Провадження № 3/331/425/2019
Єдиний унікальний номер № 331/1154/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Стратій Є.В., за участю прокурора Третяк О.А., розглянувши матеріал, який надійшов від оперуповноваженого відділу захисту економіки в Запорізькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України майора поліції ОСОБА_1 про притягнення: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, Російської Федерації, громадянки України, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, паспорт серії СА № 813993, виданий Токмацьким МВ УМВС України в Запорізькій області 24 вересня 1998 року; із вищою освітою, сімейний стан незаміжня, працевлаштованої на посаді начальника державного реєстратора сектору державної реєстрації прав на нерухоме майно та ринку земель технічного відділу Державного підприємства «Запорізький науково дослідний та проектний інститут землеустрою», державна реєстрація місця проживання якої за адресою: Запорізька область, місто Токмак, вулиця Володарського, будинок № 60, фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

- до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

В провадженні Жовтневого районного суду міста Запоріжжя перебуває справа про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією № 112 від 28 лютого 2019 року:

Наказом № 11/1к від 26.04.2018 ОСОБА_2 переведено на посаду начальника - державного реєстратора сектору державної реєстрації прав на нерухоме майно та ринку земель технічного відділу Державне підприємство «Запорізький науково - дослідний та проектний інститут землеустрою».

Відповідно до примітки до ст. 172-6 КУпАП, субєктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобовязані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що до осіб, які зобовязані подавати декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, визначені ч. 1 та ч. 2 цієї статті, відносяться особи, зазначені у п. 1, п.п. «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. З цього Закону.

Згідно з п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є посадові особи юридичних осіб публічного права .

Отже ОСОБА_2, будучи начальником - державним реєстратором сектору державної реєстрації прав на нерухоме майно та ринку земель технічного відділу Державне підприємство «Запорізький науково - дослідний та проектний інститут землеустрою», відповідно до «а» п. 2 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції», ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст. 172-6 КУпАП, є субєктом відповідальності за адміністративні правопорушення, повязані з корупцією, передбачені ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

У відповідності до абз. 2 п. 2 Розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» про початок роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, приймається рішення Національного агентства з питань запобігання корупції.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обовязкові для виконання нормативно-правові акти.

10.06.2016 року Національним агентством з питань запобігання корупції прийнято рішення № 2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України за № 958/29088) «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яким передбачено, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи:

1) перший етап - з 00 год. 00 хв. 01.09.2016 для таких типів декларацій (повідомлень) та субєктів декларування:

щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 01.09.2016 займають згідно зі ст. 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. Зазначені у цьому абзаці декларації подаються протягом 60 календарних днів з дати, визначеної у цьому абзаці;

декларації, передбачені абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону (декларації осіб, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування), службових осіб, які 01.09.2016 чи пізніше цієї дати припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та станом на день такого припинення займають згідно зі ст. 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище;

повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, передбачені ч. 2 ст. 52 Закону, службових осіб, які станом на

чи пізніше цієї дати займають згідно зі ст. 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище;

2) другий етап - з 00 годин 00 хвилин 01.01.2017 для всіх інших субєктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом.

Відповідно до п. 6 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089), субєкти декларування письмово повідомляють Національне агентство про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми.

Указаним рішенням Національного агентства також затверджено форму повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування та правила заповнення форми повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування. Повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування подається ним особисто шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет субєкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Паперова копія повідомлення не надсилається (не подається). Зазначена у повідомленні інформація включається до Реєстру та оприлюднюється у публічній частині Реєстру на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Встановлено, що 25.05.2018 року ОСОБА_2 (Покупцем) та ОСОБА_3 (Продавцем) укладено договір купівлі - продажу квартири (зареєстрований в реєстрі за номером № 166) відповідно до якого ОСОБА_2 за грошові кошти в сумі 100000 грн. придбала квартиру, загальною площею 52,11 кв.м., розташовану за адресою: м. Запоріжжя, вул. Новокузнецька, 10/286.

У цей же день, право власності ОСОБА_2 на указану квартиру, зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство.

Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року встановлено у сумі 1762 гривні (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні).

Таким чином, ОСОБА_2 25.05.2018 придбала майно на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року (1762 х 50 = 88100 грн.) та, відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», у ОСОБА_2 як у субєкта декларування, починаючи з 25.05.2018 виник обовязок у десятиденний строк подати письмове повідомлення про суттєві зміни у майновому стані про придбання вказаної квартири, шляхом заповнення відповідної форми змін в особистому кабінеті користувача на веб-ресурсі https://nazk.gov.ua. Кінцевою датою подання такого повідомлення, без порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» у даному випадку, є 04.06.2018.

Проте, встановлено, що згідно публічної частини Єдиного державного реєстру осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування (гіперпосилання на Реєстр - https://public.nazk.gov.ua) повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, про придбання вказаної квартири, вартість якого перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб станом на 01.01.2018, подано ОСОБА_2 лише 06.06.2018, що є порушенням вимог ч. 2 ст. 52 Закону України « Про запобігання корупції» відповідальність за яке встановлена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Враховуючи наведене, начальник - державний реєстратор сектору державної реєстрації прав на нерухоме майно та ринку земель технічного відділу Державне підприємство «Запорізький науково - дослідний та проектний інститут землеустрою» ОСОБА_2, будучи згідно з п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. З, ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», приміткою до ст. 172-6 КУпАП субєктом відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, та, згідно абз. 14 ч. 1 ст. 1 цього ж Закону субєктом декларування, 25.05.2018 придбала квартиру, загальною площею 52,11 кв.м., вартість якої перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01.01.2018 (тобто суму 88100грн.), та, у порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни в майновому стані, що виникли у звязку із придбанням вказаної квартири, чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП (в редакції Закону № 1700-VII від 14.10.2014) - несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Місцем вчинення правопорушення є Державне підприємство «Запорізький науково - дослідний та проектний інститут землеустрою» розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Українська, 50, оскільки обовязок повідомляти про суттєві зміни у майновому стані виник у ОСОБА_2 у звязку з зайняттям нею посади начальника - державного реєстратора сектору державної реєстрації прав на нерухоме майно та ринку земель технічного відділу у вказаному підприємстві.

Датою вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, є 06.06.2018, тобто день несвоєчасного подання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані

Фактичним днем виявлення вказаного адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, відповідно до ст. 251, 252 КУпАП є дата складання протоколу, тобто 28.02.2019, оскільки саме в цей день посадовою особою органу Національної поліції надається оцінка зібраним доказам у їх сукупності.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, повязане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Одним із основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних та повязаних з корупцією правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, отже таке правопорушення не може бути визнане як малозначне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вказане правопорушення, повязане з корупцією має формальний склад, тобто є таким, що не передбачає наслідків як обовязкової ознаки обєктивної сторони.

У той же час, обовязковою ознакою обєктивної сторони цього правопорушення з формальним складом завжди є діяння.

Отже, відсутність шкоди суспільним або державним інтересам від адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, так само як і відсутність шкідливих наслідків від нього, не можуть бути підставами для застосування положень ст. 22 КУпАП.

Для підтвердження вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, до протоколу про адміністративне правопорушення доданот наступні документи:

-пояснення ОСОБА_2 (проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4);

-письмові докази:

-копія паспорта громадянина України ОСОБА_2.

-копія наказу № 11/1к від 26.04.2018 року «Про переведення ОСОБА_2П.»;

-копія договору купівлі - продажу;

-копія відомостей з публічної частини Єдиного державного реєстру осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування;

-копія повідомлення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на офіційному веб-сайті НАЗК, щодо придбання квартири ОСОБА_2

Присутня при розгляді справи про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, ОСОБА_2 свою провину у вчинені адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення не визнала та надала суду клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно неї за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначити їй стягнення в межах санкції зазначеної статті у вигляді штрафу у розмірі 100-та неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На думку прокурора, ОСОБА_2, будучи начальником - державного реєстратора сектору державної реєстрації прав на нерухоме майно та ринку земель технічного відділу Державне підприємство «Запорізький науково - дослідний та проектний інститут землеустрою», 25.05.2018 придбала квартиру, загальною площею 52,11 кв.м., вартість якої перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01.01.2018 (тобто суму 88100грн.), та, у порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни в майновому стані, що виникли у звязку із придбанням вказаної квартири, чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією.

