ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/1414/19 Головуючий І інстанції -
Провадження № 33/818/442/19 Рибальченко Л.М.
Категорія: ч. 1 ст. 155-1 КУпАП Доповідач - Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Бездітко В.М.

за участю секретаря - Михайлюка А.В.

захисника - Мітрохіна Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 - адвоката Мітрохіна Дмитра Валерійовича на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2019 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

25 січня 2019 року головним державним ревізором-інспектором Головного управління ДФС у Харківській області - Бойко О.М. складено протокол про адміністративне правопорушення № 611410 стосовно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, при перевірці об'єкту ФОП-ОСОБА_4, податковий номер НОМЕР_1, встановлено, що ФОП-ОСОБА_4, вчинив порушення встановленого законодавством порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а саме не проведення розрахунків через РРО, не роздрукування та не видача розрахункового документа при продажу складно-побутової техніки, чим порушено п.п. 1, 2 ст. 3 Закону Ураїни «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2019 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення в суму 34 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 судовий збір на користь держави в розмірі 384,20 грн.

Не погодившись з постановою суду захисник ОСОБА_4 - адвокат Мітрохін Д.В. подав апеляційну скаргу, в обґрунтування якої зазначає наступне.

Постанова суду першої інстанції не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи.

Суд помилково вважав, що ОСОБА_7 був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи.

За вказаних обставин ОСОБА_4 був позбавлений можливості реалізувати в суді, передбачені законом права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема права давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання тощо.

Зазначає, що судом не з'ясовано повно і всебічно всіх обставин в адміністративній справі, суд допустив порушення норм матеріального права.

Посилається, що матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували факт здійснення ОСОБА_7 господарської діяльності та реалізацію його у якості ФОП.

Просить постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2019 року скасувати, а справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 155-1 відносно ОСОБА_4 закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В клопотанні про поновлення пропущено строку адвокат Мітрохін Д.В. просить поновити строк апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції посилаючись, що копію постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2019 року отримав 05 березня 2019 року.

Враховуючи, що доводи про поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення не спростовуються матеріалами справи, необхідно задовольнити клопотання адвоката Мітрохіна Д.В. поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови районного суду.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_4 - адвокат Мітрохіна Д.В., який апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст. 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП уповноважені на те посадові особи органів державної податкової служби, крім іншого, складають протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Згідно із ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 ГК України суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

П. 2 ч. 2 ст. 55 ГК України, встановлено, що суб'єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Ч. 1 ст. 128 ГК України визначено, що громадянин визнається суб'єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до ст. 58 цього Кодексу.

Ст. 51 ЦК України передбачено, що до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки

(надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому

порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

2) видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує

послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов'язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Відповідно до абз. 15 ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Ч. 1 ст. 155-1 КУпАП встановлює відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Судовим розглядом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Харківській області 25 січня 2019 року о 16-30 год. проведено перевірку господарської одиниці, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Суб'єкт господарювання ФОП-ОСОБА_4, ідентифікаційний номер фізичної особи за ДРФО НОМЕР_1.

Перевіркою, крім іншого, встановлено, що при продажу телефону «Xiaomi», вартістю 2 710 грн не проведено розрахункової операції через РРО та не видано розрахункового документу на суму 2 710 грн при продажі складно-побутової техніки.

В письмових поясненнях до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 зазначив, що з протоколом ознайомлений та згоден, просив розглядати справу без його участі.

З урахуванням вищевикладеного, при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_4 суд першої інстанції повно та всебічно встановив фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи, досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст. ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду, та постановив рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП.

Зібрані у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_4 докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про не повідомлення ОСОБА_4 про дату, час та місце судового розгляду справи не спростовують висновків суду про вчинення адміністративного правопорушення.

Матеріалами справи підтверджується, що суд першої інстанції вжив заходи для повідомлення ОСОБА_4 про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Розглянувши справи про адміністративне правопорушення за відсутністю ОСОБА_4, суд першої інстанцій навів мотиви такого розгляду та врахував заяву ОСОБА_4 про розгляд справи за його відсутністю.

Посилання в апеляційній скарзі про відсутність в справі доказів, які б підтверджували факт здійснення ОСОБА_7 господарської діяльності та реалізацію його у якості ФОП повністю спростувалися дослідженими матеріалами справи.

Інші доводи апеляційної скарги, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказані й під час перевірки справи в апеляційному суді не встановлені.

Під час розгляду апеляційної скарги адвоката Мітрохіна Д.В. апеляційним судом не встановлено неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, призначив адміністративне стягнення в межах мінімальної санкції вказаної статті, що відповідає характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення.

З врахуванням викладеного, за наслідками апеляційного перегляду справи, апеляційним судом не встановлено підстав для скасування постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2019 року.

Керуючись ст. ст. 245, 278, 280, 283, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику ОСОБА_4 - адвокату Мітрохіну Дмитру Валерійовичу строк на апеляційне оскарження постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2019 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 - адвоката Мітрохіна Дмитра Валерійовича залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду В.М. Бездітко