ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження: 33/818/444/19 Головуючий І інстанції -
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач - Кружиліна О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Кружиліної О.А.

за участю секретаря - Ілюхіної К.А.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2019 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

25 листопада 2018 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 189114 стосовно ОСОБА_3 за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Згідно з протоколом серії ОБ № 189114, 25 листопада 2018 року о 18-05 годині в м. Харкові по вул. Ак. Павлова біля буд. 44/51 водій ОСОБА_3 керувала автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору «Drager» та в закладі охорони здоров'я КЗОЗ «ОНД» у встановленому законом порядку відмовилась в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_3 порушила вимоги пункту 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою судді Московського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2019 року визнано ОСОБА_3 винною в скоєнні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави в розмірі 384,20 грн.

Не погодившись з постановою судді, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2019 року скасувати, провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 мотивує тим, що постанова судді є незаконною, суддя формально підійшов до розгляду справи, однобічно та упереджено розглянув справу за її відсутності, посилаючись на неналежні та недопустимі докази.

Вказує, що в зазначений в протоколі час не керувала автомобілем, оскільки пробила колесо, тому залишила авто на території автозаправної станції та викликала евакуатор. Вважає, що поліцейські порушили порядок проведення огляду водіїя на стан алкогольного сп'яніння.

Зазначає, що суддя належним чином не повідомив її про дату і місце розгляду справи, безпідставно не допустив її захисника до участі в судовому засіданні та не надав можливості ознайомитись з матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_3, яка апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Визнаючи ОСОБА_3 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, суддя виходив з того, що вона порушила вимоги пункту 2.5 ПДР України, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП. Вина в її діях повністю доведена та підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.

З зазначеними висновками судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, пункт 2.5 ПДР України зобов'язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп'яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я (пункт 6 розділу І Інструкції).

Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я).

Пункт 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі- Інструкція 2) передбачає що, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Судовим розглядом встановлено, що 25 листопада 2018 року о 18-05 годині в м. Харкові по вул. Ак. Павлова біля буд. 44/51 водій ОСОБА_3 керувала автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору «Drager» та в закладі охорони здоров'я КЗОЗ «ОНД» у встановленому законом порядку відмовилась в присутності двох свідків.

Зазначені обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 189114 від 25 листопада 2018 року.

Відмова водія ОСОБА_3 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, крім протоколу, також підтверджується:

- поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, які 25 листопада 2018 року були залучені працівниками поліції в якості свідків та в присутності яких, водій ОСОБА_3 відмовилась від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння. Також в їх присутності ОСОБА_3 було ознайомлено зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення та правами, передбаченими статтею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП;

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано, що

ОСОБА_3 дійсно в зазначений в протоколі час керувала транспортним засобом, була зупинена працівниками поліції, в ході спілкування з якими у ОСОБА_3 були виявлені явні ознаки алкогольного сп'яніння. На пропозицію поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки або в медичному закладі водій відмовилась у присутності двох свідків;

- даними про відсторонення водія ОСОБА_3 від керування транспортним засобом, яке здійснено в порядку передбаченому частиною 1 статті 266 КУпАП та відповідно до розписки ОСОБА_3, вона забрала свій автомобіль на евакуаторі та зобов'язалась не сідати за кермо свого автомобіля протягом 24 годин.

Відповідно до частини 4 статті 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції 2, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_3 таким правом не скористалась, в протоколі власноруч написала «не буду», протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 189114 від 25 листопада 2018 року підписала, зі змістом ознайомилась, про що міститься відповідний запис в протоколі, копію отримала.

При цьому заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за частиною 1 статті 130 КУпАП, порушення порядку огляду чи невідповідність внесених до протоколу даних не заявляла.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції, Інструкції 2, поліцейськими дотримано.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 189114 від 25 листопада 2018 року стосовно ОСОБА_3 складений в установленому законом порядку, протокол відповідає вимогам статті 256 КУпАП, розділам ІІ, ІХ Інструкції 2.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів наявних в матеріалах справи повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення. Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.

Доказів щодо спростування висновків судді про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП матеріали справи не містять. Не надано таких доказів і апеляційному суду.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про розгляд справи за її відсутності не спростовують висновків судді.

Матеріалами справи підтверджено, що при складані протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 189114 від 25 листопада 2018 року поліцейськими повідомлено ОСОБА_3, що розгляд справи відбудеться в Московському районному суді м. Харкова. ОСОБА_3 зі змістом протоколу ознайомилась, копію отримала.

Крім того, з протоколу вбачається, що ОСОБА_3 отримала тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом серії ПК № 060398 від 25 листопада 2018 року, дія якого, відповідно до частини 1 статті 265-1 КУпАП, є три місяці.

ОСОБА_3 рухом справи не цікавилась, судову кореспонденцію не отримувала, до суду з метою отримання інформації щодо стану судового провадження відносно неї не зверталась, клопотань щодо відкладення розгляду справи або розгляду справи за її участю не заявляла.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що ОСОБА_3 не була обізнана про існування щодо неї судового провадження.

Доводи апеляційної скарги в частині недопущення захисника ОСОБА_3 до участі у справі апеляційний суд не приймає, оскільки на підтвердження даних обставин апеляційному суду не надано доказів в розумінні статті 251 КУпАП.

Також, апеляційний суд не приймає доводи ОСОБА_3 в частині не керування автомобілем, оскільки зазначені обставини повністю спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, які містяться в матеріалах справи.

Інші доводи апеляційної скарги висновків судді не спростовують.

З врахуванням викладеного, за наслідками апеляційного перегляду постанови судді Московського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2019 року, апеляційним судом не встановлено підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 245, 266, 278, 280, 283, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.А. Кружиліна