Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 289/352/19
Провадження № 3/280/290/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 березня 2019 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Щербаченко І. В., розглянувши матеріал, який надійшов від Радомишльського відділення Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області відповідно до постанови Житомирського апеляційного суду від 18.03.2019, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області 25.03.2019 від Радомишльського відділення Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області відповідно до постанови Житомирського апеляційного суду від 18.03.2019 надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АА №789678 від 11.03.2019, відповідно до якого ОСОБА_1 неналежно виконував батьківські обовязки, що призвело до вчинення неповнолітнім сином ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, коли сам ОСОБА_1 перебував на пасажирському сидінні цього ж авто «ВАЗ 21053, державний номерний знак НОМЕР_1, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 11.06.2004 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», згідно зі статтею Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя при розгляді справи про адміністративні правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об'єктивно з'ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією частини 3 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 1734 цього Кодексу.

Отже, вказана стаття є бланкетною, тобто має посилання на норми закону однак у протоколі відсутня обєктивна сторона вчиненого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що допустимість доказів є прерогативою національного права із за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази (пункт 34 рішення у справі «Тейксера де Кастор проти Португалії» від 09 червня 1998 року, пункт 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19 лютого 2009 року), а також, що порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаними Конвенцією про захист прав і основоположних свобод 1950 року, згідно статті 6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстроковим судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його права та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

У справі «Малофєєва проти Росії» ЄСПЛ серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У протоколі не зазначено в повній мірі обєктивна сторону вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а саме: відсутні місце та час вчинення адміністративного правопорушення, не зазначено даних, що дають змоги визначити вік ОСОБА_2, а отже, встановити чи досяг ОСОБА_2 віку адміністративної відповідальності, а також до протоколу не додано документів на підтвердження зазначених у ньому обставин.

Як зазначено у роз'ясненнях, що містяться в Постанові Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №11 від 17 жовтня 2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами, цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», протокол складений без додержання вимог статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, може бути повернутий постановою суду для належного оформлення.

Вказані вище обставини унеможливлюють правильне вирішення справи відповідно до вимог статей 245, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та забезпечення права на захист, а тому протокол про адміністративне правопорушення слід повернути до Радомишльського відділення Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області для доопрацювання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 185, 251, 256, 278, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повернути до Радомишльського відділення Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області для доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Щербаченко