Справа № 333/2728/19
Провадження № 3/333/911/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Михайлова А.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ,

ВСТАНОВИВ:

15.05.2019 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшли протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130, ст. 122-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу серії БД № 054399 від 09.05.2019 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 09.05.2019 року 22 год.50 хв. в м. Запоріжжя, Комунарський р-н, вул. Максима Ласточкіна 12, керував транспортним засобом «MITSUBISHI LANCER», державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків за допомогою спеціального технічного приладу DRAGER ALKOTEST 6820 результат 1.39 промілє позитивний. Від керування відсторонений шляхом евакуації транспортного засобу.

Окрім того, відповідно до протоколу серії БД № 054400 від 09.05.2019 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 09.05.2019 року 22 год.50 хв. в м. Запоріжжя, Комунарський р-н, вул. Санітарна, буд. 2, керуючи транспортним засобом «MITSUBISHI LANCER», державний номерний знак НОМЕР_2 , на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору, не зупинився, був зупинений шляхом переслідування на патрульному автомобілі за адресою: м. Запоріжжя, Комунарський р-н, вул. Санітарна, буд. 12.

27.05.2019 року через канцелярію суду захисник ОСОБА_1 адвокат Штенгелов О.В. заявив клопотання про витребування доказів, а саме витребувати в Управлінні патрульної поліції Запорізької області ДПП відеоматеріали відео реєстраторів, на підтвердження відомостей протоколу про адміністративне правопорушення №054399 від 09.05.2019 року про факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом MITSUBISHI LANCER державний номерний знак НОМЕР_2 .

27.05.2019 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя задоволено вищевказане клопотання та зроблений запит про витребування відеоматеріалів відео реєстраторів, 13.06.2019 року з УПП надійшли відеоматеріали відеореєстраторів.

В судовому засіданні після огляду вищевказаних відеоматеріалів захисник правопорушника пояснив, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей про факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Mitsubishi Lancer, державний номерний знак НОМЕР_2 , а наявний в матеріалах справи відеозапис містить відомості про проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер», під фізичним примусом з боку співробітників поліції, та не містить відомостей про згоду з його результатами. Інших доказів, на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали справи не містять.

11.06.2019 року через канцелярію суду захисником Андрющенка Р.С. було подано клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення з огляду на відсутність факту керування транспортним засобом та незгодою з результатом проходження огляду за допомогою спеціального приладу.

Судом було викликано в судове засідання свідків складання протоколу та працівника поліції інспектора ОСОБА_2 М. ОСОБА_3 , який складав протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1

Свідки складання протоколу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими належним чином про дату та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили.

Працівник поліції інспектор Трохименко М.І., який складав протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, але через канцелярію суду надав рапорт, в якому зазначив, що 09.05.2019 року під час несення він намагався зупинити автомобіль Mitsubishi Lancer, державний номерний знак НОМЕР_2 , але водій вимогу про зупинку не виконав, почав тікати від патруля, але був зупинений, за кермом знаходився ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , 1985 року народження, в судовому засіданні надав наступні свідчення про те, що 09.05.2019 року він знаходився в салоні автомобіля MITSUBISHI LANCER державний номерний знак НОМЕР_2 на пасажирському сидінні, аж раптом його, та ОСОБА_1 , який знаходився на сидінні водія із застосуванням насилля витягли із автомобіля четверо працівників поліції, які заблокували транспортний засіб автомобілями патрульної поліції, та без будь яких застережень, та вимог повалили на землю, та надягли кайданки, після чого нанесли декілька ударів по голові, тулубу та кінцівках. Зі спливом приблизно пів години на місце пригоди приїхав ще один автомобіль патрульної поліції, після чого з нього зняли кайданки і він власно бачив як запросили двох місцевих жителів бути свідками під час огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 запропонували пройти огляд за допомогою спеціального пристрою на місці, в іншому випадку його повезуть до райвідділу, при цьому кайданки не зняли, та навіть не послабили на прохання останнього. ОСОБА_1 пройшов огляд за допомогою спеціального пристрою, проте з його результатами не погодився, до медичного закладу його не доставляли і право проходження такого огляду в медичному закладі не роз`яснили, як і право мати захисника.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали адміністративної справи, а також матеріали відео фіксації складання протоколу суд приходить до переконання, що вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130, ст. 122-2 КУпАП не доведено належними та допустимими доказами, через що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Верховенство права є найважливішим принципом правової держави. Змістом цього принципу є пріоритет (тобто верховенство) людини, її прав та свобод, які визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Цей принцип закріплено у ст. 3 Конституції України.

Окрім того, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Як зазначено в п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) від 02 листопада 2004 року, суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Європи, що підписали Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

При цьому суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена в справі "Пономарьов проти України" (пункт 40 мотивувальної частини рішення від 3 квітня 2008 року), в якому Суд наголосив, що "право на справедливий судовий розгляд", яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

Зміст принципу «поза розумним сумнівом» сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», відповідно до якого доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає із зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. Отже, докази повинні бути настільки переконливими, що сумнівів при розгляді справи не повинно бути, а якщо вони є, то повинні тлумачитись тільки на користь особи, відносно якої вирішується питання щодо притягнення до відповідальності.

У відповідності до ст. 251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернута увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Таким чином, доказуванню підлягає факт керування особою транспортним засобом.

Факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`янінняне доведений і зазначені у протоколах серії БД № 045399, 054400 від 09.05.2019 року про адміністративне правопорушення обставини спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, відеоматеріалами та показаннями свідка.

В протоколах про адміністративне правопорушення серії БД № 045399, 054400 від 09.05.2019 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП та в інших матеріалах справи, відсутні будь-які достовірні докази, які б свідчили, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння у вказаний час та не зупинився на вимогу працівників поліції.

Суд також звертає увагу на те, що із відео, яке міститься в матеріалах справи, доданого працівниками поліції до матеріалів справи, не вбачається факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом «MITSUBISHI LANCER», державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння.

Зміст викладених обставин адміністративного правопорушення у протоколі не узгоджується із сукупністю інших доказів по справі, які були предметом перевірки під час судового засідання.

Будь-які інші докази, які б об`єктивно підтверджували те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в зазначений в протоколі час та в зазначеному місці з явними ознаками алкогольного сп`яніння у справі відсутні.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до пункту 27 Постанови ПВССУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

З огляду на положення п. 1.10 ПДР України та диспозицію ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 в даній ситуації неможливо визнати водієм, оскільки матеріали справи, пояснення учасників справи, свідка та відеозапис не містять відомостей, які б підтверджували факт керування ним транспортним засобом.

Окрім того, порядок складання адміністративних протоколів встановлений Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованими не в автоматичному режимі, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853 та Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції № 1736 від 06.11.2015 року).

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння встановлений Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року та Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376.

У відповідності до п. п.1,5, 6, 7 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно достатні 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. (п.п.4. 6. 7 Розділ ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованими не в автоматичному режимі»).

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

У відповідності до ст. 272 КУпАП, як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі. На виклик органу (посадової особи), у провадженні якого перебуває справа, свідок зобов`язаний з`явитися в зазначений час, дати правдиві пояснення, повідомити все відоме йому по справі і відповісти на поставлені запитання.

Таким чином, перед прийняттям рішення інспектором поліції щодо складання протоколу за ст.130 КУпАП, водій транспортного засобу у присутності двох свідків на місці зупинки повинен або погодитися з результатами такого огляду, а у разі незгоди з результатами огляду за допомогою спеціального технічного приладу яким є «DRAGER Alkotest» повинен повідомити про свою відмову пройти огляд у закладах охорони здоров`я.

Захисник ОСОБА_1 . адвокат Штенгелов О.В. зазначив, що матеріали адміністративної справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом «MITSUBISHI LANCER», державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Про порядок застосування спеціального технічного засобу DRAGER ALKOTEST 6820 поліцейський ОСОБА_1 не ознайомив, права не роз`яснив, копію протоколу та акт огляду на стан сп`яніння не вручив, ОСОБА_1 був не згоден з результатами огляду, проведеного за допомогою DRAGER ALKOTEST 6820, поліцейський не повідомив про можливість у разі незгоди з результатами тесту пройти огляд у закладах ЗОНД, від проходження якого ОСОБА_1 не відмовлявся.

Працівники поліції отримали докази скоєння адміністративного правопорушення шляхом застосування фізичного насилля, наслідком якого є спричинення ОСОБА_1 легких тілесних ушкоджень, що підтверджується наданим суду висновком спеціаліста №264/с від 10.05.2019 року.

Також захисник просить суд звернути увагу на факт застосування насилля до ОСОБА_1 , що передувало всім діям працівників поліції, по збиранню доказів вчинення останнім адміністративного правопорушення, застосування кайданок та обмеження ОСОБА_1 у свободі пересування, що свідчить про його фактичне адміністративне затримання. За таких обставин до проведення будь яких дій з його участю працівники поліції зобов`язані були скласти протокол про адміністративне затримання в якому повинні були зазначити час і мотиви затримання, та забезпечити йому право на захист. Не дотримання цих Конституційних прав призводять до недопустимості отриманих доказів, джерелом яких є ОСОБА_1 .

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять у своєму складі протоколу про адміністративне затримання ОСОБА_1 та матеріали відео фіксації правопорушення свідчать про те, що такий протокол не складався, і докази вчинення адміністративного правопорушення здійснювались з порушенням прав, гарантованих ст.29 Конституції України.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд критично ставиться до рапорту заступника командира роти №2 батальйону №3 УПП в Запорізькій області Бабаян ОСОБА_7 Б., рапорту командира взводу № 1 роти № 2 батальйону № 3 УПП в Запорізькій області ОСОБА_8 М., рапорту інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 3 УПП в Запорізькій області Трохименка М.І., оскільки матеріали відеозапису з місця події, показання свідка ОСОБА_6 та відсутність в матеріалах справи протоколу про адміністративне затримання ОСОБА_1 спростувують обставини, зазначені у вищевказаних рапортах. Окрім того, ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального приладу DRAGER ALKOTEST 6820, про що між іншим свідчить відсутність підпису на роздруківці, в протоколі, та акті огляду, а також факт того, що як перед початком огляду, так і після його проведення останньому не роз`яснили його права, передбачені ст.268 КУпАП, в тому числі пройти огляд у закладі охорони здоров`я.

Суд вважає встановленим у судовому засіданні той факт, що при складанні адміністративного матеріалу за ч. 1 ст.130, ст. 122-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 особами, що склали адміністративний протоко, зазначені вище норми закону дотримані не були.

На цій підставі суд вважає встановленим, що складання протоколу про адміністративне правопорушення від носно ОСОБА_1 щодо керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, встановленого за допомогою технічного приладу DRAGER ALKOTEST 6820, у разі незгоди з результатом такого огляду, відбувалося з порушенням правил ст. ст. 256, 272 КУпАП, ст. 29 Конституції України.

У відповідності до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Також, у справі "Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain" від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

За таких обставин, оцінюючи наявні докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про недоведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП .

На підставі викладено, керуючись ст. 122-2, ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 3 ч.1 ст. 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 за ч. 1 ст. 130, 122-2 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Михайлова