Житомирський апеляційний суд
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду ОСОБА_1, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Богунського районного суду м.Житомира від 09 січня 2019 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1

в с т а н о в и в:

Постановою Богунського районного суду м.Житомира від 09 січня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави в особі ДСА України судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Згідно постанови суду, 30.11.2018 року о 16 годині 30 хвилин в м. Житомирі по проспекту Незалежності, 63 водій ОСОБА_2 керував автомобілем Renault Master, н.з. АМ 4303 ВВ з ознаками наркотичного спяніння: порушення координації рухів, тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

На прийняте судом рішення ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Богунського районного суду м. Житомира 09 січня 2019 року та постановити нову, якою справу адміністративне правопорушення відносно нього про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв'язку відсутністю складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що оскаржувана постанова нічим не обґрунтована, досліджень матеріалів справи суд не проводив, прийняв постанову без допиту працівників поліції та свідків, не надавши йому, ОСОБА_2, можливості реалізувати право на судовий захист.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 064398 від 30.11.2018 року було складено з грубим порушенням чинного законодавства відповідно до наступного.

Зміст та виклад протоколу не відповідають фактичним обставинам справи з наступних підстав. Так, 30 листопада 2018 року, приблизно о 16.00 годині, він перебував на АЗС «WOG», що за адресою: м. Житомир, проспект Незалежності, 63, де проводив прибирання у автомобілі «Renault Master». Під час перебування на АЗС «WOG» помітив автомобіль патрульної поліції, який декілька разів, підозріло здійснював патрулювання прилеглої території автозаправного комплексу та після чого зупинився неподалік, вимкнув двигун, проблискові маячки, світло фар та працівники поліції проводили спостереження за його діями. Після закінчення прибирання, він (ОСОБА_2) мав ще невідкладні справи у місті. Проте, розпочавши рух на вищевказаному автомобілі, був зупинений працівниками патрульної поліції в супереч Закону України «Про Національну поліцію». З автомобіля патрульної поліції вийшов інспектор та наблизився до нього. Не привітавшись, та не пояснюючи суті звернення, інспектор почав вимагати надати посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, чим грубо порушував ч. З cm. 18 ЗУ «Про Національну поліцію». З'ясувавши причину його знаходження в вечірній час на АЗС «WOG», що за адресою: м. Житомир, проспект Незалежності, 63, інспектор висловив сумнів щодо стану його здоров'я. Інспектор патрульної поліції наполягав на тому, що на його думку, він, ОСОБА_2, знаходиться в стані наркотичного сп'яніння та має відповідні ознаки, а саме порушення координації рухів, тремтіння пальців рук, а також зіниці очей не реагують на світло, що не відповідало дійсності. Проте з твердженнями інспектора поліції, він не згоден та в судовому засіданні у суді першої інстанції вину у інкримінованому правопорушенні не визнав, зазначивши, що наркотичні засоби ніколи не вживав та не вживає, тому будь - яких підстав у працівників поліції вважати, що він перебував з ознакам наркотичного сп'яніння не було.

Суд зазначив, що за встановлених обставин справи, безперечно встановлено його вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки на думку суду є достатнім, вищезазначений факт відмови від проходження в установленому порядку медичний огляд, а також письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які тільки засвідчили факт відмови від проходження в установленому порядку медичний догляд, проте не знали фактичних, об'єктивних і повних обставин справи та причин його відмови від проходження в установленому порядку медичний догляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В порушення, судом першої інстанції, ст. 245 КУпАП, де зазначено, що одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, на усне клопотання про виклик до судового засідання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, для надання свідчень на доведення невинуватості у незаконно складеному з грубим порушенням чинного законодавства протоколі було відмовлено.

Оскільки, вищезазначені судом факти його вини є непереконливими недостатніми та не були повно та всебічно досліджені під час судового засідання, не оцінивши докази його невинуватості в їх сукупності, постанова Богунського районного суду м. Житомира від 09.01.2019 року підлягає скасуванню.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 пояснив, що 30 листопада 2018 року, приблизно о 16 годині, він перебував на АЗС «WOG», що за адресою м. Житомир, проспект Незалежності, 63, де проводив прибирання у автомобілі «Renault Master».Під час перебування на АЗС «WOG» помітив автомобіль патрульної поліції, який декілька разів, підозріло, здійснював патрулювання прилеглої території автозаправного комплексу та після чого зупинився неподалік, вимкнений двигун, проблискові маячки, світло фар та проводили спостереження за моїми діями. Після закінчення прибирання, він мав ще невідкладні справи у місті. Проте, розпочавши рух на вищевказаному автомобілі, був зупинений працівниками патрульної поліції всупереч Закону України «Про Національну поліцію». З автомобіля патрульної поліції вийшов інспектор та наблизився до нього, не привітавшись, та не пояснюючи суті звернення інспектор почав вимагати надати посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, З'ясувавши причину знаходження в вечірній час на АЗС «WOG», щ за адресою м. Житомир, проспект Незалежності, 63, інспектор висловив сумнів щодо стану його здоров'я. Інспектор патрульної поліції, наполягав на тому, що на його думку він перебувє в стані наркотичного сп'яніння та має відповідні ознаки, а сам (порушення координації рухів, тремтіння пальців рук, а також зіниці очей не реагують на світло, що не відповідало дійсності. Проте з твердженнями інспектора поліції, він не згоден та в судовому засіданні у суді першої інстанції вину у вчиненому правопорушенні не визнав, зазначивши, що наркотичні засоби ніколи не вживав та не вживає, тому будь - яких підстав у працівників поліції вважати, що він перебував з ознакам наркотичного сп'яніння не було. ОСОБА_2 також пояснив, що спочатку погодився на проходження огляду на стан наркотичного спяніння в присутності свідка ОСОБА_5, однак в подальшому працівники поліції, виключивши камеру відеоспостереження, пояснили, що таке обстеження займе тривалий час, та він може просто відмовитись від проходження такого огляду. Не маючи правової освіти, та перебуваючи у збентеженому стані, він погодився з тим, що відмовляється від огляду. Вважає такі дії працівників поліції незаконними та упередженими.

