Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/198/19 Головуючий у суді І-ї інстанції Запорожець О. М.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2019 року.Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши в порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 25 березня 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, працюючий лікарем Лисянської ветеринарної лікарні, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, а також стягнуто судовий збір в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. на користь держави,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 25 березня 2019 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що 10.02.2019 року о 23.30 год. ОСОБА_1 в с. Кам`янече, Новоархангельського району, Кіровоградської області по вул. Лисова, керував автомобілем Богдан - 2110, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини), від проходження медичного огляду для визначення факту вживання алкоголю відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням районного суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій також обґрунтовує своє клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначає, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно нього не був присутнім. Крім того, про судове засідання призначене на 25.03.2019 року не повідомлявся належним чином. А копію постанови районного суду отримав 01.04.2019 року, а тому десятиденний строк на оскарження постанови закінчується 11.04.2019 року включно, тому вважає, що строк підлягає поновленню.

За наслідком розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 просить постанову Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 25 березня 2019 скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

По суті апеляційної скарги зазначає, що 10 лютого 2019 року він дійсно керував автомобілем Богдан - 2110, д.н. НОМЕР_1 і був зупинений працівниками поліції близько 21 години в с.Кам`янече, Новоархангельського району, Кіровоградської області. Оскільки у нього не було при собі водійських документів (вони залишилися у товариша який проживає в смт. Навоархангельськ), то працівники поліції відпустили його, щоб він їх привіз, забравши у нього технічний паспорт на автомобіль, як "залог". Проте, коли він рухався до місця де знаходилися документи, то автомобіль зламався і відремонтувавши його (що зайняло близько двох годин часу) він приїхав на місце зупинки, однак поліцейських там вже не було. Оскільки він проживає в іншому районі та іншій області, а час вже був достатньо пізній, то він повернувся де місця свого проживання. На другий день, він попросив свого товариша дізнатися у поліцейського, який його зупиняв, коли можна привезти йому водійське посвідчення, проте той повідомив йому, що зі слів поліцейського, відносно нього складено протокол про керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, апелянт зазначає, що автомобілем в стані алкогольного сп`яніння не керував, а протокол складений поліцейським є сфальшованим. Копію протоколу йому ніхто не вручав, а тому він з ним не ознайомлений. Це підтверджується тим, що в протоколі відсутні його підписи, а отже і підписи свідків сфальшовані. Також посвідчення водія у нього не вилучалось, як цього вимагає «Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затверджена Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853. Також не вилучався і автомобіль, від керування ніхто не усував, постанова про керування транспортним засобом без водійського посвідчення йому не вручалася (отже і не складалася).

По суті судового розгляду апелянт зазначає наступне.

25.02.2019 року він отримав судову повістку на ім`я ОСОБА_2 , який проживає по АДРЕСА_2 (По батькові та адреса вказано невірно (додаток №1) про призначення справи до розгляду.

26.02.2019 року він направив клопотання до Новоархангелького суду з проханням у відповідності до п. 1 ст. 276 КУпАП направити справу до Лисянського районного суду, який має юрисдикцію на території його місця проживання.

12.03.2019 року він отримав з Новоархангельського районного суду відповідь від 04.03.19 р. на вказане клопотання. В тексті відповіді містилось повідомлення про виклик на розгляд справи на 14.03.2019 року. У відповіді по суті клопотання про направлення справи до суду за місцем його проживання, суд відмовив, зазначивши, що право визначати орган, який буде розглядати справу про адміністративне правопорушення, здійснює посадова особа органу працівник якого склав протокол про адміністративне правопорушення (додаток №3).

Оскільки на 14.03.2019 року у Лисянському районному суді був призначений розгляд кримінального провадження у якому він визнаний потерпілим, то він направив клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату (додаток №4).

