Справа № 346/345/19
Провадження № 3/346/385/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Потятинник Ю.Р., розглянувши матеріали, які надійшли від Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, гр. України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, - за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адмінправопорушення від 20.01.2019р. гр. ОСОБА_1 20.01.2019р. о 1 год 5 хв на 164 км автодороги Н-10 в Коломийському районі керував автомобілем з ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідала обстановці. Від проходження огнляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Гр. ОСОБА_1 своєї вини не визнав. Пояснив, що не керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. Дійсно відмовлявся від продуву в алкотестер, оскільки перед ним в цей же алкотестер дув інший водій. Не відмовлявся від проходження огляду на стан спяніння в медичному закладі, проходження якого йому ніхто не пропонував. Оскільки працівники поліції погрожували забрати автомобіль на арештмайданчик, то зателефонував знайомому ОСОБА_2І.Ю, який приїхав на місце події. Вказаних в протоколі свідків на місці події не було.

Зазначені в адмінпротоколі свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання за викликом не зявились, про причини неявки не повідомили.

Свідок ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, житель ІНФОРМАЦІЯ_4 підтвердив в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 Пояснив, що приїхав на місце події за телефонним дзвінком останнього. ОСОБА_5 дійсно відмовлявся дихати в алкотестер, однак працівники поліції не хотіли відвезти його в лікарню на освідчення. Свідків не бачив.

Згідно ст. 9 ч.1 КУпАП адміністративнм правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до вимог ст. 266 ч.1-5 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого

сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів,

що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. 3 розділу II Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. П.4 цієї ж Інструкції передбачає, що огляд на стан спяніння проводиться з дотриманням Інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Згідно п. 5,6,8 розділу 2 даної інструкції перед проведенням огляду на стан спяніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан спяніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Абз. 3 п.10 розділу II Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» передбачає, якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його

показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Акту огляду на стан спяніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів не видавалось. Такого огляду не проведено.

Пояснення ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні. Протокол про адмінправопорушення не підписаний останнім, з відміткою про відмову від підпису.

З переглянутого судом диску аудіовідеозапису, який долучено до матеріалів справи, видно, що аудіовідеозапис починається о 1 год коли автомобіль ОСОБА_1 вже зупинено, в той час як протокол складений о 3 год 5 хв про факт порушення о 1 год 5 хв. Саме освідчення, тобто пропозиція продуву в алкотестер починаєтьтся о 3 год 6 хв., тобто більш як через дві години після зупинки автомобіля.

До того ж, в адмінпротоколі не зазначено про застосування аудіовідеозапису та про долучення диску аудіовідеозапису до матеріалів справи.

До матеріалів справи не долучено свідоцтво про повірку спеціального технічного засобу, який підлягав застосуванню працівниками поліції та відповідних дозвільних документів.

За таких обставин, доходжу висновку про те, що в даному випадку судове рішення не може ґрунтуватися виключно на письмових поясненнях свідків, які знаходяться в матеріалах справи, які не є власноручно написаними. Неможливість безпосереднього допиту в судовому засіданні таких свідків порушує право на захист та на справедливий суд.

Таким чином, під час розгляду справи неможливо спростувати твердження сторони захисту про відсутність вказаних свідків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, у зв'язку з чим вважаю пояснення свідків, які містяться в матеріалах справи недопустимими доказами.

Такі обставини унеможливлюють встановлення вини ОСОБА_6 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з доведенням цього факту поза всяким розумним сумнівом.

Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обвинувачення повинно довести «кожний факт», пов'язаний із злочином, щоб «не існувало жодної розумної підстави для сумнівів». Правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого виступає гарантією не тільки для обвинуваченого воно служить також гарантією досягнення мети правосуддя. Завдяки даному правилу досягається об'єктивна істина, оскільки обвинувачення ґрунтується тільки на безсумнівних доказах і безспірних фактах.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов'язком.

Проте, державні органи не мають права перекладати обов'язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Отже матеріали справи не містять беззаперечних доказів винуватості особи, а дійти такого висновку виключно на змісті протоколу про скоєння адміністративного правопорушення - неможливо.

Наданими доказами, що були дослідженні під час розгляду справи , неможливо перевірити відповідність дій працівників поліції вимогам ст.ст. 256, 259, 266 КУпАП, та неможливо встановити винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з доведенням цього факту поза всяким розумним сумнівом.

Тому, справу слід закрити у відповідності до ст. 247 п.1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247 п.1 , 268, 283, 284, 285 КУпАП,--

П О С Т А Н О В И В:

Закрити справу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП за відсутністю в його діях складу адмінправопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя Потятинник Ю. Р.