Справа №461/222/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2019 року м. Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Радченко В.Є., з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_2, розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Львові ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працює у СП ТзОВ Орто-Лайм, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №043720, ОСОБА_1, 08 січня 2019 р. об 01 год. 00 хв. у м.Львові по вулиці Тиха, 1 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, результат позитивний 2,05 ‰.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у даному адміністративному правопорушенні не визнав. Пояснив, що не керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. Дійсно 08 січня 2019 року близько 01 години мав зустріч з другом та випивав спиртні напої. Проте не керував транспортним засобом, оскільки автомобіль був припаркованим. Просить провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 08.01.2019 р. ОСОБА_1 приїхав до нього на вулицю Маланюка у м. Львові. ОСОБА_1 був тверезий. При зустрічі вони багато спілкувались, та вживали спиртні напої. Коли ОСОБА_1 вийшов, свідок побачив, що працівники поліції почали складати протокол про адміністративне правопорушення біля машини ОСОБА_1

Працівники патрульної поліції та зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення свідки в судове засідання не прибули. Суд неодноразово направляв судові повістки про явку в судове засідання з метою допиту останніх в судовому засіданні.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обовязок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 р., Першого протоколу та протоколів 2,4,7 та 11 до Конвенції».

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов'язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У відповідності із ст.9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під час розгляду справи не здобуто доказів наявності вини ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, що ставиться йому у вину. Із наданих в судовому засіданні пояснень свідка ОСОБА_3 та особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1вбачається, що ОСОБА_1після вживання алкогольних напоїв автомобілем не керував.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, судом не здобуто даних про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 130, 221, 280, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП України закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.Є. Радченко