Єдиний унікальний номер 234/1128/19 Номер провадження 33/804/272/19

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2019 року

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ по адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду ОСОБА_1, за участю секретаря Долі В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу на постанову судді Краматорського міського суду Донецької області від 19 березня 2019 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працює, одруженого, має двох неповнолітніх дітей, мешкає: м. Краматорськ, бул. Краматорський, 10-201

визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Краматорського міського суду Донецької області від 19 березня 2019 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно постанови суду, вбачається, що 20.01.2019 року о 00-15 год. ОСОБА_2 керував транспортним засобом - автомобілем НОМЕР_1 в м. Краматорську по вул. Кропивницького біля буд.46 в стані алкогольного спяніння. Був учасником ДТП. Огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку проводився за допомогою газоаналізатора «Drager ARHK 0037» в присутності двох свідків. Результат тесту 1,88 %. Водій мав ознаки спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння рук. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.9 а ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду і закрити провадження у справі, у звязку відсутністю складу адміністративного правопорушення. Звертає увагу суду, що при складанні адміністративного протоколу були порушені його права на захист, оскільки поліцейським не були розяснені його права відповідно до вимог ч.1 ст. 268 КУпАП, а також ст. 68 Конституції України, а також права в частині його незгоди з показаннями газоаналізатора. Крім того, звертає увагу, що при перевірці його на стан алкогольного спяніння був застосований неналежний технічний прилад, а саме газоаналізатор «Drager ARHK 0037», який не зареєстрований в Міністерстві Юстиції України, а крім того, не допущений ні Мінюстом України, ні МВС України для перевірки водіїв на стан спяніння.

На засідання апеляційної інстанції особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, а також його представник адвокат ОСОБА_3 зявилися та підтримали викладені у апеляційній скарзі доводи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 з таких підстав.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 24 постанови пленуму ВСУ № 14 від 23.13.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак дані вимоги закону судом при розгляді справи щодо ОСОБА_2 не виконані в повному обсязі.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 214131, 20.01.2019 року о 00-15 год. ОСОБА_2 керував транспортним засобом - автомобілем НОМЕР_1 в м. Краматорську по вул. Кропивницького біля буд.46 в стані алкогольного спяніння. Був учасником ДТП. Огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку проводився за допомогою газоаналізатора Drager ARHK 0037 в присутності двох свідків. Результат тесту 1,88 %. Водій мав ознаки спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння рук. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.9 а ПДР України.

Обґрунтовуючи свій висновок про винуватість ОСОБА_2, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків, а також результати тесту за допомогою газоаналізатора «Drager ARHK 0037» та відеозапис з нагрудної камери.

З оскаржуваної постанови судді не вбачається, що суддя належним чином досліджував наявні в матеріалах справи докази і надав їм належну правову оцінку.

Як вбачається з DVD диску відеофіксації, ОСОБА_2 виявив бажання пройти медичне освідчення в медичному закладі, але його прохання було проігноровано патрульними, тобто поліцейським, який проводив огляд, в порушення вимог п.7, п.9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, не зважаючи на його бажання, ОСОБА_2 не був доставлений до медичного закладу охорони здоровя на протязі двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, не обстеження водія в медичному закладі, коли таке обстеження є обовязковим, свідчить про те, що оформлення матеріалів огляду на стан спяніння водія було проведено з порушенням чинного законодавства.

Крім того, відповідно до вказаної відеофіксації права передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України ОСОБА_2 не були розяснені.

Також вказаний відеозапис записаний неякісно, переривається та ведеться фрагментами.

Відповідно до положень п. 1.3, п. 3.3. Розділу ІІІ «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року №100, необхідність відеофіксації: «використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції».

Випадки застосування такого превентивного заходу: «нагрудна відеокамера (відео реєстратор) повинна активуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відео-зйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відео-фіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації. Відповідно до п. 3.5 Розділу ІІІ Інструкції, «після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно».

З матеріалів справи, зокрема з DVD диску відеофіксації від 20 січня 2019 року, що міститься в матеріалах справи, вбачається, що працівники поліції не дотримались норм Закону.

При перегляді матеріалів відеофіксації з нагрудної камери співробітника поліції, вбачається, що працівник поліції пропонує особі пройти огляд на стан сп'яніння, за допомогою газоаналізатора, проте з даного відео неможливо встановити ні особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ні самих свідків. Крім того, відеозапис переривається та з нього не вбачається, чи пройшов він обстеження, чи погодився з результатами.

Крім того, доводи ОСОБА_2 про застосування стосовно нього газоаналізатору «Drager ARHK 0037», а саме той факт, що він не зареєстрований в Міністерстві Юстиції України, а тому не допущений для перевірки водіїв на стан спяніння, знайшли своє підтвердження.

Згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВСУ та МОЗ від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованої у МінЮсті України 11.11.2015 за № 1413/27858, зокрема, п. 9. Використання в закладах охорони здоров'я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Перелік та види газоаналізаторів, які застосовуються для виявлення стану алкогольного сп`яніння, визначені наказом МВСУ від 01.03.2010 № 33, Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 березня 2010 року за N 262/17557, зокрема, газоаналізатор "AlcoQuant 6020", газоаналізатор "Alcotest 6510", газоаналізатор "Alcotest 6810"; газоаналізатор "Alcotest 7410 Plus com", прилад спеціалізований визначення концентрації парів етанолу в повітрі, що видихається, "Алконт 01".

А тому, суд погоджується з доводами ОСОБА_2 про неправомірність застосування у цьому випадку Драгера 0037, якого немає в офіційному переліку дозволених для огляду водіїв технічних засобів, що ставить під сумнів дані огляду водія за допомогою цього приладу.

Перелічені обставини в сукупності вказують на наявність сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст. ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з положень ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції під час розгляду справи не перевірені доводи ОСОБА_2 щодо обставин, на які він звертав увагу суду, а тому вважає за наслідками розгляду апеляційної скарги, необхідно скасувати оскаржувану постанову.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до практики ЄСПЛ, висловленою у рішеннях «Енгель та інші проти Нідерландів», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Швидка проти України» та інших чисельних рішеннях, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП повинне проводитись за процедурою кримінального провадження, а протокол про адміністративне правопорушення фактично за своєю суттю відповідає обвинуваченню у кримінальному провадженні.

Враховуючи, що суд 1 інстанції визнав ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП без ретельного дослідження доказів, тобто на припущеннях, а інших доказів, які б достовірно і беззаперечно підтверджували вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння, суду не надано, суд апеляційної інстанції, виходячи з принципів зазначених у ст.62 Конституції України, що будь яке обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а також у зв'язку з грубим порушенням працівниками поліції законодавчих положень щодо огляду осіб, які керують транспортними засобами, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, зробити висновок про наявність у ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не видається можливим, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, та наявні підстави для скасування постанови з прийняттям нового судового рішення про закриття провадження в справі, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки його вина не доведена.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин апеляційну скаргу слід задовольнити, постанову судді щодо ОСОБА_2 скасувати та закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України за відсутністю події і складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Краматорського міського суду Донецької області від 19 березня 2019 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 10 200, 00 (десяти тисяч двохсот) гривень з позбавлення права керування транспортними засобами на 1 (один ) рік скасувати.

Адміністративне провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суддя Донецького

апеляційного суду ОСОБА_1