ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 362/2918/19
Провадження 3/362/1022/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.07.2019 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Лебідь-Гавенко Г.М., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Васильківського ВП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП та за ч. 2 ст. 184 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яцьки, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 379191 від 30.04.2019 року, ОСОБА_1 ухилився від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до того, що 29.04.2019 року за місцем проживання остання випила 40 таблеток валеріани.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП (справа 362/2917/19, провадження 3/362/1022/19).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 204183 від 15.05.2019 року, ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання та життя своїх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що призвело до того, що 14.05.2019 року Яцьківською сільською радою було винесено рішення про негайне вилучення їх з родини, оскільки їх життю та здоров`ю загрожувала небезпека.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст. 184 КУпАП (справа 362/2918/19, провадження 3/362/1023/19).

Так, диспозиція ч. 2 ст. 184 КУпАП зазначає: ті самідії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Тобто кваліфікуючою ознакою ч. 2 ст. 184 КУпАП є повторність вчиненого правопорушення, що передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються Васильківським міськрайонним судом, то стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Тому суд вважає за необхідне об`єднати в одне провадження адміністративні справи (справа 362/2917/19, провадження 3/362/1022/19, справа 362/2918/19, провадження 3/362/1023/19).

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомленийпро день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, про причини неявки не повідомив, суд, виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутність.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Крім того, повідомлення про час та місце розгляду вказаних вище справ щодо ОСОБА_1 було надіслано повістку за вказаною адресою йогопроживання, яку він отримав 30.05.2019 року, та було розміщено на офіційній веб-сторінці Васильківського міськрайонного суду Київської області.

Крім того, при складанні протоколів про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 184КУпАП та за ч. 2 ст. 184 КУпАП, ОСОБА_1 було повідомлено, що розгляд адміністративних справ відбудеться за викликом у Васильківському міськрайонному суді Київської області (а.с.2).

Відповідно ч. 1 ст. 184 КУпАП ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей - тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно ч. 2 ст. 184 КУпАП, ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, - тягнуть за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, № 2402-III, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Крім того, обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплені у ст. 150 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, № 2402-III, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Крім того, обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплені у ст. 150 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Факт вчинення вказаних правопорушеннь підтверджується відповідними доказами, а саме протоколами про адміністративні правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, іншими матеріалами справи.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, приходжу до висновку, що правопорушника слід піддати адміністративному стягненню в межах санкції ч. 2 ст. 184 КУпАП, а саме у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає вимогам ст.ст.23,33 КУпАП і є домірним скоєному.

Положеннями ст. 40-1 КУпАПпередбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір»у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Керуючись статтями 7, 27, 34, 35, ч. 2 ст. 36, ч. 2 ст. 184, 221, 276, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

п о с т а н о в и в:

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення: справа 362/2917/19, провадження 3/362/1022/19, справа 362/2918/19, провадження 3/362/1023/19.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 184 КУпАП та ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 184 КУпАП у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збіру розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

Роз`яснюється, що в разі не сплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанову може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко