30.05.2019 Справа № 756/7286/19
Унікальний № 756/7286/19
Справа № 3-3617/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Васалатій К.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 058846 від 29.05.2019 р., ОСОБА_1 26.05.2019 р. о 19 год. 00 хв. за адресою свого мешкання перебуваючи у стані сп`яніння, вчинив психологічне насильство відносно своєї матері - ОСОБА_2 , тим самим скоїв адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення 26.05.2019 р. не визнав та вказав, що нічого не робив по дому та не сварився із матір`ю в цей день, а лише 27.05.2019 р. дійсно із нею посварився, і вона викликала поліцію.

Суддя заслухавши пояснення та дослідивши матеріали, з`ясував наступне.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод. Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення йде своїм корінням у більш загальний принцип, втілений у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29-30). Втім, це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Європейський суд з прав людини в своїй практиці виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи та враховуючи критерії, вироблені судом.

Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що цитуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (рішення «Бараона проти Португалії» 1987 рік, «Хосце проти Нідерландів» 1998 рік; «Бухкольц проти Німеччини» 1981 рік; «Бочан проти України», 2007 рік).

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Як передбачено положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 р. та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 р. «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Аналогічна норма міститься й в ст. 62 Конституції України.

Як вказано у справах «Малофеева проти Pocії» рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Pocії» заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За змістом вимог ст. 256, ч. 1 ст. 257 КУпАП питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу,складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 р., та «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 р. неодноразово вказувалось, що «оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій».

За змістом ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Тому зважаючи на пояснення ОСОБА_1 , який визнав себе винним тільки за правопорушення скоєне ним 27.05.2019 р. суд закриває провадження у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись рішеннями ЄСПЛ, ст. 33-35, ч. 1 ст. 173-2, п. 1. ч. 1 ст. 247, ст. 283-287, 289, 292 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга подаються до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя К.А. Васалатій