Дата документу Справа № 313/1688/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №313/1688/18 Головуючий в 1 інст. Нагорний А.О.
Провадження №33/807/196/19 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_2, адвоката Нестеренка В.В., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Веселівського районного суду Запорізької області від 14 лютого 2019 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт. Якимівка Запорізької області, громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, 17.11.2018 р., о 16 год. 57 хв., ОСОБА_2, на вул. Чкалова в смт. Веселе Веселівського району Запорізької області керував автомобілем Dаеwo Lanos номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд алкогольного сп'яніння проводився у встановленому законом порядку за адресою смт. Веселе, вул. Горького, 2а.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що з постановою суду не згоден, оскільки вона винесена судом з порушенням вимог діючого законодавства та без врахування всіх обставин у справі. Вказує, що під час розгляду справи судом першої інстанції для спростування показів свідків було досліджено відеозаписи, які надані працівником поліції під час його допиту, однак відеозапис не зазначений в протоколі та не долучений до справи, що свідчить про не належний доказ. Також, з відеозапису не видно марку та колір автомобіля, а тому факт руху його автомобілю не містить, а розпочинається з моменту коли він виходить з автомобілю, який стоїть біля власного гаражу, отже, висновки суду є передчасними. Зазначає, 17.11.2018 року о 1740 год. огляд на стан алкогольного сп'яніння було проведено КЗ «Веселівська центральна районна лікарня» за допомогою алкотестеру «Алконт 0,1-СУ» та складено висновок про знаходився його в стані алкогольного сп'яніння, з яким він не згоден. Звертає увагу суду, що висновок який долучено до справи і висновок долучений захисником різняться, а в акті лікаря не зазначено номер та дату останньої повірки спеціального засобу яким визначено вміст етилового спирту у видихуваному повітрі, що свідчить про порушення порядку складення документу та ставить під сумнів об'єктивність проведеного огляду та винесеного діагнозу. Просить постанову судді скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавшиОСОБА_2 та адвоката Нестеренка В.В., на підтримку доводів апеляції, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 ознакадміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 020451 від 17.11.2018 року (а.с. 1), рапортом про отримання заяви щодо адміністративного правопорушення (а.с.2), згідно якого на лінію «102» надійшло повідомлення про швидку їзду автомобіля Dаеwo Lanos з номерним знаком 4293, який згодом патрульною поліцією було виявлено та зупинено, водіям даного авто був ОСОБА_2, актом огляду на стан алкогольного сп'яніння та висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп'яніння від 17.11.2018 року № 69, відповідно до якого ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного сп'яніння (а.с. 6,7), письмовими поясненнями ОСОБА_2, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с. 3,4,5), письмовими пояснення та даними відео фіксації.

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Посилання апеляційної скарги на те, що відеозапис з нагрудних камер поліцейського є недопустимим доказом, оскільки не долучений до справи не заслуговують на увагу у зв'язку з наступним.

Обов'язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Отже, надання поліцейським до суду доказів є виконанням покладеного на нього обов'язку і не свідчить про недопустимість таких доказів.

Зазначений відеозапис події відповідає вимогам ст.251 КУпАП, відповідно до якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відеозапис наданий поліцейським у судовому засіданні стосується ОСОБА_2, який на ньому зображений, також містить відомості, що підтверджують вчинене адміністративне правопорушення, а тому обґрунтовано судом взятий до уваги.

Доводи апелянта, що з відеозапису не видно марку та колір автомобіля, а тому факт руху автомобіля не містить, спростовуються письмовими показами ОСОБА_2, який зазначив, що… виїхав на власному автомобілі Dаеwo Lanos номерний знак НОМЕР_1…рухався по вул. Вишнева, не зупинився на знак «стоп», після чого на задньому дзеркалі побачив синьо-червоні маячки, злякавшись зупинки проїхав до себе додому, ігноруючи вимогу поліцейських про зупинку… (а.с. 3).

При цьому встановлений працівниками поліції факт, що особою, яка керувала автомобілем Dаеwo Lanos, був саме ОСОБА_2, підтверджується відеозаписом, з якого вбачається що ОСОБА_2 вийшов зі сторони водійського місця автомобіля, а тому сумнівів не викликає.

Посилання ОСОБА_2 про незгоду з висновком лікаря щодо перебування його у стані алкогольного сп'яніння спростовуються матеріалами справи.

Так, огляд на стан сп'яніння проводився у закладі охорони здоров'я у присутності поліцейського Веселівського ВП МВП ГУНП в Запорізькій області Бойко О.Г. не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Висновок складений за формою, яка передбачена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

У вказаному висновку № 69 від 17 листопада 2018 року встановлено, що ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного сп'яніння, про що останнього було ознайомлено під підпис (а.с. 7).

Відповідно до копії акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 69 від 17.11.2018 року, огляд ОСОБА_2 на стан сп'яніння проводився за допомогою технічного засобу «Алкон», яким встановлено, що ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного сп'яніння, проба 1,9 проміле, проба 1,9 проміле (а.с. 22).

Твердження апелянта, що висновок лікаря, який міститься у справі і висновок долучений захисником різняться, звертаючись до змісту наданих документів, не заслуговують на увагу.

Суддя зауважує, що сам факт вчинення правопорушення встановлений, відповідний огляд на виявлення ознак алкогольного сп'яніння проводився, що самим правопорушником та його захисником не оспорюється.

Крім того, в матеріалах справи відсутні та у судовому засіданні ОСОБА_2 чи його захисником не надано доказів того, що останніми було оскаржено в установленому законом порядку висновок лікаря щодо результатів медичного його огляду № 69 від 17.11.2018 року.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, а призначене покарання за санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативним.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_2 правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАп справа переглянута в межах доводів апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову суддіВеселівського районного суду Запорізької області від 14 лютого 2019 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник