Справа №705/729/19
3/705/483/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2019 року м.Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Мазуренко Ю.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Уманського РВП УВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, а зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_3, за вчинення адміністративного правопорушення,

- передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Уманського міськрайонного суду знаходиться адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно з протоколу серії ГП № 326347 від 14.01.2019 року про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 14.01.2019 року близько 16 год. 00 хв. в с. Фурманка Уманського району по вул. Горького, 32 за місцем свого проживання вчинив домашнє насильство відносно свого вітчим ОСОБА_2, а саме виражався нецензурною лайкою і завдав фізичного болю.

В судове засідання ОСОБА_1О., будучи неодноразово повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду адміністративного матеріалу ,- не зявився, від нього також не надходило заяви про розгляд матеріалу без його участі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1, достовірно знаючи, що відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення (також у протоколі було вказано, що розгляд справи відбудеться в Уманському міськрайонному суді та ОСОБА_1 особисто поставив свій підпис про ознайомлення з місцем розгляду справи), повідомлявся про місце, дату і час розгляду справи, не цікавився розглядом справи, зловживаючи своїми процесуальними правами у судові засідання не з'являвся і доказів з приводу поважності причин неявки в судові засідання, жодного разу не надавав.

Таку поведінку та відношення до своїх процесуальних прав та обов'язків зі сторони ОСОБА_1, суд розцінює як прояв повного правового нігілізму, тобто деформаційного стану правосвідомості особи, який характеризується усвідомленим ігноруванням вимог закону, цінності права, зневажливим ставленням до правових принципів.

Суддя, зважаючи на те, що ОСОБА_1, будучи повідомлений про день час розгляду справи, повторно не зявився в судове засідання, вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності ОСОБА_1.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Положення КУпАП відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для порушника, меті адміністративної відповідальності. Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей порушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом'якшення і навіть відмови від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення на посадову особу, яка його складає, покладається обовязок надання суду доказів на підтвердження того правопорушення, яке зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ст. 255 КУпАП обовязок щодо належного оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення покладається на уповноважених посадових осіб органів внутрішніх справ. Однак дані матеріали оформленні неналежним чином, у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 256 КУпАП «Зміст протоколу про адміністративне правопорушення» - у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються дата і місце його складення; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, прізвища, адреси свідків, потерпілих, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тощо. Протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Також при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються його права і обовязки передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка в протоколі.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП № 326347 від 14.01.2019 року не описано належним чином обєктивну сторону адміністративного правопорушення з врахування особливостей диспозиції ч. 1 ст.173-2 КУпАП, до матеріалів адміністративної справи всі документи долучені в копіях, які не завірені належним чином відповідно до вимог чинного законодавства України.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено, що до адміністративної відповідальності притягуються особи, за вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попередження насильства в сім'ї» членами сім'ї є особи, які перебувають у шлюбі; проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою; їхні діти; особи, які перебувають під опікою чи піклуванням; є родичами прямої або непрямої лінії споріднення за умови спільного проживання.

Насильство в сім'ї - будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім'ї по відношенню до іншого члена сім'ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім'ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров'ю.

Фізичне насильство в сім'ї - умисне нанесення одним членом сім'ї іншому члену сім'ї побоїв, тілесних ушкоджень, що може призвести або призвело до смерті постраждалого, порушення фізичного чи психічного здоров'я, нанесення шкоди його честі і гідності.

Психологічне насильство в сім'ї - насильство, пов'язане з дією одного члена сім'ї на психіку іншого члена сім'ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров'ю.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про попередження насильства в сімї» визначено, що підставами для вжиття заходів з попередження насильства в сім'ї є: заява про допомогу жертви насильства в сім'ї або члена сім'ї, стосовно якого існує реальна загроза вчинення насильства в сім'ї; висловлене жертвою насильства в сім'ї або членом сім'ї, стосовно якого існує реальна загроза вчинення насильства в сім'ї, бажання на вжиття заходів з попередження насильства в сім'ї у разі, якщо повідомлення або заява надійшли не від нього особисто; отримання повідомлення про застосування насильства в сім'ї або реальної загрози його вчинення стосовно дитини, яка є членом цієї сімї, чи недієздатного члена сім'ї.

Заява та повідомлення про застосування насильства в сім'ї або реальної загрози його вчинення приймаються за місцем проживання постраждалого органами, зазначеними в п.п.1,2 ч.1 ст.3 цього Закону.

Орган, до якого надійшла заява або надійшло повідомлення про вчинення насильства в сім'ї або реальну загрозу його вчинення, розглядає заяву чи повідомлення та вживає в межах своїх повноважень передбачені законом заходи з попередження насильства в сім'ї.

Порядок розгляду заяв та повідомлень про вчинення насильства в сім'ї або реальну загрозу його вчинення затверджується Кабінетом Міністрів України.

Такий Порядок розгляду заяв та повідомлень про вчинення насильства в сім'ї або реальну його загрозу, затверджено постановою Кабінету Міністрів України №616 від 26.04.2003 року, з наступними змінами та визначає механізм прийняття, обліку і розгляду заяв та повідомлень про вчинення насильства в сім'ї або реальну його загрозу.

Незважаючи на вказані вимоги закону в доданих до протоколу матеріалах відсутні відомості про склад сім'ї потерпілого ОСОБА_2, які б слугували підставою для початку провадження у справі про адміністративне правопорушення, а також підставою для складання протоколу за ст.173-2 КУпАП. А саме, відсутні дані, які б вказували на те, що ОСОБА_1 є суб'єктом правопорушення передбаченого ст. 173-2 КУпАП, за ознаками, зазначеними у ст. 1 Закону України «Про попередження насильства в сім'ї».

Також у графі «У присутності понятих:…» та у графі «Свідки:…» не зазначено прізвища, імена, по батькові, місця проживання осіб, які були присутні при вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та можуть підтвердити дану обставину.

Крім того, у матеріалах наявний протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, проте було відсутнє кінцеве процесуальне рішення, прийняте за результатами досудового розслідування за вказаною заявою, що позбавляє можливості визначитись, чи правомірним буде вирішення справи в порядку КУпАП, якщо на даний час здійснюється досудове розслідування, а також визначити строк накладення адміністративного стягнення згідно вимог ст. 38 КУпАП.

Суддя, дослідивши протокол та додані до протоколу про адміністративне правопорушення матеріали, вважає, що протокол складений безпідставно, оскільки в протоколі відсутній опис обєктивної сторони відповідного адміністративного правопорушення з врахуванням особливостей диспозиції ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги викладене, суддя вбачає підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1за ч.1 ст. 173-2 КУпАП у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 283,284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови через суд першої інстанції до Апеляційного суду Черкаської області.

Суддя Ю.В. Мазуренко