у Волинській області ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 складено протокол №40 про вчинення останньою правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України, тобто - за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави за 2017 рік.
Однак, такий протокол на думку суду, не може вважатись допустимим доказом в даній справі з наступних підстав.
Частиною 2 ст. 49 Закону України "Про запобігання корупції" передбачено, що державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов'язані перевіряти факт подання суб'єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.
Пунктом 3 цього Порядку передбачено, що перевірка факту подання декларацій та повідомлення Національного агентства про випадки неподання чи несвоєчасного подання декларацій покладаються на уповноважений підрозділ (особу) з питань запобігання та виявлення корупції відповідного органу, або інший структурний підрозділ такого органу (далі - відповідальний підрозділ (особа)), визначений керівником органу.
Керівник відповідного органу, визначає порядок взаємодії відповідального підрозділу (особи) з іншими підрозділами з метою обліку суб'єктів декларування, у яких виник обов'язок подати декларації відповідно до вимог Закону.
Водночас, строки перевірки факту подання декларацій передбачені п. 4 цього ж Порядку. Зокрема в пп. 1 п. 4 визначено, що відповідальний підрозділ (особа) органу, в кому працюють (працювали) суб'єкти декларування, перевіряє факт подання щорічних декларацій суб'єктів декларування протягом 10 робочих днів з граничної дати подання таких декларацій.
Факт подання декларацій перевіряється шляхом пошуку та перегляду інформації в публічній частині Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на офіційному веб-сайті Національного агентства (п. 5 Порядку).
Таким чином, антикорупційним законодавством чітко встановлено обов'язок державного органу (уповноважений підрозділ/особа) перевіряти факт подання щорічних декларацій суб'єктами декларування, які в них працюють протягом 10 робочих днів з граничної дати подання таких декларацій шляхом пошуку та перегляду інформації в публічній частині ЄДР декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на офіційному веб-сайті Національного агентства.
Судом встановлено, що уповноваженим працівником, який повинен був перевірити факт подання декларації ОСОБА_1 у передбачений законодавством строк, тобто до 11 квітня 2018 року, факт неподання або несвоєчасного подання декларації за 2017 рік останньою встановлено не було з невідомих для суду причин, оскільки матеріали справи таких даних не містять і здобуто таких не було в ході судового розгляду.
Водночас встановлено те, що факт щодо несвоєчасного подання до ЄДР декларації за 2017 рік ОСОБА_1 було виявлено Головним територіальним управлінням юстиції у Волинській області, про що складено відповідне повідомлення №12-14/1971 від 16.04.2018 року та направлено його Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя, який в свою чергу лише 06.12.2018 року повідомив про даний факт Управлінню захисту економіки у Волинській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України (а.с. 14-15).
Протокол про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією відносно ОСОБА_1 складено 18 лютого 2019 року (а.с. 5-10).
Відповідно до ч.3 ст.38 КпАП України адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Згідно з п.7 ст.247 КпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.
З аналізу цих норм законодавства зокрема вбачається, що стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, може бути накладено зокрема протягом трьох місяців з дня його виявлення, а провадження в справі не може бути розпочато, якщо закінчились строки його накладення.
Враховуючи вищевказані норми антикорупційного законодавства та положення КпАП України, а також беручи до уваги встановлені вище обставини, суд вважає, що кінцевим днем виявлення факту неподачі ОСОБА_1 декларації за 2017 рік уповноваженими на те органами, слід вважати саме 11 квітня 2018 року, тобто десятий робочий день з граничної дати подання такої декларацій - 01 квітня 2018 року.
Як встановлено вище, протокол відносно ОСОБА_1 складений був 18 лютого 2019 року.
При цьому правопорушення, передбачене ч. 1ст. 172-6 КпАП України не належать до категорії триваючих.
Оскільки на час складення вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення минули строки, визначені у ст.ст.38, 247 КпАП України, то суд вважає цей протокол є недопустимим доказам в даній справі, так як складений через невідповідність із законодавством, тобто поза межами трьохмісячного строку з часу необхідного виявлення правопорушення, який чітко встановлено законодавством та був необхідний для встановлення факту подання (неподання/несвоєчасного подання) щорічної декларації ОСОБА_1Л
Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП, яке ставиться їй у провину, належними і допустимими доказами не доведена, провадження у даній справі розпочато протиправно, оскільки протоколи складені поза строком, передбаченим ч. 3 ст. 38 КпАП України.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 247, 291, 294, КУпАП, суд, -
п о с т а н о в и в:
Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП в зв'язку з відсутністю у її діях складу адміністративного корупційного правопорушення - закрити.
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду, через Ківерцівський районний суд Волинської області, особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя

Ківерцівського районного суду ОСОБА_3