Провадження № 3/582/82/19
Справа № 582/269/19
Недригайлівський районний суд Сумської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2019 року

Суддя Недригайлівського районного суду Сумської області Жмурченко В.Д., за участі прокурора Микитовського С.О.,

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління захисту економіки в Сумській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ромни Сумської області, громадянки України, секретаря судового засідання Роменського міськрайонного суду Сумської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешканка АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Недригайлівського районного суду Сумської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, повязаного із корупцією.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 відповідно до наказу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18.08.2014 №25-К призначена на посаду секретаря судового засідання Роменського міськрайонного суду Сумської області та їй присвоєно 11 ранг державного службовця з 28.02.2013, 12.09.2010 ОСОБА_1 прийняла Присягу Державного службовця.

Згідно абзацу п`ятнадцятого ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Секретар судового засідання, як державний службовець, ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення пов`язаного з корупцією, згідно п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що секретар судового засідання Роменського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1, без поважних на те причин, своїми діями несвоєчасно 03.04.2018 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування за 2017 рік.

За даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування, за період з 01.01.2018 по 07.11.2018 субєкт декларування ОСОБА_1 21.03.2018 о 14 год 22 хв. створила нову декларацію, заповнила відповідні розділи та о 15 год 27 хв. 03.04.2018 натиснула кнопку «Подати документ» та підтвердила свою дію електронним цифровим підписом.

Таким чином, уповноважена особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, пов"язане з корупцією, вважає, що в матеріалах справи достатньо відповідних доказів, а в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення пов"язаного з корупцією відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 свою вину в скоєному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 172-6 КУпАП, не визнала та пояснила, що вона 21 березня 2018 року о 14 год 22 хв. подала декларацію, оскільки вважала, що нею були вчинені всі необхідні дії для подання декларації, на підтвердження чого є лист НАЗК від 19.11.2018 року за вих. №44-01/55220/18, оскільки її дії на веб-сайті були зафіксовані і ІТС реєстрі Національного агентства. Адвокат ОСОБА_1, Шунько Г.О. зазначив, що у НАЗК відбулася реєстрація декларації ОСОБА_1 03.04.2018 року, що не є підставою для відповідальності ОСОБА_1 , оскільки у її діях відсутня суб`єктивна ознака правопорушення. Саме 21.03.2018 о 14 год 22 хв. з боку ОСОБА_1 були вчиненні дії направлені на подання декларації, а протокол і додатки до нього не містять доказів про бажання ОСОБА_1 несвоєчасно подати декларацію. Виходячи з цього, вважає, що в її діях відсутній умисел, вина, а в зв"язку з цим відсутній і склад правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172 КУпАП.

Прокурор Микитовський С.О. у судовому засіданні, з урахуванням пояснень ОСОБА_1 та її адвоката, при вирішенні справи поклався на розсуд суду.

Заслухавши думку прокурора, особи яка притягується до адміністративної відповідальності, її адвоката, дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження у справі необхідно закрити, виходячи зі слідуючого:

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Тобто, законною підставою для накладення на конкретну особу адміністративного стягнення є достатні дані про вчинення цією особою правопорушення, за яке і накладається дане стягнення.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Правопорушення, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП України, відповідно до положень розділу 13-А КУпАП належить до адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією.

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, повязане з корупцією - діяння, що не містить ознаки корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Суб`єктом правопорушень за статтею 172-6 КУпАП є особи, які відповідно дочастин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

ОСОБА_1 , займаючи посаду секретаря судового засідання Роменського міськрайонного суду Сумської області, відповідно до положень підпункту «в» п. 1 ч. 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом декларування.

Згідно з частинами 1, 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені упункті 1,підпунктах «а`і«в`пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентствадеклараціюособи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

ОСОБА_1 обвинувачується у порушенні вимог фінансового контролю, зокрема за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу, який ураховуючи положення статті 10 КУпАП має місце за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій чи бездіяльності, передбачала шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Склад правопорушення за ч.1 ст. 172-6 КУпАП є формальним, оскільки обов"язковим елементом об"єктивної сторони є умисна дія умисне несвоєчасне подання без поважних причин декларації.

Орган уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести в діях особи умисел на несвоєчасне подання без поважних причин декларації.

Але жодного доказу на підтвердження в діях ОСОБА_1 умислу, направленого на вищевказане порушення Закону, матеріали справи не містять.

Умисел на вчинення протиправного діяння в даному випадку спростовується самими діями ОСОБА_1 , які хронологічно викладені в листі Національного агентства з питань запобігання корупції та доданої до нього інформації про послідовність дій користувача Єдиного державного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі ІТС Реєстр), які вчиняла ОСОБА_1 указаній інформаційно-телекомунікаційній системі, установлено, що ОСОБА_1 21 березня 2018 р. створила нову декларацію на основі минулорічної декларації (за 2017 рік)», заповнила її розділи та 21.03.2018 о 14:45:59 натиснула кнопку «Подати документ».

Проаналізувавши пояснення ОСОБА_1 , дані із ІТС Реєстру, надані Національним агентством запобігання корупції, вважаю, що вчинені 21.03.2018 ОСОБА_1 дії із реєстрації в ІТС Реєстр, заповнення відповідних розділів декларації, натискання кнопки «Подати документ» вказують на вчинення ОСОБА_1 дій на подання в установлений строк декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік.

Указані дії ОСОБА_1 , як користувача ІТС Реєстр в особистому кабінеті, не доводять її умислу щодо вчинення нею дій із несвоєчасного подання щорічної декларації та усвідомлення їх протиправності.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з прецедентною практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом» (рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), п.43 (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey)

Згідно правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

КС України в своєму рішенні від 29.06.2010 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини також зазначив, що «одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями» (абз.3 п.п.3.1 п.3), а у рішенні від 22.09.2005 № 5-рп/2005 той же Суд вказав, що із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі (абз.2 п.п.5.4 п.5).

Таким чином, суд вважає, що доказів об`єктивної та суб`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого частини 1 статті 172-6 КУпАП в діянні ОСОБА_1 суду надано не було, а тому провадження в справі належить закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 10, 247, 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією відносно ОСОБА_1 на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП у звязку відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду Сумської області через Недригайлівський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: підпис з оригіналом згідно

Суддя: В. Д. Жмурченко