01.04.2019 року, він отримав поштове відправлення, а саме два конверта в одному з яких містилася оскаржувана постанова, а в другому містилася відповідь від 14.03.19р. Новоахангельського суду на його клопотання про направлення справи до іншого суду. Текст відповіді суду аналогічний відповіді від 04.03.19 року з припискою, що розгляд справи відбудеться 25.03.2019 року. Окремо від тексту відповіді, повістки про виклик в конверті не було. Таким чином, про призначення справи до розгляду на 25.03.2019 року він належним чином повідомлений не був. (додаток №5).

Також, на думку апелянта судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено різні, окремі, самостійні склади правопорушення, як за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, так і за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, апелянт зазначає, що не проходив жоден із видів огляду на стан сп`яніння, і результатів такого огляду немає. Припускає, що в матеріалах справи відсутній акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який зобов`язаний складати поліцейський на місці зупинки транспортного засобу відповідно до Інструкції, і в якому повинні бути зазначені або результати огляду, або відмова від проходження такого на місці за участю двох свідків.

Натомість, складеним відносно нього протоколом ініційовано притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП саме за відмову від проходження огляду. Проте, під час його зупинки поліцейський, жодних претензій до нього з приводу алкогольного сп`яніння не мав, протокол не складав, свідків не запрошував.

Зазначає, що за змістом постанови районного суду убачається, що суд свідків ( які повинні бути зазначені у протоколі ) не викликав, поліцейський який складав протокол до суду не викликався, копії запису з індивідуальної камери до матеріалів справи не були додані.

Таким чином на думку апелянта оскаржувана постанова не відповідає таким принципам, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів, а також змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів, а тому постанова суду підтягає скасуванню, а справа закриттю за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення передбачного ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, приходжу до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, враховуючи наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як вбачається з матеріалів справи в судовому засіданні суду першої інстанції під час розгляду справи та винесення постанови про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 присутній не був.

27.03.2019 року Новоархангельським районним судом Кіровоградської області на адресу ОСОБА_1 направлено копію постанови суду від 25.03.2019 року, яку останній отримав 01.04.2019 року, що підтверджується матеріалами справи.

11.04.2019 року, відповідно до штампу на поштовому відправленні, ОСОБА_1 направив до суду апеляційну скаргу, тобто на десятий день після отримання копії судового рішення.

Враховуючи обставини, на які посилається ОСОБА_1 та враховуючи вимоги ст. 55 Конституції України про вільний доступ кожного до правосуддя для захисту своїх прав і свобод, з урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин, а тому строк на апеляційне оскарження постанови підлягає поновленню.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1, будучи належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду апеляційної скарги, не з`явився будь яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надсилав. З урахуванням положень ст. 268, ч.6 ст. 294 КУпАП, приходжу до висновку, що неявка ОСОБА_1 не перешкоджає розгляду справи та можливо розглядати справу за відсутності останнього.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Згідно до ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.280 та 283 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 за №14, «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, зазначено:

звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників;

суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи це можливо лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і якщо від неї не надійшло клопотання про його відкладення.

Вказаних вимог закону, районний суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , недотримався, у зв`язку з чим постанова суду підлягає безумовному скасуванню, виходячи з наступного.

Як убачається з постанови судді Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 25 березня 2019 року стосовно ОСОБА_1 останній визнаний винуватим у тому, що він 10.02.2019 року о 23.30 год. в с. Кам`янече, Новоархангельського району, Кіровоградської області по вул. Лисова, керував автомобілем Богдан - 2110, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини), від проходження медичного огляду для визначення факту вживання алкоголю відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

У підтвердження винуватості ОСОБА_1 суддя районного суду зазначив, що вказана обставина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, відеозаписом вчиненого правопорушення.

Таким чином, врахувавши викладені обставини та досліджені матеріали суддя районного суду прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Проте, з такими висновками районного суду не можливо погодитись з урахуванням наступного.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №031893 від 10.02.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 10.02.2019 року о 23.30 год. в Кіровоградській області, Новоархангельського району в с. Кам`янече по вул. Лисовій, керував автомобілем Богдан-2110, д.н.з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння «різкий запах алкоголю з ротової порожнини», від проходження медичного огляду на визначення факту вживання алкоголю, ОСОБА_1 відмовився чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у виді штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачений обов`язок водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).

