Справа № 359/1762/19
Провадження № 3/359/768/2019
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 травня 2019 м. Бориспіль
30 січня 2019 о 09 годині 35 хвилин під час проходження митного контролю у зоні митного контролю «Приліт» терміналу D ДП МА «Бориспіль» громадянка України ОСОБА_2 , що прилетіла з Китаю м. Пекін, літаком авіакомпанії «МАУ», своїми діями обрала канал, позначений символом зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим відповідно до ч. 5 ст 366 МК України заявила про те, що переміщувані нею через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України та засвідчив про факти, що мають юридичне значення.
Після перетину «білої лінії», яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю «зелений коридор» , ОСОБА_3 було задано працівниками Київської митниці ДФС запитання щодо наявності в неї готівки, на що вона відповіла, що має 13 654 Доларів США та 2660 ОСОБА_4 . Після цього, пасажирку було запрошено до службового приміщення митниці залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль», де нею була видана та власноручно перерахована готівка в розмірі 10 13 654 Доларів США та 2660 ОСОБА_4 , які знаходилися у одному з відділень жіночої сумки, що належить ОСОБА_3 . Готівка переміщувалася без ознак приховування.
Зі слів ОСОБА_5 вся готівка належала їй особисто і є її заробітною платою, щодо заявлення суми лише 10 000 доларів США, в поясненнях наданих на митниці ОСОБА_6 повідомила, що має при собі 13 654 Доларів США та 2660 ОСОБА_4 , що зазначила у своїх поясненнях. Вся готівка переміщувалася без ознак приховування.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_6 , під час проходження митного контролю в залі «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль», порушила встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.
Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України громадянкою ОСОБА_7 , яка формою проходження митного контролю обрав проходження через «зелений коридор», готівки в обсязі, що підлягає обов`язковому письмовому декларуванню, у повному обсязі відповідно до Постанови Правління НБУ № 148 від 27.05.2008 та доповненнями, внесеними Постановами Правління Національного банку України, мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України.
Підстав для направлення матеріалів для додаткової перевірки та закриття провадження в справі не встановлено.
Громадянка ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.
Представник особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_9 в судове засідання з`явився та надав суду письмове клопотання у якому просив не застосовувати відносно ОСОБА_5 конфіскацію предметів порушення митних правил, оскільки для неї така міра відповідальності є надмірним тягарем.
Свою позицію обґрунтовував наступним чином.
Зазначив, що розмір шкоди завданої діями ОСОБА_5 державі Україна є незначним, оскільки фактично державі Україна в результаті її дій не було заподіяно жодної шкоди.
Ввезти в Україну ОСОБА_6 мала намір кошти, які являлися її заробітною платою, що підтверджує контрактом та довідками про доходи.
Зазначив, що правопорушення було скоєно ОСОБА_7 без будь-якого умислу та прояву неповаги до дежави Україна.
У клопотанні представник також вказує, що тимчасово вилучені у ОСОБА_5 кошти є для неї значною сумою, оскільки вона везла їх до України, щоб її родина, яка являється переселенцями з зони АТО, могла придбати житло.
З урахуванням того, що конфіскація затриманих у ОСОБА_1 коштів призведе до значних негативних для неї наслідків, що проявляться у її скрутному становищі, оскільки вилучені кошти є для неї дуже значною сумою, представник вважає що такий фінансовий вплив на неї буде непропорційним з тяжкістю скоєного нею адміністративного правопорушення і буде сприяти лише погіршенню матеріального становища ОСОБА_5 та членів її сім`ї, що ніяк не сприятиме вихованню та попередженню вчинення нею нових порушень. Також відмітив, що наразі родина ОСОБА_5 не має житла в Україні.
Також представник ОСОБА_5 зазначив про необхідність врахування при розгляді справи п.10 ч. 2 Конвенції про захист заробітної плати № 95.
Представник ОСОБА_5 зазначив про необхідність врахувати при розгляді справи сукупність обставин, що пом`якшують відповідальність особи, що притягається до адміністративної відповідальності та практику Європейського суду з справ людини. Таким чином, враховуючи все вищевикладене, просив призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу, а вилучену валюту повернути.
Представник митниці протокол підтримав та зазначив, що громадянка ОСОБА_6 скоїла порушення митних правил, яке передбачене ст. 471 МК України у зв`язку з чим просив застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у виді штрафу з конфіскацією вилученої валюти.
Суддя заслухавши думку представника митниці, представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, пояснення свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях громадянки ОСОБА_5 вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ст. 471 Митного кодексу України.
Відповідно до п. 3 розділу 2 Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, затвердженої постановою Правління НБУ від 27.05.2008 № 148, фізична особа нерезидент має право ввозити в Україну готівку в сумі, що перевищує в еквіваленті 10 000 євро, за умови письмового декларування митному органу в повному обсязі.
Диспозицією ст. 471 МК України встановлено, що правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.
Відповідальність за порушення митних правил настає для громадянина, який обрав проходження митного контролю «зеленим» коридором, з моменту перетину останнім «білої лінії», що позначає закінчення «зеленого» коридору.
Як вбачається з протоколу про порушення митних правил громадянка ОСОБА_6 перетнула «білу лінію», що позначає закінчення зони спрощеного митного оформлення «зелений коридор», таким чином перемістила через митний кордон України валюту, яка обмежена законодавством України, а саме в розмірі, що перевищує 10 000 євро.
Вина правопорушника, окрім особистого її визнання, як вчиненого з необережності та неумисно, підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами та встановлена судом.
У відповідності з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Згідно ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є часткою національного законодавства України. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.
17 липня 1997 Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод», а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.
Правопорушення, яке вчинила громадянка ОСОБА_6 полягало у переміщенні через митний кордон не задекларованих митному органу коштів в сумі 13 654 Доларів США та 2660 Юанів ОСОБА_8 , що підлягає обов`язковому декларуванню.
Слід зауважити, що діючим законодавством України ввезення готівкової іноземної валюти в Україну в принципі не обмежена, обмежена лише сума (10 000 євро), яка може бути ввезена без письмового декларування.
Об`єктивна сторона правопорушення яке вчинила громадянка ОСОБА_6 полягає в недекларуванні іноземної валюти при проходженні митного контролю в «зеленому коридорі», тобто в зоні спрощеного митного контролю, відповідальність за що передбачена ст. 471 МК України.
Згідно зі ст. 471 МК України за дане правопорушення передбачено накладення адміністративного стягнення в виді штрафу і конфіскації не задекларованої валюти.
Разом з тим, при вирішення питання про конфіскацію певного предмета правопорушення мають значення, зокрема: характеристика безпосереднього предмету правопорушення (чи загалом можливе його законне переміщення через митний кордон України, у тому числі чи підлягають сплаті митні платежі, інші податки, у зв`язку з переміщенням предмета правопорушення через митний кордон; джерело походження безпосереднього предмета правопорушення; причини, які призвели до порушення порядку проходження митного контролю в зонах спрощеного митного контролю; мета переміщення порушником предмета через митний кордон України; наявність завданої державі шкоди; вартість безпосереднього предмета правопорушення; майновий стан порушника.
За матеріалами справи жодних даних, які б давали суду підстави вважати, що шляхом застосування конфіскації буде попереджена інша незаконна діяльність - легалізація злочинних доходів, торгівля наркотиками, фінансування тероризму, ухилення від сплати податків, тощо - відсутні.
Ввезення даної суми на територію України резидентами допускається, за умови її письмового декларування митному органу.
Таким чином єдине діяння, яке вчинила громадянка ОСОБА_6 полягає в ненаданні митному органу відповідної декларації.
За вищевказане правопорушення, яке полягає в недекларуванні іноземної валюти, громадянка ОСОБА_6 підлягає адміністративному стягненню у виді штрафу.
Шкода, яку громадянка ОСОБА_6 потенційно могла завдати державі була незначною: вона не ухилявся від сплати мита та інших зборів і не завдала державі іншої шкоди, якби ввезла гроші не задекларувавши їх, органи влади лише не отримали б інформацію про те, що ці кошти опинилися на території держави. Таким чином, метою конфіскації в даному випадку є не відшкодування майнової шкоди, завданої державі, оскільки вона не зазнала ніяких збитків, внаслідок невнесення заявником відомостей до митної декларації, у зв`язку з чим, застосування конфіскації в даному випадку є не компенсаційною, а стримуючою та карною мірою.
На підставі статті ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
При прийнятті рішення суддя враховує, зазначені представником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності в клопотанні обставини.
При перевірці вказаних обставин судом встановлено, що громадянка ОСОБА_6 дійсно разом зі своєю сім`єю проживала на території зони АТО, власного житла не мають, стабільних доходів не мають, грошові кошти, які були тимчасово вилучені мають легальне походження та є заробітною платою ОСОБА_5 і мали бути використані на потреби її сім`ї.
Обтяжуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено. При прийнятті рішення суддя враховує наявність у громадянки ОСОБА_5 підтверджуючих походження валюти документів, її розмір та призначення валюти, ввезення якої намагалася здійснити ОСОБА_6
В матеріалах справи відсутні дані, які б свідчили про незаконність походження вказаних коштів, а навпаки є відомості, які свідчать про легальне походження валюти.
Відповідно до положень ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Європейський суд з прав людини у справі «Трегубенко проти України» від 02 листопада 2004 року, зазначив, що позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний, inter alia, «інтерес суспільства» та «умови, передбачені законом». Більше того, будь-яке втручання у право власності обов`язково повинно відповідати принципу пропорційності. Як неодноразово зазначав Суд, «справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Пошук такого справедливого балансу пролягає через всю Конвенцію. Далі Суд зазначає, що необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (див. рішення щодо Брумареску (Brumaresku), параграф 78).
Таким чином, оцінюючи дотримання права на мирне володіння своїм майном, передбаченого ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Європейський суд з прав людини виходить із оцінки забезпечення «справедливого балансу» / дотримання принципу пропорційності (справедливої рівноваги між інтересами суспільства і основними правами окремої людини) (п.п. 69, 73 рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982, п.п.31, 34 рішення у справі «ОСОБА_2 проти РФ» від 06 листопада 2008).
З огляду на наведене, застосування конфіскації предметів порушення митних правил, в даному випадку є порушенням положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, а саме втручання в право громадянки ОСОБА_5 на повагу власності, так як є не пропорційним, оскільки покладає «індивідуальний надмірний тягар».
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Враховуючи характер скоєного, виходячи із ч. 3 ст. 462 МК України, матеріалів справи, встановлені судом обставини, зазначені норми закону, суддя дійшов висновку, що на правопорушника має бути накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1700 грн.). З цього приводу підстав для застосування додаткового покарання - конфіскації вилученої валюти у суду немає, яке вказане в санкції ст. 471 МК України.
Саме таке стягнення суддя вважає достатнім для виправлення та належної поведінки громадянки ОСОБА_5
Також, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з громадянки ОСОБА_5 , на яку накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.
Керуючись п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 3, 10, 366, 462, 471, 520 МК України (в редакції 2012 р.), ст. ст. 8, 23, 33, 40-1 КУпАП, суддя,
п о с т а н о в и в :
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Ю.В. Кабанячий

Постанова суду набрала законної сили ___________________.