Справа №592/3825/19 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Котенко О. А.
Номер провадження 33/816/208/19 Суддя-доповідач Литовченко Н. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Литовченко Н. О. , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 квітня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

піддано адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 квітня 2019 року ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Як встановив суд, 02.03.2019 о 02-50 год. по вул. Івана Харитоненка біля буд.26 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Transporter н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився в присутності двох свідків із застосуванням приладу «Драгер 6810», результат тесту 1,56 проміле, чим порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі.

В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що оскаржувана постанова суду є незаконною, невмотивованою, прийнята з порушенням норм матеріального та недотриманням норм процесуального права. Вважає, що суд першої інстанції, розглянувши справу у його відсутність порушив права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на захист та справедливий суд у розумінні положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ.

Вважає, що судом першої інстанції порушені його права, передбачені ст.268 КУпАП, а саме розгляд справи проведено без його участі, про день та час розгляду справи, призначеної на 10.04.2019 він дізнався 09.04.2019 під час ознайомлення з матеріалами справи, через що, як стверджує, не міг завчасно підготувати свій захист. При цьому, вказує на допущені судом першої інстанції порушення приписів ст.277-2 КУпАП, якою встановлений порядок повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме судовою повісткою, не пізніше ніж за три дні до судового розгляду, чого, на думку ОСОБА_1 , судом дотримано не було. Серед іншого зазначає, що в поданому клопотанні звертав увагу місцевого суду на той факт, що положення ст.ст.55,56,59 Конституції йому працівниками поліції не роз`яснювалися, не містить таких відомостей і складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, вказує, що жодних посилань на дослідження будь-яких доказів в підтвердження висновків суду з приводу того, що працівники поліції роз`яснили йому права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП оскаржувана постанова не містить, що на думку апелянта, свідчить про її невмотивованість.

До того ж, звертає увагу, що наявний в матеріалах справи протокол містить виправлення та не відповідає його примірнику в частині результату його огляду на стан сп`яніння, що на думку ОСОБА_1 , є підставою для визнання даного доказу недопустимим, оскільки відповідно до Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якого його складено внесення до нього закреслень чи виправлень не допускаються. З огляду на це, вважає, що суд безпідставно залишив без задоволення його клопотання, подане 09.04.2019 про повернення матеріалів справи для належного оформлення протоколу. Викладене, на думку ОСОБА_1 , ставить під сумнів законність прийнятого відносно нього рішення, у зв`язку із чим, підлягає скасуванню.

ОСОБА_1 неодноразово викликався до суду апеляційної інстанції, однак направлені йому рекомендованим листом судові повістки повертались до суду у зв`язку із закінченням строку зберігання та відсутністю адресата вдома.

Разом з тим, в день судового засідання, призначеного на 10.05.2019, а також напередодні судового засідання, призначеного на 29.05.2019 ОСОБА_1 через канцелярію Сумського апеляційного суду особисто подавав заяви про відкладення апеляційного розгляду у зв`язку із хворобою, в яких просив не розглядати справу у його відсутність, оскільки має намір надати особисті пояснення щодо матеріалів справи, жодного разу, маючи можливість, не конкретизуючи, з чим саме він не згоден, окрім доводів, викладених в його апеляційній скарзі, що свідчить про зловживання ним своїми процесуальними правами. В наданих ним довідках про стан здоров`я не зазначено, що його стан здоров`я перешкоджає участі у судовому засіданні.

Викладене, дає суду підстави розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_1 у його відсутність.

Перевіривши матеріали справи про адміністративні правопорушення і дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст.251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст.266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно пункту 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Із матеріалів справи убачається, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові обставин, грунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Так, вина ОСОБА_1 у скоєному підтверджується даними, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 154091 від 02.03.2019, відповідно до якого 02.03.2019 о 02-50 год. по вул. Івана Харитоненка біля буд.26 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Transporter н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився в присутності двох свідків із застосуванням приладу «Драгер 6810», результат тесту 1,56 проміле, чим порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).

Викладені в протоколі обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП підтверджуються роздрукованим висновком газоаналізатору «Драгер» (а.с.2) та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 02.03.2019 (а.с.3). З результатами проведення такого огляду в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на місці зупинки транспортного засобу, а саме 1,56 проміле, ОСОБА_1 погодився, про що свідчить його підпис в акті огляду.

Крім того, факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили фактичні обставини події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.5,6).

Пояснення даних свідків підтверджуються даними відеозапису, наданим Управлінням патрульної поліції в м. Суми, які обгрунтовано покладено судом в підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.9).

Крім того, з даних зафіксованих на вказаному відеозаписі вбачається, що поліцейський взводу № 2 роти №2 батальйону УПП в Сумській області Лущик К.С. в ході ознайомлення ОСОБА_1 зі змістом складеного відносно нього протоколу в його присутності та присутності двох свідків виправила результат проведеного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, помилково внесеного нею як НОМЕР_2 проміле, (а.с.9), а тому доводи апелянта з приводу недопустимості доказу - протоколу про адміністративне правопорушення з підстав внесення до нього виправлень в частині результату проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння безпосередньо після його складання, за встановлених судом обставин, не є слушними.

Вказані докази, які суддя місцевого суду поклав в основу своїх висновків, є належними, допустимими та достовірними, здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам і об`єктивно узгоджується між собою.

Не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду оскаржуваної постанови посилання ОСОБА_1 на порушення його права на захист з підстав відсутності достатнього часу для підготовки свого захисту та не роз`яснення йому прав, передбачених ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України, ст.268 КУпАП, а також через те, що про розгляд даної справи, призначеної на 10.04.2019 він дізнався 09.04.2019 під час ознайомлення з матеріалами справи та вказує на допущені судом першої інстанції порушення приписів ст.277-2 КУпАП.

По-перше, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, який за своїм змістом та формою відповідає вимогам закону та з яким ОСОБА_1 був ознайомлений під підпис, права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП працівниками поліції йому роз`яснювалися. Ознайомлення ОСОБА_1 з правами, передбаченими ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП також підтверджується даними відеозапису з нагрудних камер поліцейських, досліджених в судовому засіданні.

По-друге, судовий розгляд адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 неодноразово відкладався, в тому числі і з підстав задоволення його клопотання про відкладення судового розгляду у зв`язку із необхідністю підготувати свій захист та через хворобу.

При цьому, слід зазначити, що ОСОБА_1 , звертаючись з проханням чергово відкласти розгляд справи, призначеної на 27.03.2019 у зв`язку із хворобою, надав довідку, з якої вбачається, що він лікувався амбулаторно.

У рішенні Європейського суду з прав людини, від 8 листопада 2005 року, у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких підстав, будь-яких об`єктивних даних, які б підтверджували обмеження чи порушення права на захист ОСОБА_1 в ході апеляційного перегляду не встановлено.

Крім того, посилання в апеляційній скарзі на порушення його права на захист з підстав не роз`яснення йому працівниками поліції положень ст.ст.55,56,59 Конституції, а також відсутності таких відомостей у складеному відносно нього протоколі про адміністративне правопорушення є недоречними, оскільки зміст даного протоколу повністю відповідає вимогам до нього, встановленим Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному", затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 за № 1395 та бланку протоколу, затвердженого даним наказом.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновки судді місцевого суду в постанові від 10 квітня 2019 року, всупереч тверджень апелянта, ґрунтуються на оцінці всіх доказів по справі, отже судове рішення постановлено з дотримання вимог ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП і відсутні законні підстави для його скасування із закриттям провадження в справі, як про це просить апелянт.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з урахуванням вимог ст.33, ч.1 ст.130 КУпАП та в межах строків, встановлених ст.38 цього Кодексу.

За таких обставин приходжу до висновку, що постанова судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 квітня 2019 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 квітня 2019 року, якою ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуЛитовченко Н. О.