Справа № 600/172/19
Справа № 3/600/104/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року суддя Козівського районного суду Тернопільської області Чорний І.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Козівського відділення поліції Бережанського відділу поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

18.02.2019 року близько 03:58 год. ОСОБА_1 в смт. Козова по вул. С.Стрільців, 2 керував транспортним засобом ВАЗ 21043 державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, продути на місці зупинки транспортного засобу газоаналізатор Драгер Алкотест 6810 відмовився в присутності двох свідків, а погодився пройти медичний огляд в Козівській ЦРКЛ, що підтверджується висновком на стан алкогольного спяніння №5, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху.

В судове засідання ОСОБА_1 вкотре не зявився, про час та дату судових засідань неодноразово повідомлявся у встановленому законом порядку, за адресою зазначеною у протоколі. Про причини неявки суду не повідомив. Заяв та клопотань від останнього на адресу суду не надходило.

Враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП та строки розгляду справи, вважаю, що розгляд справи можна провести у відсутності ОСОБА_1

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обовязок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду обєктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобовязана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена матеріалами справи, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, які відповідно до ст. 251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 046676 від 18.02.2019 року, в якому викладені обставини вчинення правопорушення, та в якому ОСОБА_1 власноруч зазначив, що вину визнає, більше такого не повториться; актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеним у присутності двох свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.02.2019 року; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.02.2019 року № 5, який склав черговий лікар ОСОБА_4, згідно якого ОСОБА_1 18.02.2019 року близько 04:30 год. перебував у стані алкогольного спяніння середнього ступеня; письмовими поясненнями правопорушника ОСОБА_1, у яких останній пояснив, що 18.02.2019 року перед тим як сісти за кермо автомобіля випив сто грам вина; поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_2 від 18.02.2019 року, у яких останні підтвердили викладені у згаданому протоколі про адміністративне правопорушення обставини, а також іншими матеріалами справи.

Жодних доказів, які б викликали сумніви у об'єктивності та допустимості вищевказаних матеріалів правопорушником суду не надано.

Обєктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, є зокрема керування транспортними засобами особами в стані алкогольного/наркотичного сп'яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Отже, при наявності у особи яка керувала транспортним засобом ознак алкогольного спяніння, як і відмова такої особи від проходження медичного огляду на стан спяніння є підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9.а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

За таких обставин, зважаючи на вищевикладене, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Згідно довідки заступника начальника Козівського ВП Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_5 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, посвідчення водія не отримував.

У відповідності до п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №1 4 від 23.12.2005 року з змінами, суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів, коли винна особа взагалі не отримувала такого права.

Помякшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин судом не встановлено.

Відтак, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, суддя приходить до висновку про доцільність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортними засобами.

У разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, згідно ч. 1 ст. 40-1 КУпАП сплачується судовий збір, який становить 384,20 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 40-1, 130, 283-285 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 (двадцять) коп. на рахунок №6001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві, код банку отримувача 899998, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) (код класифікації доходів бюджету : 22030106).

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області протягом 10 /десяти/ днів з дня її винесення.

Суддя І.А.Чорний