Справа № 574/1457/18
Провадження № 3/574/25/2019
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року м. Буринь

Суддя Буринського районного суду Сумської області Куцан В.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Буринського ВП Конотопського ВП ГУ НП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючої, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч.1 ст.184 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про те, що вона « ухиляється від виконання передбачених ст.150 СК України обовязків щодо виховання своєї малолітньої доньки ОСОБА_2, а саме постійно вживає спиртні напої, що може завдати дитині психічного розладу здоровя, чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.184 КУпАП»

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала, пояснивши, що дійсно від виконання своїх обовязків по вихованню дитини не ухиляється. Для дитини в межах її фінансових можливостей створені достатні умови для проживання та навчання. Іноді вона може випити, однак з цього приводу її до відповідальності не притягували. на час перевірки 08.11.2018 року у вечірній час, близько 21-ї години, пішла до знайомих, де була декілька годин.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, приходжу до наступних висновків.

Статтею 184 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Тобто, в силу вимог цієї норми особа може бути притягнута до відповідальності за наявності в сукупності таких умов, коли вона: є батьком або матірю дитини чи іншою особою, яка їх замінює; ухиляється від виконання передбачених законодавством обовязків, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей; не виконує вказаних обовязків відносно дітей.

Таким чином, диспозиція цієї статті є бланкетною, оскільки відсилає до відповідного законодавства у сфері захисту дітей.

Таким чином, при визначенні складу цього адміністративного правопорушення є необхідним посилання на конкретні дії, які б свідчили про порушення вимог законодавства у сфері захисту дитинства, а також конкретні норми того нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Згідно приписів ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються : дата і місце його складання, посада, прізвище ім'я по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу , в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу.

Однак, як вбачається із матеріалів справи, протоколу про адміністративне правопорушення, а також пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протокол про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 складено уповноваженою службовою особою з порушенням вимог ст.256 КУпАП, оскільки він не містить посилання на конкретні дії, які б свідчили про порушення вимог законодавства у сфері захисту дитинства, а також конкретні норми того нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

При цьому, протокол не містить відомостей про місце і час вчинення правопорушення.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

З врахуванням заперечень ОСОБА_1, протокол про адміністративне правопорушення, який не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, не може бути визнаний належним та допустим доказом за критерієм поза розумним сумнівом, щоб прийти до висновку про винуватість останньої у вчиненні адміністративного правопорушення.

Предмет судового розгляду обмежений даними, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть, а суд неуповноважений самостійно збирати докази, порушуючи загальний принцип диспозитивності судового процесу.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «ОСОБА_2 проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи із змісту ст.8 Конституції України щодо визначення і дії в Україні верховенства права, положення ст.62 цього Закону розповсюджуються і на обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП наявними у справі доказами не доведена, вважаю, що провадження по ній підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП .

Керуючись ст.ст.247,283-285 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.184 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.М.Куцан