Свідок ОСОБА_5 під час апеляційного розгляду справи пояснив, що 30.11.2018 року на заправці ВОГ, що знаходиться на проспекті Незалежності в м.Житомирі, він заправляв свій автомобіль. До нього підійшли працівники поліції та запропонували бути свідком проведення огляду на стан спяніння, підвели до ОСОБА_2, який стояв біля свого автомобіля разом працівником поліції. Працівники поліції запропонували ОСОБА_2 пройти огляд на стан наркотичного спяніння, на що останній відмовився, без будь-яких пояснень. Разом з ним працівниками поліції був залучений ще один свідок. Ознак наркотичного спяніння він у ОСОБА_2 він не бачив. Пояснення свідки писали в машині поліцейських.

Свідок ОСОБА_3 в апеляційному суді, підтвердивши свої пояснення, надані в письмовому вигляді, додатково пояснив, що дійсно ОСОБА_6 вів себе дещо неадекватно, був перепуганий, плутався в поясненнях. Спочатку він був згоден на проходження огляду на стан спяніння, але потім працівники поліції стали казати йому, що можливо не треба цього робити, що буде швидше, якщо він відмовиться, це його право. Це відбувалося без відеофіксації. Потім під відеофіксацію ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду, без пояснення причин, казав, що наркотики не вживав.

Разом з тим в ході апеляційного розгляду справи ОСОБА_2 подав клопотання про закриття провадження у справі за малозначністю правопорушення на підставі ст.22 КУпАП. При цьому зазначив, що працює таксистом, має на утриманні вагітну цивільну дружину та є єдиним годувальником родини. Просив врахувати, що ніяких суспільно небезпечних наслідків від його правопорушення не настало, шкоду не завдано, відмовився від проходження огляду на стан спяніння, бо працівники поліції запевнили його у відсутності тяжких для нього наслідків. Разом з тим наслідки притягнення його до адмінвідповідальності вкрай тяжкі. На підтвердження свого сімейного стану надав відповідні довідки з місця проживання та медичну довідку про перебування дружини в стані вагітності.

Крім того ОСОБА_2 також пояснив, що не заявляв такого клопотання в суді першої інстанції, оскільки вважав, що суд врахує його пояснення щодо недобровільності відмови від проходження огляду на стан спяніння та ухвалить постанову на його користь. Однак отримавши рішення суду про визнання його винним, вимушений був звернутися з таким клопотанням саме в ході апеляційного перегляду справи за його апеляційною скаргою.

Заслухавши пояснення та доводи ОСОБА_2, пояснення свідків, перевіривши матеріали справи та надані докази в межах доводів апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, як самим протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №064398 від 30.11.2018 року, так і наданими до протоколу про адміністративне правопорушення доказами, зокрема поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, які підтверджені в ході апеляційного розгляду справи, рапортом командира роти №1 батальйону УПП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_7, а також відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому ОСОБА_2 у присутності свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння..

Враховуючи вище наведене, в діях ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а наведені матеріали справи в своїй сукупності узгоджуються між собою, доповнюють один одного та підтверджують факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, апеляційний суд вважає за можливе задовольнити клопотання ОСОБА_2 про звільнення його від адмінвідповідальності у справі за ст.22 КУпАП з огляду на наступні обставини.

Обставини вчинення ОСОБА_2 правопорушення, яке полягало лише у відмові від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння, тим більш, що така відмова за поясненнями самого ОСОБА_2, підтвердженими свідком ОСОБА_3, була вчинена ним за підбурюванням працівників поліції, свідчать про невелику суспільну небезпеку такого правопорушення. Дане правопорушення не потягло ніяких шкідливих наслідків, не завдало будь-якої шкоди. Крім того особа ОСОБА_2 не є суспільно небезпечною, оскільки до адміністративної відповідальності він раніше не притягався, за наданими ним довідками проживає без реєстрації з ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 та області. При цьому, згідно долученої до клопотання довідки Комунального некомерційної підприємства «Центральна районна лікарня Житомирської районної ради» громадянка ОСОБА_8 перебуває в стані вагітності на 27 тижні вагітності.

При цьому, заявляючи зазначене клопотання, ОСОБА_2 вказав, що визнає вину в тому, що фактично відмовився від проходження огляду на стан спяніння, хоча повинен був пройти такий огляд та не звертати уваги на розяснення працівників поліції.

Крмі того, ОСОБА_2 також просив врахувати, що він хоча і неофіційно, але працює таксистом, та це є єдиним джерелом утримання його сімї.

Враховуючи наведені обставини, апеляційний суд вбачає підстави для застосування до ОСОБА_2 положень ст. 22 КУпАП та звільнення його від відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП , обмежившись усним зауваженням, у звязку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови.

Керуючись ст. 294, 22 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу з клопотанням про звільнення від адміністративної відповідальності в порядку ст. 22 КУпАП ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Богунського районного суду м.Житомира від 09 січня 2019 року щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою ОСОБА_2 звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у звязку з його малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: