Провадження № 33/824/16/2019 Доповідач у 2 інстанції Ященко І.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 24 » жовтня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Ященко І.Ю., з участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника Ткаченко І.М., потерпілої ОСОБА_2 , представника потерпілої - Івченко Н.В., експерта Юрченка О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м.Києва від 22 червня 2018 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Києва, гр.України, працюючу лікарем Смарт Медікал Центру, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.,

в с т а н о в и л а:

Відповідно до постанови ОСОБА_1 визнана винною у тому, що вона 23.03.2018р. приблизно о 15 год. 05 хв., керуючи автомобілем марки «Honda Accord», д.н.з. « НОМЕР_1 », рухалася в м. Києві по вул. Тимофія Шамрила в напрямку станції метро «Берестейська» в крайній лівій смузі руху та виїхавши на регульоване перехрестя з вул. Жамбила Жабаєва, при здійсненні повороту ліворуч на дозволяючий зелений сигнал світлофору, діючи в порушення вимог п.16.6 ПДР України, не надала переваги в русі водію автомобіля «Toyota Venza» д.н.з. « НОМЕР_2 » ОСОБА_2 , яка рухалася в зустрічному напрямку з боку вул. Лагерної в напрямку вул. Тимофія Шамрила , тобто прямо по головній дорозі на дозволяючий зелений сигнал світлофору та мала пріоритетне право проїзду, що призвело до зіткнення зазначених автомобілів та отримання ними механічних пошкоджень.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просила скасувати вказану постанову, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247, п. 3 ст. 284 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги, апелянт послалася на те, що вважає постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки суддею при розгляді справи не було повно та об`єктивно досліджено всі фактичні обставини справи, не з`ясовано дійсні причини та механізм вчинення ДТП, не дано оцінки жодному доказу у справі, а рішення суду обґрунтоване неповними та неправдивими поясненнями іншого учасника ДТП.

На думку апелянта, протокол про адміністративне правопорушення щодо неї складено упереджено, без врахування дійсної дорожньої обстановки, без належної перевірки обставин та механізму скоєння ДТП, вважала, що ДТП сталась з вини водія ОСОБА_2 в результаті допущених нею порушень п.п.1.3, 1.5, 2.3 «б», 12.1, 12.4, 16.3, 16.5 ПДР України, при цьому її автомобіль зупинився на даному перехресті на початку вивороту передніх коліс її автомобіля вліво та не перекривав рух зустрічному автомобілю «Тойота», а тому у водія автомобіля Тойота була можливість для безпечного об`їзду її автомобіля та уникнення ДТП.

Крім того ОСОБА_1 вказала на те, що під час судового розгляду погодилась з ймовірною своєю провиною у скоєнні ДТП лише в частині того, що в момент виявлення нею зустрічного автомобіля «Тойота» вона була вимушена зупинитися на перехресті та простояла до зіткнення транспортних засобів біля 3 сек., оскільки не мала можливості повністю звільнити для водія автомобіля «Тойота» дане перехрестя.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , її захисника Ткаченко І.М., які підтримали апеляційну скаргу, пояснення потерпілої ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_6 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, допитавши експерта ОСОБА_7 , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з наступного.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності і необґрунтованості вказаної постанови у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення, є безпідставними.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст.280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ст.124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що суддя при розгляді справи дотримався вказаних вимог закону.

Висновок судді про доведеність винності ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за обставин, викладених в постанові судді, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і є обґрунтованим.

Так, вина ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів підтверджується: показаннями самої ОСОБА_1 в суді 1 інстанції, яка свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення визнала пояснивши, що 23.03.2018р., керуючи автомобілем «Honda Accord», рухаючись по вул.Тимофія Шамрила в напрямку метро »Берестейська» в крайній лівій смузі та виїхавши на регульоване перехрестя, при здійсненні повороту ліворуч на зелений сигнал світлофору, що дозволяє рух, не надала переваги в русі автомобілю «Toyota Venza», який рухався в зустрічному напрямку з боку вул.Лагерної, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, при цьому, вважає, що в діях іншого водія також є порушення правил дорожнього руху, оскільки водій ОСОБА_2 мала змогу здійснити маневр та об`їхати її автомобіль і запобігти аварії; показаннями потерпілої ОСОБА_2 про те, що 23.03.2018р., керуючи автомобілем «Toyota Venza», рухаючись зі сторони вул.Лагерна в напрямку Т.Шамрила, під час перетину на зелений сигнал світлофору регульованого перехрестя, маючи право пріоритетного проїзду, між її автомобілем і автомобілем «Honda Accord», який з зустрічної смуги раптово при здійсненні маневру повороту ліворуч виїхав на її смугу, відбулося зіткнення ТЗ з їх пошкодженням; даними протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 410346( а.с.1) в якому зафіксовано порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.16.6 ПДР України, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження автомобілів Honda Accord», д.н.з. « НОМЕР_1 » та «Toyota Venza» д.н.з. « НОМЕР_2 »; даними схеми дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 2) в частині зафіксованих пошкоджень на автомобілях; іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Наведеним у постанові доказам суд дав належну юридичну оцінку, вірно встановив фактичні обставини ДТП і дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 допустила порушення вимог п. 16.6 ПДРУкраїни та вчинила адмінправопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

З такими висновками судді І інстанції, погоджується і апеляційний суд, оскільки вони є обґрунтованими.

Так, зібрані у справі докази свідчать про те, що порушення саме водієм ОСОБА_1 вимог п.16.6 правил дорожнього руху, яка при повороті ліворуч не надала перевагу у русі автомобілю під керуванням ОСОБА_2, який рухався у зустрічному напрямку, знаходяться у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та наслідками, що настали у виді механічних пошкоджень транспортних засобів.

Під час апеляційного розгляду судом, за клопотанням ОСОБА_1 та її захисника Ткаченка І.М., була призначена і проведена автотехнічна та транспортно-трасологічна експертиза.

Згідно висновку за результатами проведення транспортно-трасологічної та авто технічної експертизи №20871/18-52/2202/19-52 від 7.06.2019р.( а.с.130-141) швидкість руху автомобіля Toyotaна момент початку гальмування за умови нерухомого стану автомобіля Honda в момент контактування, переміщення автомобіля Toyotaна відстані 17,0 в стані екстреного гальмування та враховуючи пошкодження, що утворилися на автомобілі Honda, буде складати приблизно 45-55 км/год.; за версією водія автомобіля Honda ОСОБА_1 : оцінити дії водія ОСОБА_1 вимогам п.16.6 ПДР в категоричній формі неможливо; за вказаними кількісними параметрами та характером зближення ТЗ за даною версією механізму виникнення дано ДТП зі слів водія ОСОБА_1 згідно постанови про призначення експертизи оцінити дії водія ОСОБА_2 з технічної точки зору вимогам п.12.3 ПДР в категоричній формі неможливо; встановити чи є в діях водія ОСОБА_2 невідповідності вимогам ПДР з технічної точки зору, які б знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП в рамках даного дослідження неможливо; встановити чи є в діях водія ОСОБА_1 невідповідності вимогам ПДР з технічної точки зору, які б знаходилися в причинному зв`язку з виникненням ДТП в рамках даного дослідження неможливо; за версією водія автомобіля Toyota ОСОБА_2 : з технічної точки зору , при зазначених кількісних параметрах зближення ТЗ, дії водія автомобіля Honda ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.16.6 ПДР; в даній дорожній обстановці, при вказаних в постанові про призначення експертизи кількісних параметрах зближення ТЗ з технічної точки зору, в діях водія ОСОБА_2 невідповідностей вимогам п.12.3 ПДР не вбачається; в даній дорожній обстановці невідповідність дій водія ОСОБА_1 відповідно до вимог п.16.6 ПДР з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.

Під час апеляційного розгляду за клопотанням захисника ОСОБА_1 був допитаний експерт ОСОБА_7 , який підтвердив висновки вказаної експертизи пояснивши, що під час проведення експертизи враховувалися пошкодження наявні на автомобілі Honda, який був наданий на експертизу і пошкодження на автомобілі Toyota, зафіксовані на схемі та наданих фотознімках і цих даних було достатньо для висновків, які викладені у висновку, надання автомобіля Toyotaмогло вплинути лише на визначення швидкості руху автомобіля і лише за умови, що Honda на момент зіткнення ТЗ знаходилася в нерухомому стані; експертиза проводилася без врахування фактичного кінцевого положення ТЗ, оскільки це достовірно не встановлено, при цьому, розташування транспортних засобів після ДТП на фотознімках і на схемі відрізняються, на думку експерта, на схемі розташування транспортних засобів відображено неточно і за основу бралися знімки, зображення на яких є більш точними; первинний контакт транспортних засобів, з врахуванням їх пошкоджень, відбувся між передньою правою кутовою частиною кузова автомобіля Honda та передньою частиною кузова автомобіля Toyota( що відображено на а.с.9 висновку експертизи); встановити чи стояв автомобіль Honda чи рухався в момент первинного контакту неможливо, оскільки невідома правильна фіксація кінцевого положення транспортних засобів, що є визначальним для такого встановлення.

Оцінюючи висновок вказаної експертизи, суд визнає його у відповідності до вимог ст.251 КУпаП, належним та допустимим доказом у справі, оскільки вказаний висновок належним чином обґрунтований і вмотивований, при проведенні експертного дослідження використовувалися нормативні акти і методики експертних досліджень, рекомендована науково-технічна та довідкова література.

Оцінюючи показання учасників ДТП- ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , з врахуванням зміни показань ОСОБА_1 після судового розгляду, апеляційний суд вважає, що показання потерпілої ОСОБА_2 є правдивими, оскільки є послідовними, підтверджуються сукупністю наявних у справі доказів, а також висновком судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи.

Показання ОСОБА_1 в частині того, що на момент зіткнення транспортних засобів іі автомобіль був у нерухомому стані, є такими, що не відповідають дійсності, оскільки спростовуються, як показаннями ОСОБА_2 про те, що зіткнення автомобілів відбулося під час здійснення автомобілем ОСОБА_1 повороту ліворуч, так і поясненнями самої ОСОБА_1 , як одразу після ДТП( а.с.3), так і в суді 1 інстанції про те, що зіткнення відбулося під час здійснення нею повороту ліворуч; про те, що автомобіль ОСОБА_1 до моменту зіткнення стояв, ОСОБА_1 почала стверджувати лише в апеляційній скарзі та продовжувала стверджувати в апеляційному суді.

Також, апеляційний суд вважає, такими, що не відповідають дійсності пояснення ОСОБА_1 та доводи апеляційної скарги про те, що автомобіль ОСОБА_2 рухався з великою швидкістю, оскільки згідно висновку транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №20871/18-52/2202/19-52, швидкість руху автомобіля Toyota на момент початку гальмування становила приблизно 45-55 км/год.

За таких обставин, апеляційний суд визнає правдивою версію потерпілої ОСОБА_2 і, з врахуванням висновку експертизи, погоджується з висновком суду 1 інстанції, що дії ОСОБА_1 не відповідали п.16.6 ПДР, оскільки вона не надала перевагу у русі автомобілю під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку, що призвело до ДТП та пошкодження транспортних засобів і саме невідповідність дій водія ОСОБА_1 вимогам п.16.6 ПДР, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням ДТП.

Таким чином постанова суду є законною і обґрунтованою, підстав для задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд ,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 червня 2018 року щодо ОСОБА_1 - залишити без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя __________________