Справа № 163/657/19 Провадження № 33/802/440/19 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія:ч.1 ст.483 МК України Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2019 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П.,

з участю представника митниці Пікалюка М.С.,

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Кривошея А.М.,

розглянувши апеляційну скаргу заступника начальника Волинської митниці ДФС Германа В.М. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 25 квітня 2019 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою провадження у справі щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працює, за ознаками ч.1 ст.483 МК України закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю у його діях складу правопорушення.

Згідно з протоколом про порушення митних правил № 0806/20500/19 від 23.02.2019 ОСОБА_1 23.02.2019, слідуючи через пункт пропуску "Устилуг" митного поста "Володимир-Волинський" Волинської митниці ДФС з Республіки Польща в Україну пасажиром автомобіля "Мерседес-Бенц", номерний знак НОМЕР_1 , намагався перемістити через митний кордон з приховуванням від митного контролю вживаний двигун до автомобіля "Рено" в комплекті з генератором, диском зчеплення, компресором кондиціонера, впускним колектором з форсунками загальною вагою 126 кг та вартістю 13 550 гривень, чим вчинив порушення митних правил, передбачене ч.1 ст.483 МК України.

У поданій апеляції Волинська митниця ДФС просить скасувати рішення суду, постановити нове, яким визнати ОСОБА_1 винним у порушенні митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України, та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції даної статті.

Заслухавши пояснення представника митниці, який підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, із накладенням стягнення у межах санкції даної статті, захисника ОСОБА_2 А.М., який апеляцію заперечив і просив рішення суду залишити без змін, перевіривши доводи скарги та вивчивши матеріали справи, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.486 МК України завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

В силу положень ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил повинно бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, при постановленні рішення судом першої інстанції вказаних вимог закону дотримано.

Згідно зі ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, через митний кордон України.

Частина 1 ст.483 МК України передбачає відповідальність за дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Як вбачається з протоколу про порушення митних правил, ОСОБА_1 ставиться у провину: «порушення порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного контролю, тобто спроба перемістити через митний кордон товар, що не відповідає заявленим відомостям про найменування товарів, їх ваги, маркування та номерів, необхідних для визначення коду товару за УКТЗЕД та його митної вартості» (а.с.3).

Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 не слідував зоною (коридором) спрощеного контролю, а «червоним коридором», що стверджується копією контрольного талону (а.с.6).

Крім того, ним було заповнено митну декларацію (а.с.8).

Вищенаведені обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 не міг порушити порядок проходження митного контролю у зоні спрощеного контролю.

Згідно з п.53 ч.1 ст.4 МК України спеціально виготовлене сховище (тайник) сховище, виготовлене з метою незаконного переміщення товарів через митний кордон України, а також обладнані та пристосовані з цією метою конструктивні ємності чи предмети, які попередньо піддавалися розбиранню, монтажу тощо.

Однак, у протоколі про порушення митних правил всупереч ч.1 ст.483 МК України не зазначено спосіб приховування.

У матеріалах справи наявний акт уточнення протоколу, складений 01.03.2019, проте з нього вбачається, що ОСОБА_1 з ним не ознайомлений (а.с.5).

Також слід відмітити, що даний акт уточнення складено не тією ж посадовою особою митниці, яка складала протокол про порушення митних правил (а.с.1-4 та 5).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу і на те, що відповідно до опису предметів щодо двигуна визначено код за УКТЗЕД.

Для цілей митного оформлення в частині тарифного регулювання Митний тариф встановлює додаткову одиницю виміру штука.

Апеляційний суд погоджєуться з висновком місцевого суду, що доказів того, що вага двигуна застосовується для нарахування митних платежів чи має значення з огляду на заходи нетарифного регулювання, матеріали справи не містять, а чинним законодавством відповідні положення не передбачені.

Отже, протокол про порушення митних правил складено з порушенням вимог митного законодавства, а тому він не може вважатися допустимим доказом.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину, належними і допустимими доказами не доведена, провадження у даній справі розпочато протиправно, протокол є недопустимим доказом, а тому всі докази, здобуті у даній справі, також є недопустимими доказами.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про закриття провадження у даній справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

З огляду на наведене, постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі, не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заступника начальника Волинської митниці ДФС Германа В.М. залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 25 квітня 2019 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов