КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/2263/2019 Постанова винесена суддею Ясельським А.М.
Категорія: ч. 1 ст. 173-2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

23 травня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП стосовно ОСОБА_1 за його апеляційною скаргою на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 25 квітня 2018 року

в с т а н о в и в:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 25 квітня 2018 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп.

08 травня 2019 року ОСОБА_1 подав на вказану постанову апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати в частині стягнення з нього судового збору в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також порушив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду від 25 квітня 2018 року, поважність причин пропуску якого обґрунтував тим, що постійно лікувався, а також потребував допомоги у складанні апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно з положеннями КУпАП строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що справа про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП розглянута суддею Святошинського районного суду м. Києва 25 квітня 2018 року у відсутність ОСОБА_1 , з урахуванням його письмового клопотання від 25 квітня 2018 року щодо здійснення судового розгляду без його участі (а.с.9). Копія постанови від 25 квітня 2018 року направлена судом першої інстанції ОСОБА_1 25 квітня 2018 року та отримана уповноваженою ним особою 07 травня 2018 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.16).

Однак апеляційна скарга подана ОСОБА_1 до місцевого суду лише 06 травня 2019 року, тобто більше ніж через 1 рік від дати постановлення рішення, в якому зазначені порядок та строки його оскарження.

При цьому клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку оскарження судового рішення не ґрунтується на долучених ним до апеляційної скарги документах, а тому поважність причин пропуску процесуального строку, визначеного у ст. 294 КУпАП, є недоведеною.

Зокрема, доводи ОСОБА_1 про те, що він постійно лікується і перебуває в лікарні, що завадило йому своєчасно подати апеляційну скаргу, є непереконливими. Із долучених до апеляційної скарги документів слідує, що на стаціонарному лікуванні він перебував протягом часу: з 24.05.2018 до 30.05.2018, з 03.12.2018 до 11.12.2018, з 29.01.2019 до 08.02.2019 та з 22.04.2019 по 02.05.2019, тобто чотири рази протягом усього періоду пропущеного процесуального строку і лише до 10 днів кожний раз, що не може виправдати пропуск строку оскарження тривалістю майже рік, отже не є поважною причиною для його поновлення.

Не може бути визнана поважною причиною пропуску строку оскарження і та обставина, що правову допомогу в складанні скарги ОСОБА_1 отримав, як він зазначає, нещодавно, оскільки жодних обставин, які б перешкодили йому своєчасно звернутися за правовою допомогою, в апеляційній скарзі не наведено і судом не встановлено.

Враховуючи наведене, вважаю, що апелянт не довів поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання ОСОБА_1 слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП апеляційна скарга, подана після закінчення строку на апеляційне оскарження, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо у поновленні строку відмовлено.

За вказаних обставин апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 25 квітня 2018 року в справі про адміністративне правопорушення щодо нього за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та повернути йому апеляційну скаргу на вказане судове рішення з усіма додатками до неї.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.П. Павленко