Справа № 308/1237/19
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

03.07.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Мишинчук Н.С., з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Штефаняка І.І., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу останнього на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 лютого 2019 року.

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 384 грн. 20 коп. судового збору.

За постановою судді ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 27.01.2019 року близько 10 год. 40 хв., керуючи автомобілем марки «Peugeot 301» н/з НОМЕР_1 , в м.Ужгород по вул. Собранецькій, перебував в стані алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку огляд проводився у медичному закладі, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд обґрунтував протоколом серії БД №048073 від 27.01.2019 року, висновком №12 від 27.01.2019 року та іншими матеріалами справи.

В апеляційній скарзі адвокат Штефаняк І.І. просить постанову скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення відповідно до ст. 247 КУпАП. З постановою суду апелянт не згідний, оскільки вважає таку необґрунтованою, незаконною та прийнятою без з`ясування усіх обставин справи, без належного дослідження доказів. Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 взагалі не визнав своєї вини, що будь-якого біологічного середовища для дослідження від нього у медичному закладі ніхто не відбирав, а тому є не зрозумілим на підставі якого дослідження лікар встановив, що той перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, стверджує, що огляд на стан сп`яніння не проводився і поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу. У зв`язку з чим, апелянтом у суді першої інстанції заявлялося клопотання про витребування відповідних доказів, а саме, акту медичного огляду ОСОБА_1 , та виписки із журналу реєстрації медичних оглядів відносно реєстрації громадянина ОСОБА_1 . Однак дане клопотання суд першої інстанції взагалі не розглядав та у постанові не описав. Крім того, вважає, що суд першої інстанції відхилив його клопотання про повернення матеріалів справи на доопрацювання безпідставно, посилаючись на строк притягнення до адміністративної відповідальності, хоча у суду було більше двох місяців для прийняття рішення. Також апелянт наголошує на те, що в судовому засіданні суд не відтворював відеозапис із нагрудних відеореєстраторів патрульних поліції, хоча на такому неодноразово наголошував ОСОБА_1 . Вважає, що жодних доказів про наявність алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не здобуто.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Штефаняка І.І., які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозапис події та поданий захисником акт судово-медичного огляду ОСОБА_1 , на підставі якого складений висновок, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримав не в повному обсязі, оскільки наявним в матеріалах доказам оцінку дав поверхово, без ретельного їх дослідження, без надання можливості подати докази захиснику, пов`язані з подією правопорушення з метою об`єктивного розгляду справи, а у постанові не виклав пояснення ОСОБА_1 те не мотивував, чому не взяв їх до уваги, при цьому вважаючи вину доведеною, без обгрунтування свого висновку.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що на той час працював водієм таксі, зранку здійснив декілька перевезень, на прохання колеги( таксиста) під`їхав до стоянки біля ДЦ "Дастор", останній йому поскаржився на відсутність пасажирів. Та коли появився пасажир, він відмовився його везти, а направив до нього. Після того, як він декілька метрів проїхав з цим пасажиром, за ним з-за повороту послідував поліцейський автомобіль, який його зупинив, а підстава зупинки - їм надійшов дзвінок, що ніби-то він керує у стані сп`яніння. Однак, на місці зупинки йому не пропонували пройти огляд, а відразу у медичний заклад, на що він погодився. Був впевнений у собі, оскільки спиртне вживав ввечері, невелику кількість та результат огляду не повинен був бути для нього негативним. Він двічі продув у прийстрій, але лікар не назвала результат, не оголосила його і працівнику поліції, склала висновок, прочитала його і сказала підписатись. Він просив назвати результати освідування, але йому відмовили. Вважає дії лікаря зумисними, показники стану сп`яніння надуманими, оскільки він лікарю щиро розказав, що напередодні він вживав алкогольні напої, але в невеликій кількості, зокрема 2 баночки пива та чуть вина.

Пояснення ОСОБА_1 щодо обставин зупинки та проходження огляду у медичному закладі, підтверджуються й дослідженим в ході апеляційного розгляду справи відеозаписом, який міститься на DVD-диску. Проте, в суді апеляційної інстанції не встановлено будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що інспектор поліції був упереджений при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, чи упередженості лікаря при проведенні огляду на визначення стану сп`яніння ОСОБА_1 . Також ОСОБА_1 не подав доказів того, що не погоджуючись з висновком лікаря, він оскаржував результати медичного огляду, чи дії працівника поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, вважаючи їх незаконними. Таким чином доводи апеляційної скарги в цій частині є необгрунтованими.

Разом з тим, з акту медичного огляду на визначення стану сп`яніння №12 від 27.01.2019, проведеного ЗОНД, на підставі якого був складений висновок лікаря, вбачається, що огляд проведений у зв`язку з виявленими у водія ОСОБА_1 ознаками сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, та результат огляду - 0,28 проміле.

Відтак, доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд ввважає такими, що не знайшли свого підтвердження.

Те, що при проведенні медичного огляду від ОСОБА_1 не було відібрано біологічний матеріал для проведення дослідження, як про це вказав апелянт, не заслуговує на увагу, оскільки огляд лікарем проводився у встановленому законом порядку, з використанням технічного засобу «Драгер Alcotest 6810».

Разом з тим, оцінюючи докази в сукупності, апеляційний суд приходить до висновку, що діяння, вчинене ОСОБА_1 хоч і містить у собі ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, але враховуючи всі конкретні обставини, з урахуванням положень ст. 280, ст. 33, ст. 34 КУпАП, те, що стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 був неускладненим: 0,28 % при допустимій нормі - 0,20 %, беручи до уваги його щирі пояснення, які відповідають фактичним обставинам, про що видно з відеозпису події, особу винного, який раніше не притягався до адміністративної відповідальності, вважає за можливе звільнити його від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за малозначністю, обмежитись оголошенням усного зауваження, що не суперечитиме меті виховання особи та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю, оголосивши йому усне зауваження, у зв`язку із чим, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Штефаняка І.І. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 лютого 2019 року, якою на ОСОБА_1 накладено стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП, оголосивши усне зауваження, а провадження у справі закрити.

Постанова касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя: