ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/557/19 ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_2, розглянувши клопотання ОСОБА_3 ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 лютого 2019 року про притягнення ОСОБА_3 ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 лютого 2019 року ОСОБА_3А.А. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_3А.А. судовий збір в дохід держави в розмірі 384,20 грн.

Не погодившись з постановою суду, 04 квітня 2019 року ОСОБА_3А.А. подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 лютого 2019 року.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови ОСОБА_3А.А. просить визнати поважною причину пропуску строку для подання апеляційної скарги.

Доводи клопотання мотивує тим, що у судові засідання не зявлявся у зв'язку з тим, що не знав про судову справу, судових повісток не отримував.

При дослідженні матеріалів справи встановлені підстави для відмови в поновленні строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Законом чітко визначено строки звернення з апеляційною скаргою, будь-яких застережень з цього приводу КУпАП не містить.

Матеріалами справи підтверджується, що суд першої інстанції вжив заходи для повідомлення ОСОБА_3А.А. про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення (а.с. 12-13).

ОСОБА_3А.А. рухом справи не цікавився, судову кореспонденцію отримував частково, до суду не зявлявся, заяву про зміну адреси до не подавав, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв (а.с. 13).

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КУпАП, судом першої інстанції після винесення постанови про притягнення ОСОБА_3А.А. до адміністративної відповідальності 11 лютого 2019 року направлена копія оскаржуваної постанови суду на його адресу, яку він отримав 22 лютого 2019 року, про що в матеріалах справи міститься повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 16-17).

Таким чином, станом на 22 лютого 2019 року ОСОБА_3А.А. було відомо про винесення стосовно нього постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Звертаючись з апеляційною скаргою поза процесуальними строками встановленими законом ОСОБА_3А.А. не надав доказів про його необізнаність щодо існування стосовно нього судового провадження та наявності у нього перешкод у реалізації права на оскарження постанови суду першої інстанції від 11 лютого 2019 року у встановлений законом строк.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин.

Відповідно, у поновленні строку необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 лютого 2019 року - відмовити.

Повернути ОСОБА_3 ОСОБА_4 апеляційну скаргу на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 лютого 2019 року.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду ОСОБА_2