Справа № 713/412/19
Провадження №3/713/161/19
ПОСТАНОВА

іменем України

03.04.2019 м. Вижниця

Вижницький районний суду Чернівецької області в складі: головуючого судді Кибич І.А., за участю секретаря судових засідань Мірчева О.І., за участю прокурора Бойко О.В., за участю захисника ОСОБА_2, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки в Чернівецькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП - НОМЕР_1), зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1, громадянина України, працюючого майстром лісу Буковинського лісництва ДП «Вижницький держспецлісгосп АПК», раніше не притягувався до адміністративної відповідальності за корупційні діяння, паспорт громадянина України серії НОМЕР_2, виданий Вижницьким РВ УМВС України в Чернівецькій області 16.03.1998 року, за ст.172-6 ч.1 КУпАП, Суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №60 від 11 лютого 2019 року вбачається, що ОСОБА_3 перебуваючи на посаді майстра лісу Буковинського лісництва ДП «Вижницький держспецлісгосп АПК» та відповідно до п.п. «е» п. 1 ч. 1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», відноситься до суб'єктів, на яких поширюється дія цього Закону. ОСОБА_3 в порушення вимог ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», будучи ознайомлений із вимогами фінансового контролю Закону України «Про запобігання корупції» щодо необхідності подачі щорічної декларації, діючи умисно, несвоєчасно, без поважних причин, 26.04.2018 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування щорічна, за 2017 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вину не визнав, пояснив, що повністю підтримує заперечення на протокол, вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного корупційного правопорушення, оскільки подав декларацію несвоєчасно 26.04.2018 року з поважних причин, а саме, важка хвороба матері ОСОБА_4 (нирково-печінкова недостатність), остання потребувала тривалого та постійного догляду, переливання та очищення крові (гемоодіалізу), яка ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. Фактично ніякого умислу на несвоєчасне неподання декларації не було. Не заперечував, що був обізнаний з обов'язком подачі декларації до 01.04.2018 року за 2017 рік. Стосовно наданих письмових пояснень працівникам поліції, які приєднані до матеріалів протоколу, зазначав, що помилково посилався на відсутність поважних причин несвоєчасного подання декларації, оскільки подумав, що дане запитання стосується членів сім'ї, дружини та дітей. На той час мати проживала окремо і він приїжджав до неї після роботи. Просив закрити провадження по справі.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_2 підтримав подане заперечення на протокол та позицію ОСОБА_3, просив закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. В запереченні посилається на те, що у ОСОБА_3 відсутній прямий та непрямий умисел на несвоєчасне подання декларації, на спростування цього до протоколу не долучено жодного належного та допустимого доказу. Крім того на час розгляду справи в суді сплинули строки накладення адміністративного стягнення, оскільки 18.12.2018 року працівникам поліції стало відомо про несвоєчасність подання декларації ОСОБА_3

В судовому засіданні прокурор Кіцманської місцевої прокуратури Бойко О.В. підтримала складений відносно ОСОБА_3 протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності, вважала що в його діях є склад правопорушення передбаченого ст.172-6 ч.1 КУАП.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, захисника ОСОБА_2, прокурора Бойко О.В., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши надані докази у їх сукупності, приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-6 ч.1 КУпАП, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Структура складу адміністративного правопорушення містить: об'єкт правопорушення - суспільні відносини в тій чи іншій сфері, на нормальний розвиток яких посягає правопорушення; об'єктивну сторону - конкретні дії, що виразилися в порушені встановлених правил; суб'єкт правопорушення - конкретна осудна фізична особа, що досягла 16-річного віку; суб'єктивну сторону складу - ставлення особи до вчиненого нею діяння, тобто вину у формі умислу чи необережності. Всі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Згідно із ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Між тим, доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються собою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положення ст.129 Конституції України, які є нормами прямої дії, передбачають, що одними з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів і доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною 1 статті 172-6 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне корупційне правопорушення настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Судом при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.172-6 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_3 встановлено, що протоколи про адміністративні правопорушення №60 від 11.02.2019 року складено уповноваженою особою - старшим оперуповноваженим відділу протидії злочинам у галузях економіки Управління захисту економіки в Чернівецькій області ДЗЕ Національної поліції Солоненко І.М., в спосіб та в межах повноважень, визначених законом.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов'язані з корупцією» № 13 від 25 травня 1998 року, суди при розгляді справ про правопорушення, пов'язані з корупцією, мають також з'ясувати мотив і характер вчиненого діяння.

Відповідно до вимог ч. 1ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» на яку посилається орган, що склав протокол про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією відносно ОСОБА_3: - Особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до Наказу №149 від 01.12.2011 року директора Вижницького Держспецлісгоспу АПК про переведення на інші посади, лісника ОСОБА_3 переведено на посаду майстра лісу та закріплено квартали №№25, 26, 22.

Згідно ст.89 ч.2, ч.3 Лісового кодексу України Державна лісова охорона має статус правоохоронного органу. Порядок діяльності державної лісової охорони та лісової охорони визначається положенням, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Правовий статус та повноваження державної лісової охорони визначені у ст.ст. 89-92 Лісового кодексу України та Положенні про державну лісову охорону, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України №976 від 16 вересня 2009 року.

Відповідно до. п.п. «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», посадові та службові особи державної лісової охорони є особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та суб'єктами, на яких поширюються дія цього Закону.

Відповідно до положень Закону України «Про запобігання корупції» (п.п. «е» п.1 ч.1 ст.3), частиною першою статті 45 Закону, приміткою до статті 172-6 КУпАП, ОСОБА_3 є суб'єктом декларування та відповідно суб'єктом відповідальним за корупційні правопорушення.

Таким чином ОСОБА_3 у відповідності до вимог вищевикладеного законодавства повинен був у строк до 00 год 00 хв. 01.04.2018 подати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію депутата місцевої ради, за минулий 2017 рік.

Однак, як вбачається із витягу Єдиного державного реєстру декларацій, ОСОБА_3., як суб'єкт декларування заповнив та подав декларацію про доходи, майно та фінансові зобов'язання за 2017 рік, лише 26.04.2018.

Конструктивною ознакою правопорушення за ч.1 ст.172-6 КпАП України є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин, а саме неможливість особи подати вчасно декларацію у зв'язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

З письмових пояснень директора ДП «Вижницький держспецлісгосп АПК» ОСОБА_8 та юристконсульта ОСОБА_9 вбачається, що ОСОБА_3 був обізнаний про необхідність до 01.04.2018 року подати щорічну декларацію про доходи за 2017 рік на сайті НАЗК та мав на роботі технічну можливість.

В судовому засіданні ОСОБА_3 ствердив, що не зміг вчасно подати декларацію з поважних причин, оскільки весь квітень 2018 року працював, а після роботи доглядав за важко хворою матір'ю ОСОБА_4, яка ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. Після цього 26.04.2018 року відразу було подано декларацію.

Зазначені ОСОБА_3 обставини підтверджуються представленими ним доказами, а саме Лікарським свідоцтвом про смерть №12/50501 від 25.04.2018 року.

Вище наведене підтверджує виконання ОСОБА_3 дій спрямованих на подання електронної декларації про доходи та майновий стан за 2017 рік, відсутність умислу на несвоєчасне подання декларації.

Будь-яких належних, допустимих та достовірних доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_3 прямого чи непрямого умислу, направленого на несвоєчасне подання і оприлюднення своєї декларації про доходи та майновий стан за 2017 рік до Єдиного державного реєстру декларацій та вчинення таким чином адміністративного правопорушення пов'язаного з корупцією, відповідальність за що передбачена ст.172-6 ч.1 КпАП України, суду не представлено.

Докази, які містяться у справі про адміністративне правопорушення пов'язане з корупцією, доводи ОСОБА_3 про причини несвоєчасного подання ним НАЗК щорічної декларації про доходи та майновий стан за 2017 рік не спростовують, а також не підтверджують, що ОСОБА_3 дія умисно, усвідомлював протиправний характер своїх дій, який посягає на встановлений правопорядок.

Несвоєчасне подання ОСОБА_3 декларації Національному агентству з питань запобігання корупції про доходи та майновий стан за 2017 рік через необережність свідчить і те, що він подав вказану декларацію задовго до виявлення цього факту правоохоронними органами 18.12.2018 року.

Згідно з роз'ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи від 22.05.2017 року №223-943/0/4-17 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією» предметом правопорушення, передбаченого ст.172-6 КУпАП є декларація, подана шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції: а) за минулий рік; б) за період, не охоплений раніше поданими деклараціям. Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», корупція це використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей, а правопорушення, пов'язане з корупцією це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність;.

Зазначене визначення корупції узгоджується із ратифікованими Україною Цивільною Конвенцією про боротьбу з корупцією 1989 року, Кримінальною конвенцією про боротьбу з корупцією1993 року, Конвенцією ООН 2003 року та п. 3.22. Рішення Конституційного суду України № 21-рп/2010 від 6 жовтня 2010 року в яких зазначено, що термін «корупція» означає «використання особою наданих їй службових повноважень та пов'язаних з цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб», а корупційна діяльність безпосередньо пов'язується з корисливими діями (бездіяльністю) посадової особи при виконанні покладених на неї службових обов'язків. Зазначене може прирівнюватись до давання чи отримання хабара, зловживання службовим становищем чи впливом, сприяння відмиванню отриманих від корупційних злочинів доходів, їх приховування, розкрадання чи нецільового використання майна, перешкоджання здійсненню правосуддя, а також незаконного збагачення як значного збільшення доходів, яке перевищує законні доходи особи яке вона не може раціонально обґрунтувати, тощо.

Таким чином, за змістом міжнародних договорів згоду на обов'язковість яких надала Верховна Рада України, обов'язковими ознаками за якими будь-яка неправомірна чи неетична поведінка осіб, уповноважених на виконання функцій держави може визнаватись корупційною, а так само й процедура віднесення тих чи інших діянь названих суб'єктів до категорії корупційних та їх кваліфікації за відповідними нормами глави 13-А КУпАП в тому числі і за ст. 172-6 ч.1 КУпАП є умисна форма вини, використання свого службового становища та мета одержання неправомірної вигоди.

Згідно з ч.1 ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

У відповідності до ч.2 ст. 19 Закону України від 29 червня 2004 року «Про міжнародні договори», якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Статтею 62 ч.3 Конституції України встановлено, обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи докази по справі, суд прийшов до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-6 ч.1 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.1, 7, 9, ч.1 ст.172-6, 245, 247, 280, 284, 285,294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_3 провадженням закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-6 ч.1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: І. А. Кибич