Справа № 720/980/19
Провадження 3/720/347/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Ляху Г.О., з участю перекладачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина р. Бангладеш, проживаючого в АДРЕСА_1 -

за ст. 204-1 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

22 квітня 2019 року близько 04 години 00 хвилин громадянин р. ОСОБА_4 в групі інших осіб також громадян р. Бангладеш, перебуваючи на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби «Тарасівці» відділу прикордонної служби «Мамалига», яка розташована на території Новоселицького району Чернівецької області, направлявся в напрямку 905 прикордонного знаку з метою незаконного перетину державного кордону із України до Румунії, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон, групою осіб, без належних документів, що посвідчують особу, чим порушив вимоги ст.ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон» та вчинив спробу незаконного перетину державного кордону України.

В суді ОСОБА_5 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що приблизно півроку без належних документів та дозволу перебуває в Україні, куди незаконно поза встановленими пунктами пропуску потрапив з Російської Федерації. Вночі 22 квітня 2019 року він разом із своїми співвітчизниками направлявся на таксі до м. Чернівці для отримання дозволу на проживання в Україні в міграційній службі. До цього в міграційну службу на території України не звертався та де розташована така служба в м. Чернівці не знає. Будь-якого наміру незаконного перетину державного кордону України не мав, а тому просив провадження у справі закрити.

Не дивлячись на невизнання ОСОБА_6 своєї вини, його винуватість в здійсненні спроби незаконного перетину державного кордону України повністю підтверджується дослідженими судом доказами.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 326800 від 22 квітня 2019 року слідує, що 22 квітня 2019 року близько 04 години 00 хвилин громадянин р. ОСОБА_4 в групі інших осіб вчинив спробу незаконного перетину державного кордону України в напрямку 905 прикордонного знаку на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби «Тарасівці» відділу прикордонної служби «Мамалига».

З протоколу про адміністративного затримання від 22 квітня 2019 року вбачається, що 22 квітня 2019 року о 04 годині 00 хвилин ОСОБА_5 був затриманий за спробу незаконного перетину державного кордону України.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24 квітня 2019 року ОСОБА_5 був затриманий з метою ідентифікації особи та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на шість місяців.

Таким чином, оцінивши у сукупності дослідженні докази, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_3 у спробі незаконного перетину державного кордону України у групі осіб повністю доказана та його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

При цьому, слід врахувати, що частиною 2 статті 204-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчиненого у групі, а згідно ст. 9 КУпАП обов`язковою умовою скоєння адміністративного правопорушення є наявність вини з боку порушника.

Аналіз вказаних норм дає підстави вважати, що спроба перетинання державного кордону України має носити активні дії направлені на незаконне перетинання державного кордону України будь-яким способом:

- поза пунктами пропуску через державний кордон України;

- в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів;

- за документами, що містять недостовірні відомості про особу.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, в силу п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Вирішуючи дану справу, слід врахувати, що ОСОБА_5 є громадянином іншої держави, який близько шести місяців знаходиться на території України без відповідних дозвільних документів, вночі 22 квітня 2019 року направлявся в сторону державного кордону України в групі інших осіб своїх співвітчизників, знаходячись у безпосередній близькості від кордону на відстані декількох кілометрів від нього.

Пояснення ОСОБА_3 про те, що він направлявся до міграційної служби м. Чернівці та про те, що не був знайомий з іншими своїми супутниками вважаю неправдивими, виходячи з того, що дорога, де вони були затримані веде безпосередньо до державного кордону України в напрямку Румунії, затримання мало місце вночі, всі затримані особи є громадянами однієї країни, а саме р. Бангладеш.

Тому вважаю, що в матеріалах справи достатньо доказів, які у своїй сукупності дають підстави поза розумних сумнівів вважати, що ОСОБА_5 вчинив спробу для незаконного перетину кордону, оскільки здійснив активні дії направлені на перетин кордону поза пунктами пропуску без відповідних документів, які виявились у направленні в групі іноземців у нічний час в напрямку 905 прикордонного знаку державного кордону України до Румунії, з метою його перетину поза встановленими пунктами пропуску.

В той же час, невизнання Джахедом Ісламом факту правопорушення оцінюю як спосіб його захисту, з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, так як його покази у вказаній частині повністю спростовуються матеріалами справи.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини порушника, а також особу порушника, його майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за скоєне правопорушення.

Враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив умисне грубе адміністративне правопорушення в групі, вважаю за необхідне накласти на нього стягнення у виді адміністративного арешту.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 204-1 ч.2, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

Постановив:

Визнати винним ОСОБА_3 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 204-1 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 14 (чотирнадцять) діб.

Строк відбування стягнення рахувати з моменту затримання 04 години 00 хвилин 22 квітня 2019 року та вважати його відбутим.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 384 гривень 20 копійок, зарахувавши їх на рахунок № НОМЕР_1 , МФО 856135, код кваліфікації доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ суду 02885669, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 23246028, УДК у Новоселицькому районі, банк отримувача в ГУДКУ у Чернівецької області.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення через Новоселицький районний суд до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя: Ляху Г.О.