Справа № 408/4503/19-п
Провадження № 33/810/182/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Сєвєродонецьк 01 листопада 2019 року

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Луганського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу захисника Павлова П ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , яку притягнуто до адміністративної відповідальності, на постанову судді Біловодського районного суду Луганської області від 19 вересня 2019 року, якою,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, пенсіонерку, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 154 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 гривни з конфіскацією тварини.

ВСТАНОВИВ

Зі змісту постанови судді вбачається, 23.06.2019 о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_2 , не будучи власником собаки великої породи «німецька вівчарка», під час вигулу її у громадському місці без спеціального намордника на території 6-ї вулиці садового товариства «Ентузіаст» в с.Передільське Станично-Луганського району Луганської області, втратила контроль за твариною, в результаті чого собака задавив іншу собаку породи «німецький шпіц», яка належить ОСОБА_3 , тобто було спричинено шкоди майну іншої особи, та порушено - п.п. «а» п. 7 Правил тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах Української РСР, які затверджені Міністерством житлово-комунального господарства Української РСР, Міністерством сільського господарства Української РСР і міністерством охорони здоров`я Української РСР від 17.06.1980 (далі Правила).

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову судді та закрити провадження у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення. Вважає, що вище вказана постанова є незаконною з підстав неправильного застосування норм матеріального та процесуального права. Переконаний, що дія Правил розповсюджується тільки на власників собак, тому ОСОБА_2 , яка не є власником німецької вівчарки, а її орендарем, не є суб`єктом цього правопорушення. Окрім того, ОСОБА_2 вивела собаку не з жилого чи ізольованого приміщення або ізольованої території, а зі своєї земельної ділянці нежилого садового будинку на територію садівничого товариства, яке не має статусу населеного пункту України, а тому садівниче товариство "Ентузіаст" не є тією територією, на яку розповсюджується дія п. 7 Правил. У цьому садівничому товаристві є пустирі, немає ніяких дворів і немає місць, спеціально відведених для вигулу собак. Вважає рішення про конфіскацію тварини незаконною, оскільки відповідно до ст. 29 КУпАП конфісковано може бути лише предмет, який є уприватній власності порушника. Також зазначає про відсутність наслідків, що передбачені диспозицією ч. 2 ст. 154 КУпАП, оскільки відсутні докази спричинення шкоди здоров`ю людей або їх майну. Стверджує, що ця справа підлягала направленню на розгляд за ч. 1 ст. 154 КУпАП на підставі ч. 1 ст. 218 цього Кодексу до адміністративної комісії при виконавчих органах міських рад. Переконаний, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 був складений неправильно, через те що: він був складений не в селі Передільське Станично-Луганського району Луганської області, а на території садівничого товариства "Ентузіаст", тобто за межами населеного пункту цього села; всупереч ч. 1 ст. 256 КУпАП в ньому не зазначено про заподіяну будь-яку матеріальну шкоду потерпілій; один примірник цього протоколу не був вручений ОСОБА_2 , що суперечить ч. 2 ст. 254 КУпАП. З огляду на це суддя мав вирішити питання про повернення справу без розгляду до Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області у зв`язку із відсутністю у неї належної компетенції для її розгляду.

Апеляційна скарга на постанову судді першої інстанції подана захисником після закінчення 10-ти денного строку на апеляційне оскарження, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП. Проте клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження містить посилання на обставини, які є поважними, у зв`язку з чим вважаю за необхідне поновити строк апеляційного оскарження постанови судді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, з таких підстав.

У відповідності до диспозиції ч. 2 ст. 154 КупАП, встановлена адміністративна відповідальність за приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях, що спричинили заподіяння шкоди майну людей.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити: безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною . При супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду.

Як зазначив суддя місцевого суду об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 154 КУпАП полягає у порушенні спеціальних норм і правил, а саме: Правил. Підпункт «а» пункту 7 цих Правил дозволяє власникам собак виводити собак із ізольованих територій з повідком та намордником.

Суддя встановила, що ОСОБА_2 свідомо знаючи, що не є власником собаки великої породи, допустила її виведення з ізольованої території та вигул в громадському місці без намордника, що призвело до пошкодження майна.

Апеляційний суд погоджується, що суб`єктом адміністративного правопорушення може бути як власник собаки, так й інша особа, що допустила вигулювання собак без повідків і намордників, чи в невідведених для цього місцях, що спричинили заподіяння шкоди майну людей.

Вказані обставини підтверджуються дослідженими суддею такими доказами.

З протоколу про адміністративне правопорушення серія АА 242671 від 23.06.2019 вбачається, що ОСОБА_2 в цей день о 18 годині 00 хвилин порушила правила тримання своєї собаки, знаходячись на її вигулюванні без спеціального намордника, в результаті чого собака загризла іншу собаку породи «німецький шпіц», що належить ОСОБА_3 .

Зміст цього протоколу відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Оспорювання захисником місця його складання не спростовує його зміст, і не призводить до визнання цього доказу недопустимим. Також в протоколі вказано, що вигулювання ОСОБА_2 собаки без спеціального намордника спричинило загибель іншої собаки, що належить ОСОБА_3 , тому доводи захисника про не зазначення в протоколі, що майну потерпілої спричинена шкода, є безпідставними. Так само в протоколі є відмітка про отримання ОСОБА_2 примірника протоколу про адміністративне правопорушення.

Зміст вказаного протоколу, також підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_2 і ОСОБА_3

Водночас, зазначені обставини не були спростовані захисником в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_2 ознак правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП є необґрунтованими.

З наведених в апеляційній скарзі нормативно-правових актів не передбачено дозволу вигулювання собак без повідків і намордників, якщо це здійснюється не власниками тварин. Так само не передбачено дозволу вчиняти вказані дії при вигули собаки на території територію садівничого товариства, де також перебувають інші люди та тварини.

Посилання в апеляційній скарзі на неможливість, у даному випадку, конфіскації тварини, оскільки вона не належить порушнику, згідно з ст. 29 КУпАП, є необґрунтованим.

За встановленими обставинами справи встановлено, що ОСОБА_2 допустила вигулювання собаки без повідка і намордника, що спричинило заподіяння шкоди майну людей, отже застосування обов`язкового додатково стягнення у вигляді конфіскації тварини, тобто обмеження права власності в цій справі та прийняття рішення про конфіскацію тварини відповідає вимогам закону.

Матеріалами справи достовірно встановлено, що порушення правил вигулювання собаки, призвело до загибелі іншої домашньої тварини, що належить ОСОБА_3 , тобто завдана шкода її майно.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги про відсутність події і складу адміністративного правопорушення є надуманими.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Поновити захиснику ОСОБА_4 Б. строк апеляційного оскарження постанови судді Біловодського районного суду Луганської області від 19 вересня 2019 року.

Апеляційну скаргу захисника Павлова П.Б. в інтересах ОСОБА_2 , яку притягнуто до адміністративної відповідальності, залишити без задоволення.

Постанову судді Біловодського районного суду Луганської області від 19 вересня 2019 року - без змін.

Постанова набирає чинності негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук