Справа№464/253/19
пр.№ 3/464/270/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2019 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Тімченко О.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, фінансовий директор приватного підприємства «Автотранском»,

за ч.1 ст.130 КУАП,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 11 січня 2019 року о 2.00 год. на вул.Трильовського, 12 в м.Львові керував автомобілем марки «Форд» номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного спяніння запах алкоголю з порожнини рота, нестійка, тремтіння пальців рук та від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 при розгляді справи у суді свою визнав та пояснив, що не усвідомлював наслідків невиконання вимог працівників щодо проходження медичного огляду; ствердив, що дійсно відмовився від будь-якого огляду на стан спяніння. Просить не позбавляти його прав керування, оскільки донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка хворіє на дитячий церебральний параліч (ДЦП) і автомобіль потрібен для забезпечення доїзду до лікувальних закладів. Також згідно з клопотанням трудового колективу приватного підприємства «Автотранском» від 19 березня 2019 року просить передати його на поруки.

Вчинення ОСОБА_1 правопорушення стверджується належними та допустимими доказами у відповідності до ст.251 КУАП, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 148573 від 11 січня 2019 року, що відповідає вимогам ст.256 КУАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення;

- письмовими поясненнями свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, понятих, та їх показаннями в суді, які попереджені про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань за ст.384 КК України (підстав їм недовіряти не встановлено), ствердили, що у їх присутності ОСОБА_1 на пропозицію працівників поліції відмовився від проходження огляду за допомогою технічних засобів на місці події та в медичному закладі, не пояснюючи причини такої відмови;

- відеозаписом з місця події, яка мала місце 11 січня 2019 року, оглянутим в суді та відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці за допомогою на місці події та в медичному закладі;

- постановою інспектора патрульної поліції віл 11 січня 2019 року серії ЕАВ № 851321, якою встановлено вину ОСОБА_1 11 січня 2019 року о 02.00 год. при керуванні автомобілем марки «Форд» номерний знак НОМЕР_2 по вул.Трильовського, 12 в м.Львові у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУАП;

- визнавальними поясненнями ОСОБА_1 щодо відмови від проходження огляду на стан алкогольного спяніння.

Порушення вимог ст.266 КУАП (відсторонення осіб від керування транспортними засобами, річковими і маломірними суднами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції), Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 9 листопада 2015 року №1452/735, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (із змінами), не встановлено.

Допитаний на клопотання ОСОБА_1 свідок ОСОБА_5, пасажир автомобіля «Форд» номерний знак НОМЕР_2, не надав показань щодо обставин порушення не чув розмови ОСОБА_1 з працівниками поліції, йому не відомо про обставини його відмови від проходження огляду на стан спяніння.

З урахуванням наведеного зібрані у справі докази є належними, допустимими і належними, які узгоджуються між собою, є послідовними, логічними та обґрунтованими, підстав сумніватися в їх достатності та достовірності немає. Вказані докази підтверджують вину ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 ПДР України та вчиненні правопорушення, його дії за ч.1 ст.130 КУАП кваліфіковані вірно, оскільки, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, а тому підлягає адміністративній відповідальності за вчинене. Мотиви відмови від проходження огляду на стан спяніння не впливають на суть порушення і не є підставою для звільнення від відповідальності. Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУАП, відсутні.

Згідно із ч.1 ст.130 КУАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Отже санкція ч.1 ст.130 КУАП є безальтернативною, а ч.2 ст.33 КУАП не дозволяє при розгляді справ про правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Щодо клопотання про передачу ОСОБА_1 на поруки трудовому колективу, то суддя враховує наступне.

Згідно із ст.21 КУАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу. Про заходи громадського впливу, застосовані до осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 51, частиною першою статті 129, частинами першою і другою статті 130, статтями 156, 173, 176, 177, 178-180 цього Кодексу, власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган, або громадська організація повинні не пізніш як у десятиденний строк з дня одержання матеріалів повідомити орган (посадову особу), який надіслав матеріали.

Отже вказаною нормою закону передбачена можливість звільнення особи, крім посадової, від адміністративної відповідальності з передачею на поруки трудового колективу. Це питання вирішується судом з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника та є правом суду, а не обовязком.

Згідно з наданої ОСОБА_1 копією наказу № 330-п від 28 вересня 2018 року про прийняття на роботу останній є фінансовим директором ПП «Автотранском», тобто є посадовою особою. Вказана обставина є виключенням зі змісту ст.21 КУАП та унеможливлює застосування положень такої до ОСОБА_1

З урахуванням суспільної небезпеки вчиненого діяння, грубого порушення правил дорожнього руху, вчинення такого умисно особою, яка керує джерелом підвищеної небезпеки, а також те, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУАП, не є малозначним, а керування транспортним засобом у стані наркотичного спяніння може привести до тяжких наслідків та відмова позбавляє встановити такий стан, суд приходить до висновку про неможливість задоволення клопотання про передачу ОСОБА_1 на поруки трудовому колективу ПП «Автотранском». Також ні клопотання про передачу на поруки, ні протокол зборів трудового колективу не містять конкретних зобовязань, які бере на себе вказаний колектив для здійснення заходів виховного впливу, спрямованих на недопущення вчинення останнім нових правопорушень. Захворювання доньки ОСОБА_1, яка страждає дитячим церебральним паралічем, не є безумовною підставою для передачі на трудовому колективу, так як відсутність прав водія у її батька не унеможливлює її лікування.

Застосування ст.21 КУАП в даному випадку є недоцільним та неможливим, у звязку з чим в задоволенні клопотання слід відмовити.

Окрім цього у відповідності до ст.40-1 КУАП з правопорушника слід стягнути 384,20 грн. судового збору на користь держави.

Керуючись ст.ст.221, 251, 252, 283, 284 КУАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 384,20 грн. судового збору на користь держави.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Львівській обл./м.Львів/21081300, р/р 3001, банк: ГУ ДКСУ у Львівській обл., , ЗКПО 21081300 (призначення платежу), МФО (код банку) 899998; (у порядку виконавчого провадження: стягувач Головне управління державної казначейської служби України у Львівській області, адреса: 79005, м.Львів, вул.К.Левицького, 18, ).

Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів ГУК у м.Києві /м.Київ/22030106, р/р 6001, банк: ГУ Державної казначейської служби України у м.Києві, , дохід бюджету: 22030106, МФО (код банку) 899998; (у порядку виконавчого провадження: стягувач Державна судова адміністрація України, адреса: 01601, м.Київ, вул.Липська, 18/5, ).

У випадку несплати штрафу у пятнадцятиденний термін відповідно до вимог ст.ст. 307, 308 КУАП з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через місцевий суд. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред'являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя О.В.Тімченко