ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/1054/18 Номер провадження 33/814/59/19Головуючий у 1-й інстанції Куцин В.М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2019 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду ОСОБА_1

з секретарем судового засідання - Гринь А.В.

за участі:

апелянта - ОСОБА_2

розглянувши в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2

на постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 24.07.2018 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 10 200 грн. на користь держави із позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1рік.

Згідно постанови суду, ОСОБА_2 11 травня 2018 року в 00 год.15 хв. по вулиці Раскової в м. Миргороді керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, невиразна мова), від проходження в установленому законом порядку огляду на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_2 вбачається, що він просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити в звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що місцевим судом рішення по справі прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права, внаслідок невірної оцінки і аналізу наданих до протоколу доказів та всупереч обставин, встановлених самим же судом.

Апелянт зазначає, що у вказаний день спиртних напоїв не вживав, від проходження огляду не стан спяніння не відмовлявся, що підтверджується долученими до протоколу відеозаписами.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 вважаю, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та обєктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та зясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані алкогольного спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Зі змісту постанови вбачається, що висновки судді про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ґрунтуються на сукупності досліджених суддею доказів.

Зокрема, такі висновки ґрунтуються на даних які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 064111 від 11.05.2018 року, копії протоколу серії №184782 від 11.05.2018 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, копії протоколу серії №184834 від 11.05.2018 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП, письмових поясненнями свідка ОСОБА_3, який будучи допитаним в апеляційному суді підтвердив, що ОСОБА_2 мав ознаки алкогольного спяніння і відмовився від проходження огляду на стан спяніння; переглянутого відеозапису. Під час апеляційного перегляду справи повторно було відтворено відеозапис та встановлено, що ОСОБА_2 в присутності свідків було запропоновано пройти огляд на стан спяніння, але останній відмовився.

Крім того, під час апеляційного перегляду був допитаний поліцейський СРПП № 4 Миргородського ВП ОСОБА_4, який складав протокол про адміністративне правопорушення. ОСОБА_4 пояснив, що ним було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_2, який не дотримався вимог п.2.2 ПДР України. Останній відмовився надати документи, мав ознаки алкогольного спяніння. На пропозицію пройти огляд на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків.

Письмові пояснення свідка ОСОБА_5 апеляційний суд не бере до уваги, оскільки його пояснення не перевірені шляхом безпосереднього допиту місцевим судом. Крім того, письмові пояснення вищевказаної особи не вдалося перевірити і апеляційним судом, так як на неодноразові виклики свідок ОСОБА_5 в судові засідання не зявлявся. Апеляційним судом було направлено листа до КП «Щит Миргородщини» з проханням забезпечити явку їх працівника ОСОБА_5, але останній до апеляційного суду знову не зявився. За таких обставин, письмові пояснення ОСОБА_5 взагалі не можуть бути доказами вини чи невинуватості особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Однак, матеріали справи містять достатньо інших доказів, які підтверджують винуватість ОСОБА_2

З огляду на вище наведене, вважаю непереконливими доводи апелянта щодо незаконності судового рішення.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що суддею суду першої інстанції повно з'ясовані визначені ст.280 КУпАП обставини справи, які мають істотне значення для правильного її вирішення. До того ж під час апеляційного перегляду, було досліджено всі обставини, які на думку апелянта, могли вплинути на законність судового рішення.

Таким чином, вважаю, що суддя правильно встановив фактичні обставини справи та належним чином обґрунтувавши своє рішення правильно кваліфікував дії правопорушника за ч.1 ст.130 КУпАП й наклав на нього визначене цим Кодексом адміністративне стягнення.

З огляду на вище викладене, а також на те, що під час апеляційного перегляду не виявлено істотних порушень закону ні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, ні під час розгляду справи в суді першої інстанції вважаю, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 та скасування постанови судді.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 24.07.2018 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.А.Гонтар