КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_1 її захисника - адвоката Клока В.О. та іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 січня 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

У вказаній постанові зазначено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 03.05.2018 року серії БР №162440, ОСОБА_1 03.05.2018 року приблизно о 19 год. 05 хв., керуючи автомобілем «Рено» д.н.з. НОМЕР_1, виїхала на регульоване перехрестя вул. Глибочицької з вул. Мельникова в м. Києві на забороняючий (червоний) сигнал світлофору та здійснила зіткнення з автомобілем «Шкода» д.н.з. НОМЕР_2, який в цей час рухався зі сторони вул. Коперника на дозволяючий (зелений) сигнал світлофора, в результаті чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушила вимоги п.8.7.3 «е» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.01.2019 року та винести нову постанову, якою визнати її невинною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження в справі відносно неї закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУПАП.

В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги посилається на неправильне застосування судом норм матеріального і порушення норм процесуального права та зазначає, що під час розгляду справи, суд першої інстанції, в порушення вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, розглянув справу без всебічного, повного і об'єктивного з'ясування всіх обставин справи в їх сукупності, формально підійшов до розгляду даної справи, не з'ясував чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, що призвело до прийняття незаконної і невмотивованої постанови, зміст якої не відповідає положенням ст.ст. 283, 284 КУпАП.

Також вказує, що приймаючи оскаржуване рішення суддя не з'ясував всіх обставин справи, як того вимагають приписи ст. 280 КУпАП і перерахувавши у постанові досліджені докази, не надав їм жодної оцінки та закрив провадження в справі на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, чим порушив вимоги закону щодо обов'язкового встановлення наявності чи відсутності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, адже за змістом ст. 38 КУпАП для обчислення встановленого строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження в справі у зв'язку із його закінченням, необхідним є встановлення факту вчинення особою адміністративного правопорушення.

На переконання апелянта, матеріали даної справи містять достатньо доказів на підтвердження відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, які беззаперечно свідчать, що дана дорожньо-транспортна пригода сталась виключно з вини іншого учасника ДТП, водія автомобіля «Шкода», д.н.з. НОМЕР_2, ОСОБА_3

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника Клока В.О. на підтримку доводів апеляційної скарги; пояснення іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3, який заперечував проти поданої апеляційної скарги, посилаючись на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та апеляційні доводи, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч. 7, 8 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами поданої апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вбачається, що 03.05.2018 року приблизно о 19 год. 05 хв. на перехресті вул. Мельникова та вул. Глибочицька в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Рено» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та «Шкода» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, за наслідками якої на місці події працівниками поліції відносно водія ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП.

На іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди водія ОСОБА_3 протокол про адміністративне правопорушення не складався.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №162440 від 03.05.2018 року відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, остання, керуючи автомобілем «Рено» д.н.з. НОМЕР_1, в порушення вимог п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України, виїхала на регульоване перехрестя вул. Мельникова та вул. Глибочицька на забороняючий (червоний) сигнал світлофору та здійснила зіткнення з автомобілем «Шкода» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, який в цей час рухався зі сторони вул. Коперника на дозволяючий (зелений) сигнал світлофору, в результаті чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 заперечувала свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення та пояснила, що 03.05.2018 року приблизно о 19 год., керуючи автомобілем «Рено» д.н.з. НОМЕР_1, рухалась по вул. Січових Стрільців в напрямку центру міста Києва у лівій смузі руху зі швидкістю приблизно 60 км/год. Проїжджаючи через перехрестя вул. Січових Стрільців та вул. Глибочицька на дозволяючий сигнал світлофора була уважною, стежила за дорожньою обстановкою, не змінювала напрямок руху, в той час як водій автомобіля «Шкода» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_3, рухаючись в попутному напрямку по вул. Січових Стрільців у правій смузі, випередив її автомобіль, після чого різко повернув ліворуч та здійснив зіткнення з її автомобілем, пошкодивши праву передню частину керованого нею транспортного засобу.

Вважає, що дана дорожньо-транспортна пригода сталася виключно з вини водія автомобіля «Шкода» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_3, який в порушення вимог Правил дорожнього руху України не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її змінута намагаючись виконати маневр повороту ліворуч з правої смуги руху, не переконався у безпечності свого маневру, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів.

Інший учасник ДТП ОСОБА_3 під час апеляційного розгляду справи заперечив пояснення ОСОБА_1 та в повному обсязі підтримав свої пояснення, надані працівникам поліції на місці події під час оформлення даної дорожньо-транспортної пригоди і пояснив, що 03.05.2018 року приблизно о 19 год. 00 хв., керуючи автомобілем «Шкода» д.н.з. НОМЕР_3, рухався по вул. Коперника в напрямку вул. Глибочицька та під'їжджаючи до перехрестя з вул. Січових Стрільців зупинився на червоний сигнал світлофора. Вказував, що керований ним автомобіль стояв першим на перехресті перед світлофором, після чого дочекавшись коли на світлофорі загорілось зелене світло, він розпочав рух і коли доїхав майже до середини перехрестя, побачив ліворуч від себе автомобіль «Рено», який рухаючись по вул. Січових Стрільців, виїхав на вказане перехрестя на червоний сигнал світлофору та здійснив зіткнення у ліву передню частину його автомобіля.

Саме такий механізм виникнення дорожньо-транспортної пригоди повністю відповідає об'єктивним даним, що містяться в матеріалах справи та підтверджений зібраними по справі доказами.

Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах доводів поданої апеляційної скарги, вважаю, що версія водія автомобіля «Рено» ОСОБА_1 щодо механізму зіткнення транспортних засобів не знайшла свого об'єктивного підтвердження під час апеляційного розгляду справи, оскільки наявні в матеріалах справи докази, зокрема: пояснення водія автомобіля «Шкода» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 щодо обставин виникнення дорожньо-транспортної пригоди; дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №162440 від 03.05.2018 року, складеному відносно ОСОБА_1; схемі місця ДТП, на якій зафіксовано місце зіткнення, взаємне розташування транспортних засобів на проїзній частині та перелік пошкоджень, отриманих внаслідок ДТП; фотографії з місця пригоди щодо характеру та локалізації пошкоджень на автомобілях, які повністю узгоджуються між собою і в своїй сукупності спростовують доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про її невинуватість у виникненні даної дорожньо-транспортної пригоди та відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З огляду на викладене, апеляційні доводи ОСОБА_1 про те, що зіткнення транспортних засобів відбулось внаслідок дій іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - водія автомобіля «Шкода» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_3, який, на переконання останньої, рухаючись у правій смузі, в порушення вимог правил дорожнього руху, здійснив поворот ліворуч у забороненому для цього місці, а також її посилання на письмові пояснення свідка ОСОБА_6, надані в суді першої інстанції, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки вони не спростовують наявні в матеріалах справи докази вини саме водія ОСОБА_1 у даній дорожньо-транспортній пригоді, а інших переконливих доказів на обґрунтування своїх доводів, які б за своїм змістом безумовно свідчили про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, остання не навела.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження тієї обставини, що водій автомобіля «Шкода» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_3рухався в попутному напрямку з автомобілем «Рено» д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1 по вул. Січових Стрільців та здійснював будь-які маневри щодо зміни напрямку свого руху і таких доказів ОСОБА_1 у своїй скарзі та під час апеляційного розгляду справи не навела.

Отже, враховуючи, що в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не наведено належного обґрунтування доводів незаконності прийнятого суддею рішення, а твердження апелянта про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не знайшло свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.01.2019 року відносно ОСОБА_1, про що ставиться питання в її апеляційній скарзі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 січня 2019 року, якою провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП - без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова

Справа№ 33/824/1096/2019 Категорія: ст.124 КУпАП

Головуючий у апеляційній інстанції - Сілкова І.М.