Відповідно до ч. 1 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються:

1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності;

2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання;

3) акт огляду на стан сп`яніння у разі проведення огляду на стан сп`яніння;

4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Із аналізу наведених доказів та норм законодавства слід зробити висновок, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, така відмова особи повинна бути прийнята працівниками поліції виключно у присутності двох свідків (ч. 2 ст. 266 КУпАП, п. 6 Розділу І Інструкції № 1452/735), що в даному випадку працівниками поліції не було виконано.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №031893 від 10.02.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 10.02.2019 року о 23.30 год. в Кіровоградській області Новоархангельського району в с. Кам`янече по вул. Лисовій, керував автомобілем Богдан-2110 д.н.з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння «різкий запах алкоголю з ротової порожнини», від проходження медичного огляду на визначення факту вживання алкоголю, ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Як убачається з вказаного протоколу стосовно ОСОБА_1 , останній від проходження медичного огляду на визначення факту вживання алкоголю, відмовився. В той же час свідками відмови у даному протоколі зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та містяться їх підписи.

Додатками до протоколу зазначені: пояснення свідків та відеозапис.

Згідно пояснень свідка ОСОБА_4 , він близько 23 год. 45 хв. 10 лютого 2019 року був запрошений працівниками поліції у якості свідка, та був присутній під час того, як на вимогу поліцейських водій автомобіля Богдан 2110 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 в АДРЕСА_4 пройти медичний огляд у ЦРЛ для визначення факту вживання алкоголю відмовився.

Згідно пояснень свідка ОСОБА_3 убачається, що він 26 січня2019 року близько 23 год.30 хв. був запрошений працівниками поліції у якості свідка, та був присутній під час того, як на вимогу поліцейських водій автомобіля ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_5 , який керував у смт. Новоархангельськ по вул. Слави, від проходження медичного огляду для визначення факту вживання алкоголю відмовився.

Таким чином, свідок ОСОБА_3 не має жодного відношення до подій які мали місце 10 лютого 2019 року під час зупинки водія автомобіля Богдан 2110 д.н.з НОМЕР_1 ОСОБА_1 . З даних підстав, слід вважати, що свідок ОСОБА_3 не був присутній на місці зупинки водія ОСОБА_1 Отже, вказані письмові пояснення свідка ОСОБА_3 не можуть бути взяті до уваги під час розгляду даної справи, оскільки такий доказ не може бути підтвердженням відмови водія ОСОБА_1 у проходженні медичного огляду на стан сп`яніння.

Так, наведеними вище положеннями ч. 2 ст. 266 КУпАП та п. 6 Розділу І Інструкції № 1452/735 визначено, що відмова від проходження особи від огляду на визначення стану сп`яніння повинна бути прийнята працівниками поліції виключно у присутності двох свідків.

Вказана обставина залишилася по за увагою судді районного суду, оскільки суддя районного суду належним чином не дослідив протокол про адміністративне правопорушення та не проаналізував надані докази вини особи, у наслідок чого було допущено невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Також, апеляційний суд вважає обґрунтованими апеляційні доводи ОСОБА_1 про те, що під час розгляду справи в районному суді було порушено його право на захист.

Як убачається з матеріалів справи, судовий розгляд відбувся без участі ОСОБА_1 , як особи яка притягається до адміністративної відповідальності. Районний суд, розглядаючи справу без участі ОСОБА_1 , в судовому рішенні послався на те, що правопорушник двічі на розгляд справи не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Проте, відповідно до матеріалів справи, в судове засідання призначене на 25.03.2019 року ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи.

У матеріалах справи містися відповідь Новоархангельського районного суду Кіровоградської області на його клопотання ОСОБА_1 про передачу справи на розгляд до суду за місцем проживання останнього. Поміж суті наданої ОСОБА_1 відповіді на його клопотання, судом зазначено, що розгляд справи відкладений на 25.03.2019 року, яку ОСОБА_1 отримав 01.04.2019 року, тобто після винесення судового рішення у справі.

