ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 647/1694/19 Головуючий І інстанції -
Провадження № 33/819/446/19 Волошин Р.Р.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач - Коломієць Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року Херсонський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ -Коломієць Н.О.

за участю секретаря -Березовського С.В.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

захисника Верхолаза М.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бериславського районного суду Херсонської області від 27.08.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме в тому, що він 25.06.2019 року о 00-05 год.. на а/д Херсон-Генічеськ на 60 км керував т/з Renault, д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, на вимогу працівників поліції пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп`яніння, а також продути прилад алкотестер Драгер відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто судовий збір у розмірі 384,20 гривень.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду, 27.09.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що постанова є незаконною, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, тому просить її скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим протокол та пояснення свідків є недопустимими доказами вини.

Крім того, ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, мотивуючи тим, що справа була розглянута за його відсутності, участі в розгляді справи він не приймав, оскільки перебував на стаціонарному лікуванні, про що суду було повідомлено захисником заздалегідь, копію постанови отримав в приміщенні суду лише 23.09.2019 року, тому не мав можливості оскаржити постанову суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 та його захисник підтримали апеляційну скаргу з наведених в ній підстав та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Заслухавши учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали справи, перевіривши висловлені в апеляційній скарзі та поданому клопотанні доводи, апеляційний суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП, встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що постанова Бериславського районного суду Херсонської області від 27.08.2019 року була винесена за відсутності ОСОБА_1 , копію постанови апелянт отримав в суді 23.09.2019 року, про що свідчить його розписка в матеріалах справи (а. с. 45). При цьому, згідно з наявними у справі доказами ОСОБА_1 з 17.08.2019 по 30.08.2019 року перебував на стаціонарному лікуванні в Іванівській ЦРЛ з діагнозом: «Гіпертонічна хвороба ІІ ст., кризовий перебіг» (а.п. 63), а з 31.08.2019 по 16.09.2019 з травмою хребта (а.п. 61).

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Згідно ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладенні в клопотанні доводи, вважаю за необхідне визнати причини пропуску строку поважними та поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Бериславського районного суду Херсонської області від 27.08.2019 року.

Розглядаючи апеляційні вимоги в заявлених межах, слід врахувати наступне

Відповідно до ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

На виконання вимог ст. 277-2 КУпАП судом першої інстанції було направлено смс повідомлення ОСОБА_1 про призначення судового засідання на 27.08.2019 року, яке останній отримав 19.08.2019 року.

Під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_1 адвокат Верхолаз М.Т. повідомив, що прибув в судове засідання у призначений час 27.08.2019 року та повідомив суду, що ОСОБА_1 продовжує перебувати та стаціонарному лікуванні в Іванівській ЦРЛ, куди він був госпіталізований 17.08.2019 року, що підтверджується наданою суду медичної картою стаціонарного хворого (а.п. 32), при цьому захисник зазначив, що відомості про закінчення лікування, він невідкладно надасть суду по виписці листка непрацездатності. Вказане підтверджується заявою захисника (а.п. 35).

Враховуючи, відсутність в матеріалах провадження відомостей про фіксацію судового процесу та/або складання протоколу судового засідання, що суттєво ускладнює не тільки перевірку зібраних по справі доказів, але не дозволяє здійснити критичну перевірку процесуальної позиції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд дійшов висновку, що ці твердження захисника не спростовані.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 17.08.2019 року по 30.08.2019 року перебував на стаціонарному лікуванні в Іванівській ЦРЛ з діагнозом: «Гіпертонічна хвороба ІІ ст., кризовий перебіг» (а.п. 63), про що суду було повідомлено захисником та надано відповідні докази (а.с.32), отже причина неявки цієї особи в судове засідання була поважною, тому суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про можливість розгляду справи без участі ОСОБА_1 , порушивши у такий спосіб його право на захист шляхом особистої участі в судовому засіданні, надання пояснень та доказів, що є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з наступного.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння має наслідком притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, а саме протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 360094 від 25.06.2019 року та пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , водій ОСОБА_1 в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнин рота, почервоніння обличчя та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у присутності двох свідків (а. с. 5,6).

Згідно п.п. 1-3 ст. 256 КУпАП , у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення та пояснення свідків не можуть бути допустимими доказами вини, з наступних підстав.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 360094 від 25.06.2019 року складений уповноваженою особою та відповідає вимогам КУпАП, підписаний поліцейським, який його склав - старшим сержантом поліції Михайликом Є.В., свідками - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а. с. 2).

Із пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_1 у їх присутності відмовився проходити медичний огляд на стан сп`яніння. Пояснення свідків відібрані у встановленому законом порядку, містять необхідні реквізити, підписані свідками та не суперечать обставинам викладених в протоколі про адміністративне правопорушення (а. с. 5,6).

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 не заперечував того факту, що 25.06.2019 року о 00-05 год. на а/д Херсон-Генічеськ керував автомобілем Renault, д/н НОМЕР_1 , та був запинений працівниками поліції, які повідомили про несправність світла заднього габариту. В ході спілкування з поліцейськими, останні запідозрили його у вживанні алкогольних напоїв, однак пройти огляд у медичному закладі на стан сп`яніння не пропонували, а відразу ж склали протокол про адміністративне правопорушення. Не заперечував факту присутності двох свідків при складанні протоколу.

Доказів на підтвердження своєї позиції ОСОБА_1 суду апеляційної інстанції не давав, більш того - будь-яких мотивів, з яких апелянт вважає зібрані у справі докази недопустимими в апеляційній скарзі не навів, обмежившись загальною фразою, що протокол містить невірне посилання про відмову від проходження медичного огляду (а.п. 47).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено даних, які би давали підстави вважати, що інспектор ОСОБА_4 був упереджений при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в нього були підстави для обмови ОСОБА_1 та фальсифікації протоколу, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи.

Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що інспектор поліції при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.

Крім того, під час апеляційного розгляду справи апеляційним судом не встановлено й даних про те, що у громадян ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які були залучені в якості свідків відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння, були підстави для обмови останнього у вчиненні адміністративного правопорушення.

За таких обставин протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 360094 від 25.06.2019 року та пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є допустимими, належними та достовірними доказами.

На підставі вищенаведеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що підстави для закриття провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відсутні

Разом з цим, згідно з вимогами ст. 38 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Враховуючи, що адміністративне правопорушення вчинено 25.06.2019 року, то на момент розгляду справи апеляційним судом строки, передбачені ст. 38 КУпАП, щодо ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закінчились.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючисьст.ст. 38, 245, 247, 251, 256, 266, 278, 277-2, 280, 284, 294, 295, 296 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Бериславського районного суду Херсонської області від 27.08.2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Бериславського районного суду Херсонської області від 27.08.2019 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провадження у справі закрити в зв`язку з закінченням строків на притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду підпис Н.О.Коломієць

З оригіналом згідно:

Суддя: