33/804/309/19
265/1143/19

Категорія: ст. 154 ч.2 КУпАП
Головуючий 1 інстанції: Шиян В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду ОСОБА_1, розглянула апеляційну скаргу представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 25.03.2019 року, якою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, проживаюча за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 154 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені суддею І інстанції обставини

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_3, маючи собаку, у порушення п.п. 3.1.5, 3.1.6, 3.2.4 п. 3 Правил поводження з тваринами у м.Маріуполь, затверджених рішенням Маріупольської міської ради Донецької області від 01.12.2016 року № 7/13-1043, не утримувала останню на ізольованій, добре огородженій території, допускала вигул собаки без догляду, без намордника і повідка, внаслідок чого 17.02.2019 року о 12.00год. собака укусила ОСОБА_4 за ногу, заподіявши шкоду його здоровю.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 25.03.2019 року ОСОБА_3 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 статті 154 КУпАП і на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51грн. без конфіскації тварини.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі і у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження просить поновити цей строк, скасувати судове рішення в частині призначення адміністративного стягнення, призначити ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді штрафу з конфіскацією тварин, яких вона тримає в неналежних умовах у себе на території домоволодіння по провулку О.Кошового, будинок №44 у м.Маріуполі.

У заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 25.03.2019 року просить поновити цей строк, оскільки судове рішення постановлено без її участі, копію постанови вона отримала лише 04.04.2019 року під розпис у суді першої інстанції, була вимушена звернутися по юридичну допомогу, що потребує часу, і тому в цей день, 04.04.2019 року, який був останнім для подання апеляційної скарги, не змогла подати апеляційну скаргу, тому вважає причину пропуску строку поважною і просить поновити цей строк.

На обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що санкція ст.154 КУпАП передбачає окрім накладення штрафу обовязкову конфіскацію тварин.

Вважає, що суд першої інстанції безпідставно не застосував конфіскацію тварин, посилаючись на відсутність їх ідентифікації.

Вказує, що в матеріалах справи наявна її заява, в якій зазначено, що 17.02.2019 року на її неповнолітнього сина напали собаки у кількості 5 тварин, всі вони дворові, середнього розміру, без документів, без щеплень, без належних умов тримання, чорно-білого кольору. Також в матеріалах справи є заява мешканців Лівобережного району м.Маріуполя, в якій зазначені такі ж самі дані, що і в її заяві.

Зазначає, що собаки дуже агресивні, вигулюються без намордників, поводків, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівникам поліції ОСОБА_3 підтвердила, що собаки не мають документів, ніде не зареєстровані, це не надає підстав суду залишати собак у правопорушника.

На теперішній час ОСОБА_3 не створила належних умов утримання для собак на території домоволодіння №44 по вулиці О.Кошового у м.Маріуполі, вже після складання цього протоколу, після попередження ОСОБА_3 працівниками поліції, її собаки 18.02.2019 року покусали інших громадян, а саме ОСОБА_5, але суд при винесені постанови не звернув уваги на цей факт.

Окрім того, суд першої інстанції не звернув увагу, що ОСОБА_3 неодноразово попереджалася відповідними службами про створення належних умов для цих собак, але на зауваження не реагує, відповідає у грубій формі, обставин, що обтяжують відповідальність, взагалі не враховано, незважаючи на те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, суд застосував щодо ОСОБА_3 стягнення тільки у виді мінімального штрафу, а собак залишив, вважає, що така міра покарання не запобігає вчиненню нових правопорушень.

Позиції учасників судового провадження

ОСОБА_3 і ОСОБА_2 не зявились у судове засідання, про місце, день та час апеляційного розгляду були повідомлені належним чином (а/п 44-45), ОСОБА_2 направила до суду апеляційної інстанції заяву про апеляційний розгляд справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 за ч.2 ст.154 КУпАП без її участі.

Також направила до суду письмові пояснення, в яких апеляційні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на ті ж самі доводи, які зазначила в апеляційній скарзі.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви Суду

Відповідно до вимог ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 вбачається, що судове рішення постановлено 25.03.2019 року, а апеляційна скарга ОСОБА_2 надійшла до Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області 08.04.2019 року, тобто з порушенням строку апеляційного оскарження.

Відповідно до вимог ч.2 ст.269 КУпАП, потерпілий має право знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися правовою допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, оскаржувати постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Цей перелік процесуальних прав потерпілого не є вичерпним, оскільки в провадженнях по справах об адміністративних правопорушеннях діє принцип змагальності, всі учасники судового розгляду повинні мати однаковий об`єм процесуальних прав та обов`язків.

Системний аналіз положень КУпАП, Конституції України, Закону України «Про адвокатуру» та інших нормативно-правових актів дозволяє виділити, окрім визначених в ч.2 ст.269 КУпАП, наступні процесуальні права потерпілого: давати пояснення, надавати докази, приймати участь в розгляді справи про адміністративні правопорушення особисто, або через свого представника.

Дана справа розглянута у відсутність ОСОБА_2, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 наявна заява ОСОБА_2 про проведення судового розгляду без її участі (а/п 10).

З клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вбачається, що ОСОБА_2 копію оскаржуваної постанови отримала 04.04.2019 року під розпис (а/п 26), судом першої інстанції ця копія їй не надсилалась.

Враховуючи викладене, вважаю, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений.

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_3 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.154 КУпАП, суд першої інстанції, визнавши останню винною у вчиненні цього адміністративного правопорушення, наклав на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51грн. без конфіскації тварини.

Однак, з таким висновком суду погодитись неможливо, оскільки санкція ч.2 ст.154 КУпАП передбачає обовязкову конфіскацію тварини, за таких обставин постанова суду першої інстанції є незаконною і підлягає скасуванню.

Скасовуючи постанову суду, за наслідками розгляду апеляційної скарги відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд постановляє нову постанову.

Розглянувши по суті адміністративну справу щодо ОСОБА_3 приходжу до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_3, маючи собаку, у порушення п.п. 3.1.5, 3.1.6, 3.2.4 п. 3 Правил поводження з тваринами у м.Маріуполь, затверджених рішенням Маріупольської міської ради Донецької області від 01.12.2016 року № 7/13-1043, не утримувала останню на ізольованій, добре огородженій території, допускала вигул собаки без догляду, без намордника і повідка, внаслідок чого 17.02.2019 року о 12.00год. собака укусила ОСОБА_4 за ногу, заподіявши шкоду його здоровю.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами тощо.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 154 КУпАП підтверджується доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії АА 650369, який складений 17.02.2019 року (а/с 2); заявою ОСОБА_2 до Лівобережного ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до відповідальності ОСОБА_3, собака якої покусала її сина, спричинивши тілесні ушкодження (а/п 3); поясненнями ОСОБА_2 (а/п 4) і ОСОБА_6 (а/п 5); карткою-повідомленням станції швидкої медичної допомоги м.Маріуполь від 17.02.2019 року, з якої вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, була надана медична допомога внаслідок укушеної рани верхньої третини лівої голені (а/п 11).

Відповідно до п.п. 3.1.5 п. 3 Правил поводження з тваринами у м.Маріуполь, затверджених рішенням Маріупольської міської ради Донецької області від 01.12.2016 року № 7/13-1043, фізичні і юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобовязані виконувати вимоги нормативно-правових актів у цій сфері, санітарно-гігієнічних і ветеринарних норм та Правил, а також не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин; відповідно до п.п. 3.1.6 п. 3 цих правил дозволяється утримувати: собак - у вільному вигулі на ізольованій, добре огородженій території або в ізольованому приміщенні - на привязі або без неї; відповідно до п.п. 3.2.4 п. 3 правил під час вигулу собаки власники домашніх тварин зобовязані одягнути намордник (крім собак дрібних порід) і тримати її на повідку.

Оскільки, адміністративна відповідальність за ч.2 ст.154 КУпАП, настає, зокрема, за тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях, що спричинили заподіяння шкоди здоровю людей або їх майну, в діях ОСОБА_3 є склад даного адміністративного правопорушення.

Санкція ч.2 ст.154 КУпАП передбачає накладення штрафу на громадян від трьох до пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин і на посадових осіб - від чотирьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При призначенні ОСОБА_3 адміністративного стягнення, враховуючи характер вчиненого правопорушення і особу правопорушника, яка вперше притягається до адміністративної відповідальності, є пенсіонеркою, ІНФОРМАЦІЯ_1, вважаю можливим застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією цієї статті, у розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51грн. з конфіскацією тварини.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_3 необхідно стягнути судовий збір в сумі 384,20грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КпАП України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити представнику неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 25 березня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 25.03.2019 року, якою ОСОБА_3 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 статті 154 КУпАП і на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51грн. без конфіскації тварини, скасувати.

Постановити нову, якою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 154 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 (пятдесят одна) гривня на р/р 5015, МФО банку 899998, , одержувач: Бахмутське УК /м. Бахмут/ 21081100, банк одержувач: Казначейство України (ЕАП), з конфіскацією тварини.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок на р/р 6001, МФО банку 899998, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, отримувач коштів: ГУК у м.Києві /м.Київ/ 22030106, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя