Справа № 316/676/19
Провадження № 3/316/209/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2019 рік м.Енергодар

Суддя Енергодарського міського суду Запорізької області Куценко М.О., розглянувши адміністративну справу відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Усть-Пустинка Краснощоківського району Алтайського краю РФ, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Енергодарського міського суду Запорізької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серія БД №020105 від 06.04.2019 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до змісту протоколу о 19-30 год. 06.04.2019 року по вул. Молодіжна, 101 Стребков Валентин Вікторович керував ТЗ CHEVROLET AVEO д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не визнав, пояснивши, що 06.04.2019 року, оскільки був вихідний день - субота, відпочивав приблизно з 16-30 год. до 19-00 год. в кафе МАКС, біля автовокзалу, він зі своїм другом ОСОБА_2 , де вживав коньячні вироби. Приблизно в 19-00 год. він запропонував поїхати до нього додому за адресою: АДРЕСА_1 , де продовжити відпочинок. Коли вони розрахувалися та вийшли на вулицю, він почав шукати ключі від квартири. Ключі були відсутні і він подумав, що міг їх упустити в своєму автомобілі, який залишив на невеличкій стоянці біля будинку №101 по вул. Молодіжна. Автомобіль там залишив, як це часто робив, оскільки в його дворі, в`їзд який за цим будинком, не було місця, а на невеликій стоянці біля будинку №101 по вул. Молодіжна завжди світло і поблизу автостоянка з охороною. Вони з другом збиралися замовити таксі, але в цей час біля кафе паркувався його знайомий ОСОБА_3 Він попросив підвезти його до будинку АДРЕСА_2 , де стояв його автомобіль CHEVROLET AVEO д.н.з. НОМЕР_1 , з метою пошуку ключів. Коли під`їхали, він сів на місце водія і почав шукати ключі від квартири під водійським сидінням. Знайшов їх між водійським сидінням та переднім пасажирським сидінням. Він вийшов з автомобіля. В цей час під`їхали працівники держохорони, які після того, як підійшли до нього, викликали поліцейський патруль. Коли патруль під`їхав, він стояв біля автомобіля. Поліцейським пояснив, що сталося так, як він вказав вище.

Аналогічні пояснення надав у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , який вказав, що у суботу 6 квітня 2019 роки він зі своїм другом ОСОБА_5 після 16-00 год. зустрілися в кафе МАКС навпроти автовокзалу. Під час відпочинку в кафе вживали спиртні напої. Приблизно до 19-00 год. ОСОБА_6 запропонував поїхати до нього додому на бул АДРЕСА_3 Каштановий 7 АДРЕСА_4 , де продовжити відпочинок. Коли вони розрахувалися і вийшли на вулицю, Валентин сказав, що не може знайти ключі від своєї квартири. Вони мали намір замовити таксі, але в цей час у кафе паркувався знайомий ОСОБА_3 ОСОБА_7 попросив його підвезти їх додому, при цьому, зупинитися перед в`їздом в його двір, на стоянці біля будинку АДРЕСА_2 по вул. Молодіжна. Валентин сказав, що, можливо, він упустив ключі в своєму автомобілі AVEO, який залишив на зазначеній стоянці. Коли під`їхали, ОСОБА_7 зі сторони водія вліз в автомобіль і став шукати ключі. Коли їх знайшов, він виліз з автомобіля. В цей час під`їхали працівники держохорони, підійшли до ОСОБА_8 , після чого викликали поліцейський патруль. ОСОБА_7 розповів, як все було, і що він може все підтвердити. Але поліцейські сказали, що будуть складати протокол, і якщо він не передумає, все, що сталося, зможе розповісти в суді.

Аналогічні пояснення надав у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , який вказав, що у суботу 06.04.2019 року він під`їхав на своєму автомобілі до кафе МАКС навпроти автовокзалу, де побачив своїх знайомих ОСОБА_10 і ОСОБА_11 . ОСОБА_7 розповів йому, що вони відпочивали в кафе і вирішили продовжити відпочинок у нього вдома, також запропонував поїхати з ними до нього додому на бул. Каштановий 7.

Він відмовився, так йому треба було по своїх справах ще їздити на автомобілі, але запропонував відвести їх додому. ОСОБА_7 сказав, що не може знайти ключі від своєї квартири і, можливо, упустив ключі в своєму автомобілі, тому попросив зупинитися перед в`їздом в його двір, де знаходиться кілька маленьких автостоянок біля будинку №101 по вул. Молодіжна. На одній з цих стоянок стояв автомобіль Стребкова. У даному місці завжди горять ліхтарі, напроти знаходиться охоронювана автостоянка. Коли під`їхали, ОСОБА_7 вліз в свій автомобіль на водійське сидіння, сказав, що знайшов ключі, і виліз з автомобіля. Коли ОСОБА_7 вже виліз з автомобіля, під`їхали працівники держохорони. Він в цей час вже від`їжджав.

Дослідивши надані до суду матеріали, вислухавши заперечення ОСОБА_1 , оцінивши докази, суд приходить до наступного:

Згідно положень ст.246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноваженими розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Нормами ст.278 КУпАП на орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, у тому числі і суддю суду першої інстанції, покладений обов`язок на стадії підготовки справи про адміністративне правопорушення вирішити питання, чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно протоколів дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачене за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.9.а. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в адміністративній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог КУпАП. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в адміністративному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Встановлені під час судового розгляду обставини вказують на відсутність належних доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони даного правопорушення.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 , не керував транспортним засобом.

Крім того, до матеріалів справи додано лазерний диск, як зазначено в протоколі з відеозаписом правопорушення, який не містить записів про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення. На запит суду до Енергодарського ВП ГУНП про надання запису відео фіксації правопорушення, відповідно до додатків до протоколу, отримано відповідь про відсутність відповідного відеозапису.

Таким чином, встановлені обставини відсутності у діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони, як наслідок, складу правопорушення, ознаки якого передбачені ч.1 ст.130 КУпАП.

Аналіз положення ч.3 ст.62 Конституції України про неможливість обґрунтування обвинувачення на доказах, одержаних незаконним шляхом, дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні правопорушення не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних тощо. Приписи Конституції України та КУпАП дають підстави стверджувати, що здійснення перевірки та збір, дослідження доказів для отримання фактичних даних повинно відбуватися виключно з дотриманням прав і свобод людини і громадянина, у передбачених законом випадках та у відповідному процесуальному порядку. Недотримання Конституції України та порушення вимог КУпАП, інших законів України при одержанні фактичних даних є підставою для визнання зібраних у такий спосіб доказів недопустимими.

З матеріалів справи є очевидним, що протокол вказує на наявність лише припущень щодо вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, дана обставина документально не підтверджена належними та допустимими доказами, що в сукупності свідчить про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Відповідно до ст.245 КУпАП - завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст.7 КУпАП ніхто не може бути заходу впливу в зв`язку і адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст.283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Водночас при складанні протоколу про адміністративне правопорушення саме на посадову особу, яка його складає, покладається обов`язок надання суду доказів на підтвердження того правопорушення, яке зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази на свій внутрішній розсуд, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності.

Більше того, приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

Відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства України.

Враховуючи вищевказані вимоги та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17 .07.1997 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р., заява №21037/05; п.53 Рішення ЄСПЛ у справі «Смирнов проти України» від 15.10.2010 р., заява №38683/06; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р., заява № 29644/10; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013 р., заява №12167/04).

Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в адміністративній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог КУпАП. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в адміністративному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 07.10.1988 року, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 року зазначено, що Уряд ОСОБА_12 визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22.12.2010 року №23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Згідно ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Таким чином, враховуючи положення ст.62 Конституції України, відповідно до яких, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а також враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням встановлених законом норм, відсутність в матеріалах адміністративної справи беззаперечних належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в тому разі, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Досліджені обставини, дослідження наявних в матеріалах справи доказів, які мають суттєве значення, вказують на відсутність правових підстав для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин суд вважає за необхідне закрити провадження у справі у зв`язку відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Енергодарський міський суд Запорізької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М. О. Куценко