Однак, таке повідомлення про дату та місце розгляду справи не відповідає положенням ст. 277-2 КУпАП, згідно якої повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, розгляд справи без участі ОСОБА_1 , як особи яка притягається до адміністративної відповідальності, є порушенням його права на захист.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Враховуючи наведене, оскільки апеляційним переглядом встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до невідповідності висновків фактичним обставинам справи, порушення норм процесуального права, а тому постанова Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 25 березня 2019 року стосовно ОСОБА_1 підлягає скасуванню з прийняттям апеляційним судом нової постанови.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за їх внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, необхідною умовою для застосування до порушників відповідальності, передбаченої Кодексом України про адміністративну відповідальність, є наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

Згідно протоколу серії БД №031893 від 10.02.2019 року ОСОБА_1 поставлено у провину те, що він 10.02.2019 року о 23.30 год. в Кіровоградській області Новоархангельського району в с. Кам`янече по вул. Лисовій, керував автомобілем Богдан-2110 д.н.з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння «різкий запах алкоголю з ротової порожнини», від проходження медичного огляду на визначення факту вживання алкоголю відмовився чим порушив п.2.5 ПДР.

У підтвердження факту відмови водія ОСОБА_1 , працівниками поліцїї до протоколу серії БД №031893, надано пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_3

З письмових пояснень свідка ОСОБА_4 , убачається, що він був присутній під час того ОСОБА_1 відмовився пройти медичний огляд у ЦРЛ для визначення факту вживання алкоголю, проте, вказані пояснення не містять даних, що ОСОБА_1 пропонувалось пройти огляд на визначення стану сп1яніння на місці зупинки транспортного засобу, а письмові пояснення свідка ОСОБА_3 взагалі не стосуються даної справи та свідчать про інші події, які мали місце 26 січня 2019 року за участю водія автомобіля ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_5

Згідно відеозапису, долученого працівниками поліції в якості доказу, який міститься у матеріалах справи видно, що ОСОБА_1 перебуваючи у патрульному автомобілі поліції на вимогу проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння відмовлявся, проте, на даному відеозаписі будь-які особи окрім ОСОБА_1 та працівників поліції відсутні.

Для повного та всебічного з`ясування обставин справи у судове засідання суду апеляційної інстанції за клопотанням ОСОБА_1 були викликані свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , однак вказані свідки до апеляційного суду не з`явились, клопотань чи письмових пояснень не надсилали.

Таким чином, залишаються не спростованими апеляційні доводи ОСОБА_1 про те, що на місці зупинки його працівниками поліції, свідки були відсутні. А окрім того, відсутність на місці події свідка ОСОБА_3 з урахуванням змісту його письмових пояснень сумніву не викликає.

Апеляційним судом встановлено, що матеріали справи взагалі не містять відомостей з приводу того, що ОСОБА_1 на місці зупинки його транспортного засобу пропонувалось пройти огляд за допомогою спеціальних технічних засобів в присутності двох свідків, від проходження якого він відмовився. Отже, працівниками поліції не було належним чином виконано вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735, при прийнятті відмови ОСОБА_1 визначеної процедури проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, а тому слід вважати, що в такому випадку (через порушення процедури проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння) відсутнє порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочато підлягає закриттю, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що будь-яких належних, допустимих і достовірних доказів того, що працівниками поліції було виконано вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735, при прийнятті відмови ОСОБА_1 на встановлення факту перебування його в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, суду надано не було, доводи апелянта, щодо недотримання працівниками поліції визначеної процедури проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, не спростовано, а тому слід вважати, що в такому випадку провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП..

Керуючись ст.ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку подання апеляційної скарги, задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 , строк подання апеляційної скарги на постанову Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 25 березня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 20 березня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - скасувати та провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: Підпис:

Згідно з оригіналом.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко