Справа № 441/1957/18 Головуючий у 1 інстанції: Малахова-Онуфер А.М.
Провадження № 33/811/215/19 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі судді апеляційного суду Партики І. В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Городоцького районного суду Львівської області від 12 лютого 2019 року,

встановив:

постановою Городоцького районного суду Львівської області від 12 лютого 2019 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого на ІНФОРМАЦІЯ_3, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави 384, 20 грн. судового збору.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1, 12.11.2018р. о 02 год. 45 хв. на вул. Ю. Миндик, 1, в с. Мшана, Городоцького району, Львівської області, керував автомобілем Mercedes-Benz Sprinter, р. н. ВС 1877 ЕО, в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України. Згідно з результатами огляду у ОСОБА_1 виявлено 0, 63 проміле алкоголю.

На зазначену постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить її скасувати, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що справу розглянуто у його відсутності за наявності клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з тим, що з 07.02.2019 року він перебував на стаціонарному лікуванні, що порушило його право на захист. Вказує, що огляд на стан спяніння проводився за відсутності свідків. Суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про витребування відеозапису з камер спостереження працівників поліції та виклику свідків.

Дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.

Як вбачається із матеріалів справи, справа відносно ОСОБА_1 надійшла до Городоцького районного суду Львівської області 13.11.2018 року.

Згідно із довідок Укрпошти, інших матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово (на 09 год. 30 хв. 26.11.2018р., на 09 год. 30 хв. 21.12.2018р. та на 10 год. 08.01.2019р.) викликався в суд у встановленому законом порядку, однак рекомендовані поштові відправлення з повістками про виклик до суду останнього кожен раз повертались суду з відміткою «адресат по даній адресі не проживає» (а.с. 5-6, 11-12, 18-19).

Судовий розгляд було відкладено на 08.01.2019 року, проте такий не відбувся, оскільки в черговий раз повідомлення повернулось із поштового відділення.

29.01.2019 року ОСОБА_1 знов не прибув у судове засідання та подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки мав намір укласти договір про надання правової допомоги із адвокатом.

Розгляд справи було відкладено на 12.02.2019 року.

Оскільки ОСОБА_1 в судове засідання 12.02.2019 року повторно не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, участь захисника для розгляду справи не забезпечив, суд першої інстанції підставно розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у ній доказів.

При цьому судом першої інстанції вірно зазначено, що перебування на лікуванні не свідчить про неможливість його участі у судовому засіданні при розгляді адмінпротоколу, або неможливість забезпечення явки свого представника.

Так, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України», сторони по справі в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

11.03.2019 року, на адресу суду апеляційної інстанції надійшли додаткові пояснення ОСОБА_1, в яких він підтримав апеляційну скаргу та просив розглядати справу у його відсутності.

При цьому зазначив, що з 07.02.2019 року по 15.02.2019 року він знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Городоцької ЦРЛ, про що представив відповідну довідку.

Розгляд апеляційної скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення призначався на 15.03.2019 року та 05.04.2019 року, проте ОСОБА_1 в судові засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що свідчить про небажання останнього прибути в судове засідання та реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, а тому з урахуванням його заяви розгляд апеляційної скарги слід проводити у його відсутності.

Вважаю, що суд першої інстанції, детально дослідивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові судді обставин, підтверджується, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №322783 від 12.11.2018 року (а.с. 2), результатами огляду за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу (а.с. 1), згідно з яким у організмі ОСОБА_1 виявлено 0,63 проміле алкоголю.

Твердження ОСОБА_1 про те, що огляд на стан спяніння проводився за відсутності свідків є необґрунтованим, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення вказані свідки, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що суд, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням вимог ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Городоцького районного суду Львівської області від 12 лютого 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду ОСОБА_4