ОСОБА_2 вважає, що в її діях відсутні подія і склад адміністративного правопорушення виходячи із наступного: 04 червня 2018 року ОСОБА_2, як субєкт декларування, намагалась через особовий кабінет на сайті НАЗК розмістити повідомлення про зміни в майновому стані. Але через невідомі їй причини з 04.06.2018 по 06.06.2018 року вона не могла зайти в кабінет. Дотримуючись вказівок сайту ОСОБА_2 направлялись листи на електронну адресу та вона зверталась за допомогою по телефону до спеціалістів агентства. Також, ОСОБА_2 зверталась за допомогою до спеціалістів сектору боротьби та протидії корупції Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, які намагались надати їй допомогу, і чиї пояснення в якості доказів додані до справи, але вчинені дії не надали результатів.

Після чисельних спроб розмістити зміни до декларації, лише 06.06.2018 ОСОБА_2 отримала можливість здійснити вхід до особового кабінету на сайті НАЗК та розмістити необхідну інформацію. Таким чином, ОСОБА_2 було вжито всіх можливих заходів щодо недопущення порушення закону.

Запізнившись на два дні з поданням декларації, ОСОБА_2 не мала умислу на порушення вимог фінансового контролю та не переслідувала будь-який корупційний інтерес, не отримувала та не могла отримати взагалі будь-якої неправомірної вигоди.

Суд, вислухав пояснення ОСОБА_2, при розгляді справи, думку прокурора, дослідивши матеріали справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, дійшов до наступного висновку.

Згідно ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції", правопорушення, пов'язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Диспозицією ст. 172-6 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Об'єктивною стороною вищевказаного адміністративного правопорушення, яка має активну форму прояву, є неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Диспозиція ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення за своїм змістом є бланкетною адміністративно - правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм.

Так, примітка до ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вміщуючи вказівку на суб'єкт цього правопорушення, відсилає правозастосувача до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст. 45 Закону, в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно - правових актів, що наповнює норму ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Так, для кваліфікації діяння за ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення необхідним є встановлення неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, тобто подання поза строком, визначеним законом.

За змістом ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність. Суди мають зясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного звязку між діянням і виконанням особою повноважень, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, повязані з корупцією, суди зобовязані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства. Вирішуючи справи цієї категорії, суди повинні керуватися Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією ОСОБА_3 Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції ОСОБА_3 Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), законом «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VІІ, КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, а також практикою Європейського суду з прав людини.

У цьому аспекті слід зауважити, що рішенням Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов'язків осіб, національні органи зобовязані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи. Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно до ст. 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення - адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала цих наслідків. Відповідно до положень ст. 11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити. Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, одним із завдань провадження у адміністративних справах є забезпечення судами своєчасного, всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст. 247 і 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, звертаючи особливу увагу на зясування таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого Кодексу України про адміністративні правопорушення; чи є особа винною у його вчиненні; чи належить вона до субєктів цього правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення; чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі. Виходячи положень ст. 8, ст. 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Пунктом 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В суді встановлено, що ОСОБА_2, 04 червня 2018., як субєкт декларування, намагалась через особовий кабінет на сайті НАЗК розмістити повідомлення про зміни в майновому стані. Але через незалежні від її волі обставини з 04.06.2018 по 06.06.2018 року вона не могла зайти в кабінет, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Суд, вислухав пояснення ОСОБА_2, думку прокурора, дослідивши матеріали справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, дійшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та наявності підстав для закриття справи про адміністративне правопорушення за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 8, ст. 62 Конституції України, ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 9, 10, 11, 172-6, 245, 247, 251, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

суд - п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_2, про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити на підставі ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі через Жовтневий районний суд міста Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Є.В. Стратій