ЄУН 174/825/19
н/п 3/174/122/2019
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

01 листопада 2019 року м.Вільногірськ

Суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області Борцова А.А., з участю секретаря - Шарапової О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення по ст.185 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м.Вільногірську Дніпропетровської області, громадянки України, продавець ПП «Волошиненко», зареєстрована по АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ,-

якій згідно ст.268 КУпАП роз`яснені її права та обов`язки,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР 18 285197, складеного 14.09.2019 року, ОСОБА_1 , 14.09.2019 року, о 20 годині 40 хвилин, знаходячись у м.Вільногірську по вул.Устенка,1, біля магазину «Чайка» з явними ознаками алкогольного сп`яніння образливо чіплялася до громадян, на закону вимогу ст.о/у СКР ОСОБА_2 припинити адміністративне правопорушення не реагувала, при цьому в грубій формі на адресу поліцейських погрожувала фізичною розправою.

Дії ОСОБА_1 посадовою особою кваліфіковані по ст.185 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнала частково і пояснила, що 14 вересня 2019 року, приблизно о 21 год. разом з ОСОБА_3 приїхали випити пива в магазин «Чайка». Вийшли з машини та пішли до магазину, в стороні стояло 2-3 чоловіка в цивільному одязі. Хтось з них щось сказав в їх бік, а ОСОБА_3 їм щось відповів,без нецензурної лексики, між ними почався конфлікт. Вона в цей час розмовляла по телефону. Вони усі виражались нецензурно, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 махали руками, штовхали один одного, але не били. Вступилася за ОСОБА_3 , бо приїхала саме з ним, намагалася розборонити чоловіків, вставши між ними, при цьому також виражалася нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 , знала, що він є працівником поліції. Потім побачила, що ОСОБА_3 лежить на землі, а ОСОБА_2 нахилився над ним зверху. Невдовзі приїхав наряд поліції, вони наділи на ОСОБА_3 кайданки, вона намагалася цьому перешкодити, забирала руку ОСОБА_3 , тому на неї також одягнули кайданки та відвезли їх до відділу, де склали протокол. Згодна з тим, що її поведінка не відповідала загальноприйнятним нормам, на даний час перед ОСОБА_2 вибачилася.

Свідок ОСОБА_2 показав, що 14.09.2019 р. був вихідний, заїхав до магазину «Чайка» випити кави. Вже йшов з кавою до машини, коли під`їхав ще один автомобіль, з нього вийшли чоловік та жінка, по їх поведінці зрозумів, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, вони гучно розмовляли, виражалися при йому нецензурно. Зробив зауваження, вони відреагували агресивно, почали ображати його за його роботу, виражалися нецензурно, чоловік почав хапати його за одяг, тому застосував до нього силовий прийом, повалив на землю та утримуючи за руку в такому положенні, викликав поліцію. Коли приїхали працівники поліції, чоловік продовжував поводити себе агресивно, тому на нього вдягнули кайданки. Жінка намагалася цьому перешкодити, почала виривати руку ОСОБА_3 , тому на неї також вдягнули кайданки та їх обох доставили до відділу, де склали протокол. На даний час перед ним ОСОБА_3 та ОСОБА_1 вибачилися, претензій до них не має.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що 14.09.2019 р. був на чергуванні. Від чергового надійшло повідомлення, підтверджене зі служби 102 про те, що біля магазину «Чайка» працівник відділу ОСОБА_2 потребує допомоги. Виїхали на місце, де знаходилися ОСОБА_2 , на землі лежав ОСОБА_3 , виражався нецензурно, погрожував, тому на нього вдягли кайданки. ОСОБА_1 намагалася цьому зашкодити, почала виривати руку ОСОБА_3 , виражалася нецензурно, тому на неї також вдягли кайданки та їх обох доставили до відділу, де склали протоколи стосовно кожного по ст. 185 КУпАП.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що 14.09.2019 р. у вечірній час знаходилися разом з другом біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Почули крики, нецензурну лайку, підійшли ближче і побачив працівника поліції ОСОБА_2 та чоловіка та жінку. Чоловік виражався нецензурно на адресу ОСОБА_2 Він, його друг та жінка намагалися їх розбороняти, але не вийшло, чоловік схопив ОСОБА_2 за куртку, після чого ОСОБА_2 повалив цього чоловіка на землю та утримував в такому положенні. Невдовзі приїхали працівники поліції, на чоловіка вдягнули кайданки та посадили до машині, жінці також сказали сідати до машини, але вона не хотіла, тому на неї також вдягнули кайданки та посадили до машини. Потім усі поїхали до відділу, де він написав пояснення та пішов.

Вислухавши ОСОБА_1 , свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суддя дійшов висновку, що провадження по справі підлягає закриттю по наступним підставам:

Так, відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як і в Конституції, так і в міжнародних актах (Загальна декларація прав людини, Конвенція про захист прав людини та основних свобод, Міжнародний пакт про громадянські і політичні права), йдеться про застосування принципу презумпції невинуватості у справах про притягнення до відповідальності за скоєння кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, адміністративне правопорушення та кримінальне правопорушення мають аналогічний склад, а їх відмежування один від одного проводиться за ступенем суспільної небезпеки, тому з урахуванням принципу верховенства права, презумпція невинуватості діє у всіх випадках звинувачення людини (суб`єкта приватного права) державою, в тому числі, і в разі притягнення особи до відповідальності за адміністративні правопорушення.

Крім того, приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

Відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства України.

Враховуючи вищевказані вимоги та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17 липня 1997 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р., заява №21037/05; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р., заява № 29644/10; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013 р., заява №12167/04).

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13), також аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14.

За змістом ст.185 КУпАП злісною непокорою є відмова особи від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень поліцейського при виконанні ним службових обов`язків або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Таким чином, диспозицією вказаної норми передбачено, що вимоги працівника поліції повинні бути пред`явлені ним під час охорони громадського порядку. Про перебування його при виконанні службових обов`язків мають свідчити установлена форма одягу, нагрудний знак, а також пред`явлене відповідне посвідчення, вимоги поліцейського та його розпорядження - це акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, і мають бути законодавчо обґрунтовані.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 285197 від 14.09.2019 року, ОСОБА_1 , 14.09.2019 року, о 20 годині 40 хвилин, знаходячись у м.Вільногірську по вул.Устенка,1, біля магазину «Чайка» з явними ознаками алкогольного сп`яніння образливо чіплялася до громадян, на закону вимогу ст.о/у СКР ОСОБА_2 припинити адміністративне правопорушення не реагувала, при цьому в грубій формі на адресу поліцейських погрожувала фізичною розправою.

Разом з тим, як пояснив в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , він 14.09.2019 р. на службі не перебував, у нього був вихідний день, конфлікт між ним та ОСОБА_3 і ОСОБА_1 виник внаслідок того, що останні, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, гучно розмовляли між собою поблизу магазину «Чайка» та виражалися при цьому нецензурно, принижували його професійну належність, на його зауваження відреагували агресивно, висловлювалися і на його адресу нецензурно, а ОСОБА_3 почав його хапати за одяг, тому застосував до нього силовий прийом, повалив на землю та викликав працівників поліції, які застосували до ОСОБА_3 кайданки, а також застосували цей спецзасіб і до ОСОБА_1 , яка перешкоджала працівникам поліції вдягати кайданки на ОСОБА_3 , виривала його руку, виражалася при цьому нецензурно, після чого доставили їх до відділу поліції, де і був складений вказаний протокол.

Вказані обставини підтвердили також допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ..

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що учасниками конфлікту, який відбувся 14.09.2019 р. біля магазину «Чайка» були безпосередньо працівник поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і ОСОБА_1 , інших громадян при цьому не було, тому факт образливого чіпляння ОСОБА_1 до громадян, як це зазначено у вищевказаному протоколі, свого підтвердження не знайшов. Причиною конфлікту між вказаними особами слугувала неправомірна поведінка, зокрема і ОСОБА_1 , яка виражалася нецензурною лайкою у громадському місці, в тому числі і на адресу ОСОБА_2 , що остання в судовому засіданні не заперечує.

Разом з тим, у даній ситуації вимоги ОСОБА_2 припинити ці дії не утворюють складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, оскільки на час цих подій він не перебував при виконанні ним службових обов`язків, що є обов`язковою ознакою диспозиції ст.185 КУпАП .

Крім того, у протоколі не конкретизовано, на адресу яких саме поліцейських і чому ОСОБА_1 в грубій формі погрожувала фізичною розправою, чи були ці її дії пов`язані з якимось вимогами працівників поліції чи вчинялися з хуліганських мотивів.

Згідно ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.. 256 КупАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Таким чином, складання протоколу є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, тобто фіксація адміністративного правопорушення відбувається саме під час складення адміністративного протоколу, яким і визначаються межі судового розгляду по даній справі.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні та наведені вище докази, суддя дійшов висновку, що в межах складеного протоколу, факт вчинення ОСОБА_1 злісної непокори працівнику поліції при виконанні ним своїх службових обов`язків свого підтвердження не зайшов, тому склад правопорушення, передбачений ст.185 КУпАП, в її діях відсутній, а провадження по справі підлягає закриттю.

Оскільки будь-яке стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то судовий збір з неї стягненню не підлягає.

Керуючись ст. 40-1, 185, п.1 ст.247, ст.284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення- закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: підпис А.А.Борцова