П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

31 травня 2019 року м.Вільногірськ

Суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області Борцова А.А., розглянувши матеріал, який надійшов з Вільногірського ВП Жовтоводського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.185 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Кринички Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, громадянина України, працює монтажником ТОВ «Вільногірське скло», зареєстрований по АДРЕСА_1 , мешкає в кв. АДРЕСА_2 , -

якому згідно ст.268 КУпАП роз`яснені його права та обов`язки,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 098091 від 30.05.2019 року, складеного начальником СРПП №1 Вільногірського ВП Пробийголовою О.С., ОСОБА_1 , 30.05.2019 року, о 22 годині 00 хвилин, знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство у відношенні своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме умисні дії психологічного та фізичного характеру, перебував у п`яному вигляді, на законну вимогу інспектора СРПП Котко О.О. припинити правопорушення адміністративне, а саме висловлюватися в грубій формі грубою нецензурною лайкою, кричати, погрожувати співмешканці, при цьому висловлюватися в грубій формі, погрожував фізичною розправою, категорично відмовився припиняти порушувати громадський порядок, відштовхував поліцейських.

Дії ОСОБА_1 посадовою особою кваліфіковані за ч.1 ст.185 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив що на побутовому ґрунті посварився з цивільною дружиною, в ході сварки в квартирі за місцем проживання висловлювався нецензурно, штовхав її, а коли приїхали працівники поліції, штовхав і їх.

Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження по справі підлягає закриттю по наступним підставам:

Так, згідно ч.1 ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, в тому числі, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України № 8 від 26.06.1992 р. « Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Разом з тим, при складенні протоколу порушені вимоги ст.256 КУпАП, а саме: в описовій частині протоколу не конкретизована об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП в діях ОСОБА_1 та будь-які докази на підтвердження цих обставин не надані, зокрема, не зазначено, які саме вимоги висувалися ОСОБА_1 працівниками поліції, на чию адресу він висловлювався нецензурною лайкою, кого штовхав, чи мало місце при цьому порушення громадського порядку.

До того ж, обставини, зазначені у протоколі, не відповідають обставинам, викладеним у матеріалах справи, оскільки згідно з протоколом, подія правопорушення мала місце о 22.00 год. біля будинку, а згідно з матеріалами справи - о 21.00 годині в квартирі.

Крім того, в протоколі вказано, що інспектор СРПП Котко О.О. вимагав припинити адміністративне правопорушення, а згідно матеріалів, ім`я інспектора- Котко А.О .

Також, до протоколу не долучені будь-які докази, на підтвердження факту вчинення злісної непокори ОСОБА_1 та його винної поведінки (пояснення свідків, тощо), а рапорти поліцейських, не можуть слугувати достатньою підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як і в Конституції, так і в міжнародних актах (Загальна декларація прав людини, Конвенція про захист прав людини та основних свобод, Міжнародний пакт про громадянські і політичні права), йдеться про застосування принципу презумпції невинуватості у справах про притягнення до відповідальності за скоєння кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, адміністративне правопорушення та кримінальне правопорушення мають аналогічний склад, а їх відмежування один від одного проводиться за ступенем суспільної небезпеки, тому з урахуванням принципу верховенства права, презумпція невинуватості діє у всіх випадках звинувачення людини (суб`єкта приватного права) державою, в тому числі, і в разі притягнення особи до відповідальності за адміністративні правопорушення.

Крім того, приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

Відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства України.

Враховуючи вищевказані вимоги та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17 липня 1997 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р., заява №21037/05; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р., заява № 29644/10; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013 р., заява №12167/04).

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13), також аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14.

Таким чином, оскільки об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КУпАП, в діях ОСОБА_1 при складенні протоколу не конкретизована та не відповідає фактичним обставинам справи, викладеним у письмових матеріалах справи, належних доказів д його винної поведінки матеріали справи не містять, тому склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.185 КУпАП, в діях ОСОБА_1 відсутній, а провадження по справі підлягає закриттю.

Оскільки будь-яке стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то судовий збір з нього стягненню не підлягає.

Керуючись ст. 40-1, 185, п.1 ст.247, ст.284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по ч.1 ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення- закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: підпис А.А.Борцова