Справа № 199/1662/19
ПОСТАНОВА

іменем України

04 квітня 2019 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Щербина-Почтовик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

- яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

21.01.2019 близько 09:00 години ОСОБА_1 у місті Дніпро по Донецькому Шосе, 26 реалізовувала алкогольні напої, горілку, без дозвільних документів, чим порушила правила торгівлі алкогольними виробами.

ОСОБА_1 була сповіщена про дату, час і місце судового розгляду справи судовими повістками, які направлялися поштою, а також через офіційний веб-сайт судової влади, тобто судом прийнято вичерпні заходи для її повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з'явитися до суду і висловити своє відношення до складеного відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є обєктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatismutandis, рішення у справі «ОСОБА_2 проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_1 не зявилася в судове засідання, визнано можливим розгляд справи у її відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №557312 від 21.01.2019, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомлена, про що свідчить її підпис в протоколі;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 у яких вона визнала факт вчинення адміністративного правопорушення, що полягав у торгівлі алкогольними напоями без дозвільних документів ;

-письмовими поясненнями ОСОБА_3

-протоколом огляду від 21.01.2019;

За таких обставин вважаю, що дії ОСОБА_1 повинні бути правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 156 КУпАП як такі, що виразилися у порушенні правил торгівлі алкогольними напоями.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і остання підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1, ступінь її вини, відсутність обставин, що помякшують її відповідальність, вважаю за необхідне накласти їй адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім вказаного, за результатами розгляду справи прохожу до висновку про необхідність застосувати до ОСОБА_1 вимоги ст. 29 КУпАП, та конфіскувати предмети, що стали безпосереднім обєктом адміністративного правопорушення відповідно до Протоколу огляду від 21.01.2019.

Керуючись ст.ст. 29, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 156 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 3400.00 (три тисячі чотириста) гривень з конфіскацією предметів торгівлі.

На підставі ст. 401 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Щербина-Почтовик

04.04.2019