КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Юрдига О.С.,

за участю апелянта ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Ржищівського міського суду Київської області від 06 лютого 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ржищівського міського суду Київської області від 06 лютого 2019 року ОСОБА_2 визнано винуватим за ст. 185 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 136 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, винесеною при неповному з'ясуванні дійсних обставин, а тому підлягає скасуванню.

Вказує на те, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, неповно з'ясовано всі фактичні обставини справи, не досліджено і не надано належної оцінки доказам та обставинам; суд підійшов формально до вивчення обставин справи , не сприяв повному об'єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

Зазначає про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП та відсутність у ньому конкретизованої суті адміністративного правопорушення, в розумінні диспозиції ст.185 КУпАП, оскільки не вказано, якому саме законному розпорядженню або вимозі працівника поліції він виявив злісну непокору.

Вважає, що всупереч вимогам закону до нього застосовано сльозогінний газ, внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження.

Вказує про те, що звинувачення його у нецензурній лексиці та образі сторонніх людей є безпідставними та надуманими, оскільки, згідно відеозапису, який міститься в матеріалах справи, вказана поведінка була наслідком безпідставного застосування працівниками поліції сльозогінного газу.

Зазначає, що судом першої інстанції залишено поза увагою його пояснення, клопотання про надання йому правової допомоги та залучення захисника до участі у справі, чим порушено право на захист, не допитано пояснення свідка ОСОБА_3, який перебував на місці події.

Звертає увагу на те, що медичний висновок, у якому відсутні результати аналізів, містить висновок лікаря, який без проведення будь-яких аналізів зазначив, що він перебуває в стані алкогольного сп'яніння та знаходиться під впливом наркотичних засобів, не вказавши яких.

Також вказує на те, що йому не надано протокол для підпису; відмовлено в дачі письмових заперечень до протоколу; не внесено показання свідків в протокол; не надано копію протоколу; під час складання протоколу не запропоновано правову допомогу та не доведено зміст ст.63 Конституції України.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційні вимоги, переглянувши відеозапис з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_2, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

З матеріалів справи убачається, що суд повно та всебічно дослідив обставини вчинення правопорушення, наявні у справі докази, а тому висновок, викладений в постанові суду, про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, за наведених у постанові обставин є правильним.

Як установив суд, 04 грудня 2018 року о 17 год. 30 хв. в м.Ржищів по вул.Соборній ОСОБА_2, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння в громадському місці в присутності сторонніх громадян, вчинив злісну непокору працівникам поліції при виконанні ними своїх службових обов'язків, ображав нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, шарпав за формений одяг, на неодноразові зауваження не реагував та продовжував далі чинити опір поліції, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

Відповідно до ст.185 КУпАП злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку тягне за собою накладення штрафу від восьми до п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п'ятнадцяти діб.

Вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №581267 від 07 грудня 2018 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 04 грудня 2018 року, якими підтверджено обставини вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2; даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04 грудня 2018 року, з якого вбачається, що ОСОБА_2 04 грудня 2018 року о 19 год. 30 хв. перебував у стані алкогольного сп'яніння; даними рапортів поліцейського СРПП № Ржищівського ВП Обухівського відділу ГУ НП в Київській області старшого сержанта поліції Мартиненка А.В. та начальника СРПП № 1 Ржищівського ВП Обухівського відділу ГУ НП в Київській області майора поліції Грішина В.В., якими підтверджено обставини вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2, а саме на неодноразові вимоги працівників поліції припинити хуліганські дії та бійку не реагував; довідкою "АРМОР" від 16 грудня 2018 року стосовно ОСОБА_2; CD-диск з відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліції від 04 грудня 2018 року.

Зокрема, згідно з вимогами ст.ст. 31, 40 ЗУ "Про Національну поліцію", наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, яким затверджено Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ відеозаписів з них" та наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015 року № 14/1 "Про порядоку зберігання, використання відеозапису та відео реєстраторів патрульних" чітко регламентовано, що кожному патрульному поліцейському видається нагрудна відеокамера.

Дані відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів) працівників Ржищівського ВП ГУНП в Київській області, що здійснювали оформлення вчиненого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, долученого до матеріалів справи, повністю підтверджують викладені у протоколі та постанові суду обставини.

Відтак, рішення суду про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП за обставин, викладених у постанові, є обґрунтованим і підтверджується зібраними по справі доказами.

Всупереч доводам апеляційної скарги протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 складено уповноваженою посадовою особою - інспектором поліції в межах наданих йому повноважень із дотриманням вимог, передбачених ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції № 1376 від 06 листопада 2015 року.

Доводи ОСОБА_2 про те, що звинувачення щодо нецензурної лексики та образи сторонніх людей є безпідставними та надуманими, оскільки вказана поведінка була наслідком безпідставного застосування працівниками поліції сльозогінного газу, спростовуються даними відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів) працівників Ржищівського ВП ГУНП в Київській області, з якого вбачається, що ОСОБА_2 при спілкуванні поводить себе неадекватно, вживає ненормативну лексику, ображає нецензурними словами працівників поліції, учасників та свідків події, влаштовує бійку, на законні вимоги працівників поліції припинити вказані дії не реагував, заперечив щодо проходження огляду на стан сп'яніння.

З наведених підстав, всупереч апеляційним доводам, до ОСОБА_2 у відповідності до вимог ч.3 ст.45 Закону України «Про Національну поліцію» застосовано сльозогінний газ.

Крім того, будь-яких даних, які б свідчили про невідповідність дій поліцейських вимогам закону матеріали справи не містять, адже згідно з п.п. 3, 11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань наділена повноваженнями стосовно припинення виявлених адміністративних правопорушень та контролю за дотриманням ПДР його учасниками.

Доводи ОСОБА_2 про те, що йому не надано протокол для підпису та копію протоколу не спростовують його вини у вчиненні адміністративного правопорушення. Окрім того, згідно даних протоколу у графі про отримання правопорушником другого примірника протоколу про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_2 від підпису відмовився.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що йому відмовлено в дачі письмових заперечень до протоколу, під час складання протоколу не запропоновано правову допомогу та не доведено зміст ст.63 Конституції України є необгрунтованими, оскільки у матеріалах справи містяться письмові пояснення ОСОБА_2, а право на правову допомогу на стадії оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення законом не передбачено.

Доводи апеляційної скарги про те, що не внесено показання свідків ОСОБА_2 в протокол не заслуговують на увагу, оскільки положення ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції № 1376 від 06 листопада 2015 року не містять такої вимоги, як обов`язкове зазначення у протоколі свідків та їх пояснень.

Необгрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції залишено поза увагою пояснення ОСОБА_2 та клопотання про надання йому правової допомоги та залучення захисника до участі у справі, чим порушено право на захист, оскільки матеріали справи не містять жодних клопотань правопорушника, а сам він цим правом не скористався, не запросивши самостійно захисника до участі у розгляді справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не допитано свідка ОСОБА_3, який перебував на місці події не заслуговують на увагу, оскільки матеріали справи не містять жодних даних про вказаного свідка.

Доводи апеляційної скарги про те, що медичний висновок, у якому відсутні результати аналізів, містить висновок лікаря, який без проведення будь-яких аналізів зазначив що ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного сп'яніння та знаходиться під впливом наркотичних засобів, не вказавши яких, жодним чином не впливають на суть прийнятого рішення щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу порушника, особливу суспільну небезпечність скоєного правопорушення, відсутність обставин, що пом'якшують відповідальність.

За таких обставин, постанова Ржищівського міського суду Київської області від 06 лютого 2019 року щодо ОСОБА_2 є законною, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачаю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, постанову Ржищівського міського суду Київської області від 06 лютого 2019 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 185 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.С.Юрдига

Справа № 33/824/1541/2019 Категорія: ст.185 КУпАП

Головуючий у першій інстанції - Козіна С.М.