ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер судової справи: 658/1862/19 Головуючий у 1 інстанції: Подіновська Г.В.
Номер провадження: 33/819/447/19 Доповідач: Коломієць Н.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

іменем України

04 листопада 2019 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Коломієць Н.О.

за участю секретаря Березовського С.В.

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - Зварича Є.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні справу за апеляційною скаргою захисника Зварича Є.Г. на постанову Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 23.09.2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП , -

В С Т А Н О В И В :

Вказаною постановою ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Суд встановив, що ОСОБА_2 , 26.06.2019 року о 00.40 годині, у м. Каховка по вул. Мелітопольській, в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Touareg», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода, у присутності двох свідків на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку огляд на стан сп`яніння - відмовився, про що складено протокол, який правопорушник не оскаржив.

В апеляційній скарзі захисник Зварич Є.Г. зазначає, що розглянувши справу без участі ОСОБА_2 суд порушив його право на захист, крім того при розгляді справи судом першої інстанції не з`ясовані всі фактичні обставини справи, що мають значення для її вирішення, у зв`язку із чим просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити, посилаючись на недоведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення належними та допустимими доказами. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог КУпАП, містить виправлення, в ньому невірно вказано адресу правопорушника, пояснення свідків зводяться до відмови ОСОБА_2 від проведення медичного освідування, про відмову ОСОБА_2 пройти медичний огляд свідки не зазначають. Відповідальності за керування автомобілем з ознаками сп`яніння не передбачено отже незрозумілим є обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного (алкогольного) сп`яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я. Водія не відстороняли від керування, що у сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП, посилання у постанові суду на порушення апелянтом вимог п. 2.5 ПДР не ґрунтується на законі, адже цей пункт передбачає відмову водія від проходження медичного огляду на стані сп`яніння на вимогу працівника поліції, у той час як зазначено у постанові в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності вбачається склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП - а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. При наявності суперечливих показань свідків суд не викликав і не допитав їх в судовому засіданні, у зв`язку з чим письмові пояснення не можуть бути визнані допустимими доказами.

ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції не з`явився - про день, час та місце апеляційного розгляду повідомлявся належним чином

Захисник Зварич Є.Г. в суді апеляційної інстанції апеляційну скаргу підтримав, посилаючись на порушення права ОСОБА_2 на захист та недопустимість зібраних у справі доказів.

Заслухавши доповідь судді, захисника Зварича Є.Г., вивчивши матеріали справи у сукупності з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції неодноразово призначав розгляд справи.

ОСОБА_2 належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, призначений на 24.07.2019, 29.08.2019, 16.09.2019, 23.09.2019 року (а.с. 7, 10, 11, 12, 13, 14).

В судове засідання, призначене на 24.07.2019 року ОСОБА_2 не з`явився, надіслав заяву про намір укласти договір про надання правової допомоги (а.п. 10), в судове засідання, призначене на 29.08.2019 року не з`явився з невідомих суду причин, про причини неявки суд не повідомив, в судове засідання, призначене на 16.09.2019 року не з`явився під приводом перебування у відрядженні, хоча доказів на підтвердження цього факту суду не надав (а.п. 14), в судове засідання, призначене на 23.09.2019 року не з`явився з невідомих суду причин, про причини неявки суд не повідомив.

Отже ОСОБА_2 був достовірно обізнаний про розгляд справи щодо нього про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП Каховським міськрайонним судом, однак у призначений судом час жодного разу до суду не з`явився - тричі без поважних причин, один раз під приводом відрядження, яке жодним доказом не підтверджено.

Наведене свідчить про вичерпання судом першої інстанції процесуальних можливостей провести судовий розгляд справи за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та, на думку апеляційного суду не є порушенням вимог ст.268 КУпАП, які б стали підставою для скасування постанови.

Апеляційний суд розцінює такі дії ОСОБА_2 як прагнення затягнути у будь-який спосіб судовий розгляд з метою вийти за межі строку накладання адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП, оскільки протягом двох місяців ОСОБА_2 ігнорував виклики до суду без будь-яких об`єктивно поважних причин, хоча достовірно був обізнаний про розгляд справи щодо нього.

Посилання в апеляційній скарзі на повідомлення суду щодо причин неявки ОСОБА_2 в судове засідання, призначене на 23.09.2019 року не відповідає дійсності, оскільки останній, будучи обізнаним про призначення судового розгляду на цю дату, будь-яких клопотань про відкладення судового розгляду або доказів про перебування на лікуванні суду не надав.

Захисник Зварич Є.Г. подав довідку про перебування ОСОБА_2 на лікуванні з 20.09 по 27.09.2019 року лише 01.10.2019 року після судового розгляду (а.п. 24), тому вона об`єктивно не могла бути врахована судом.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Виходячи із викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 та його захисник не довели належними та допустимими доказами порушення судом першої інстанції прав ОСОБА_2 , пов`язаних із повідомленням про час та місце розгляду справи та наявності у нього поважних причин неявки в призначені судові засідання протягом липня-вересня 2019 року, а відтак доводи апеляційної скарги в цій частині слід визнати неприйнятними.

Інші доводи апеляційної скарги перевірені апеляційним судом під час апеляційного розгляду і не містять посилань, які б вказували на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови, які є підставою для її скасування.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у порушенні п. 2.5. ПДР, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є законним та обґрунтованим, та таким, що підтверджується зібраними у справі та перевіреними судом доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення № 205620 серії ДПР 18, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом, а також його відмова на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я у присутності двох свідків, підтверджується й вивченим в ході підготовки справи до апеляційного розгляду відеозаписом, що міститься на наявному в матеріалах справи технічному носії інформації - диску (а. с. 4)

Відеозаписом зафіксовано, що автомобіль патрульної поліції переслідував автомобіль марки «Volkswagen Touareg», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого цей автомобіль був зупинений. ОСОБА_2 вийшов із-за керма з явними ознаками алкогольного сп`яніння. З автомобіля також вийшла жінка, яка поводилась неадекватно, чіплялась до працівників поліції, сміялась. На запитання працівника поліції ОСОБА_2 зазначив, що, перед тим, як сісти за кермо випив рюмку джина, тобто не заперечував факту вживання ним алкогольного напою. Це же факт він підтвердив в присутності свідків. На пропозицію пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я та від підпису у протоколі про адміністративне правопорушення відмовився в присутності двох свідків. Пропонував працівникам поліції «домовитись» на місці, щоб не було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, і зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_2 вимог, передбачених п. 2.5 ПДР та винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено даних, які би давали підстави вважати, що інспектор ОСОБА_7 був упереджений при складанні щодо ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в нього були підстави для обмови ОСОБА_2 та фальсифікації протоколу, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи.

Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що інспектор ОСОБА_7 . при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.

Крім того, під час апеляційного розгляду справи апеляційним судом не встановлено й даних про те, що в громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були залучені в якості свідків відмови ОСОБА_2 від огляду на стан сп`яніння, були підстави для обмови останнього у вчиненні адміністративного правопорушення.

Посилання в апеляційній скарзі захисника на те, що суд не допитав вказаних осіб в судовому засіданні, у зв`язку з чим письмові пояснення не можуть бути визнані допустимими доказами, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки клопотань про допит цих осіб в суді першої інстанції заявлено не було.

Не заявив такого клопотання захисник Зварич Є.Г. й під час апеляційного розгляду.

Пояснення свідків, зафіксовані у письмовій формі відповідають відеозапису правопорушення, тому апеляційний суд вважає їх належними та допустимими доказами.

Зміст протоколу відповідає вимогам статті 256 КУпАП, у якому зазначено суть адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 цього ж Кодексу, об`єктивною стороною якого є саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Доводи захисника про те, що у протоколі невірно вказано місце проживання правопорушника є безпідставними, оскільки з відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_2 на пропозицію поліцейського представитись, назвавши свої анкетні дані та рік народження, вказав адресу місця свого проживання - АДРЕСА_1 , яка й була зазначена у протоколі. Наявність виправлення в даті складання протоколу не спростовує встановлених судом обставин, зокрема, що подія відбулась 26.06.2019 року і не є суттєвим фактом, який би вказував на недопустимість протоколу як доказу.

Посилання захисника на відсутність в матеріалах направлення ОСОБА_2 до медичного закладу для виявлення ознак алкогольного сп`яніння як на підставу його невинуватості, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до Інструкції про порядок виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 9.11.2015 року таке направлення видається у разі згоди водія пройти медичне обстеження. Натомість, наявними у справі доказами підтверджено, що ОСОБА_2 відмовився від проходження такого огляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що після складання протоколу, ОСОБА_2 продовжив керування транспортним засобом, що в свою чергу також підтверджує факт безпідставного його звинувачення у перебуванні в стані алкогольного сп`яніння та свідчить про відсутність підстав для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, - апеляційний суд відхиляє як такі, що також не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду і не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Крім того, особа, яка вважає себе невинуватим у вчиненні правопорушення, прагне у встановленому законом порядку обстоювати перед судом свою позицію щодо невинуватості, брати участь у розгляді справи, подавати докази, заявляти клопотання, тощо.

Будучи належним чином повідомленим про день, час та місце апеляційного розгляду ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції не з`явився, будь-яких доказів на спростування встановлених судом першої інстанції обставин суду апеляційної інстанції не подав. Захисник підтвердив, що ОСОБА_2 просив розглянути апеляційну скаргу у свою відсутність.

На підставі вищенаведеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції дотримано вимоги діючого законодавства, доводи апеляційної скарги є безпідставними та такими, що спростовуються зібраними у справі доказами, отже

підстави для закриття провадження за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, відсутні

При накладенні адміністративного стягнення суд врахував характер вчиненого правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність та обґрунтовано наклав на ОСОБА_2 стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Таким чином, постанова суду є законною та обґрунтованою, отже підстави для закриття провадження у справі, на час апеляційного розгляду, відсутні.

При цьому клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції заявлено захисником безпідставно, оскільки апеляційну скаргу подано ним 03.10.2019 року - в останній день строку на апеляційне оскарження, передбаченого ст. 294 КУпАП, який за загальними правилами обчислення процесуальних строків обчислюється з наступного дня після винесення постанови.

Керуючись ст.ст. 245, 247, 251, 256, 266, 278, 277-2, 280, 284, 294, 295, 296 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 23.09.2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Херсонського апеляційного суду підпис Н.О. Коломієць

З оригіналом згідно:

Суддя: