Справа № 638/6196/19
Провадження № 3/638/1743/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2019 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Цвірюк Д.В., розглянувши адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,-

встановив:

ОСОБА_1 , 20 квітня ІНФОРМАЦІЯ_2 року о 22 годині 47 хвилин керував транспортним засобом Volkswagen Tiguan, державний номерний знак НОМЕР_1 , у м. Харкові по вул. Сумській, біля будинку 25, з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 та в закладі охорони здоров`я ХОНД за адресою м. Харків, вул. Шевченка 26 відмовився в присутності двох свідків.

28.05.2019 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 О ОСОБА_3 про ознайомлення з матеріалами справи.

07.06.2019 року до суду найшло клопотання представника ОСОБА_1 Ніколаєва В.О. про залучення перекладача у справі, оскільки ОСОБА_1 за національністю є грузином, а тому він не розуміє української мови. У зв`язку із зазначеним просить призначити для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у даній справі перекладача з української на грузинську мову та відкласти судове засідання, призначене на 11.06.2019 року.

В подальшому представник ОСОБА_1 - адвокат Ніколаєв Володимир Олександрович надав до суду клопотання про повернення матеріалів справи на доопрацювання, у зв`язку із тим, що докази, які містяться в матеріалах справи є неналежними та недопустимими. Так, представник зазначає, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. До того ж представником спростовується допустимість таких доказів, як пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з огляду на те, що працівниками поліції здійснено тиск на них шляхом примушування до підписання протоколу. Про це свідчить, зокрема, той факт, що свідок ОСОБА_5 в письмових поясненнях, відібраних на місці вчинення адміністративного правопорушення зазначила «з моїх слів записано не вірно», а по-батькові свідка ОСОБА_4 в протоколі та поясненнях різняться, оскільки в протоколі зазначено « ОСОБА_4 », а в поясненнях « ОСОБА_6 », про що останній не зробив зауваження працівниками поліції, а тому на думку представника, є доказом того, що свідок не читав того, що написано в поясненнях. Крім того, представник зазначає, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП. Також вказує, що поведінка ОСОБА_1 , яку поліцейські розцінили як ознаки алкогольного сп`яніння, пояснюється наявними в нього захворюваннями, а тому не можуть покладатись в основу інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Крім цього, в клопотанні зазначено, що ОСОБА_1 , є за національністю грузином, а тому не володіє мовою, якою спілкувались з ним поліцейські, що є грубим порушенням його прав. Враховуючи вищевикладені аргументи, захисник просить суд повернути матеріал для дооформлення з метою усунення зазначених недоліків.

Суддя, розглянувши адміністративний матеріал, заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Ніколаєва В.О., дослідивши докази по справі, дійшов наступного.

ОСОБА_1 20 квітня 2019 року о 22 годині 47 хвилин керував транспортним засобом Volkswagen Tiguan, державний номерний знак НОМЕР_1 , у м. Харкові по вул. Сумській, біля будинку 25, в стані алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 та в закладі охорони здоров`я ХОНД за адресою м. Харків, вул. Шевченка 26 відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року з наступними змінами, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі за текстом - Інструкція).

Відповідно до п.2,3 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 розділу І Інструкції встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

За правилами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями потерпілих, свідків, тощо.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина знайшла своє підтвердження у досліджених судом доказах, а саме обставини вчинення ним вказаного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №205739 від 20.04.2019 року; даними диска з відеозаписом, оглянутого в судовому засіданні; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 .

Вказані докази є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.

Інших належних та достовірних доказів на спростування викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, матеріали справи не містять і ОСОБА_1 та його представником не надані.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини суд розцінює як намагання ухилитись від адміністративної відповідальності, передбаченої санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, а твердження його представника, що права його підзахисного були порушенні, а саме: йому не було роз`яснено права особи, відносно якої складається протокол про адміністративне правопорушення; не надано можливість скористатись послугами перекладача та адвоката, суд не приймає до уваги, оскільки вони були спростованні дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема відеозаписом з нагрудних відео реєстраторів поліцейських, на якому чітко видно, що працівники поліції в процесі складання протоколу неодноразово роз`яснювали права ОСОБА_1 В свою чергу, бесіда між ОСОБА_1 та працівниками поліції відбувалась на російській мові, яку він розумів та чітко відповідав на запитання поліцейських, що свідчить про те, що незважаючи на свою національність, він володіє російською мовою на достатньому рівні, а тому необхідності у залученні перекладача не було. Крім того ОСОБА_1 є громадянином України. Щодо посилання на те, що в процессі складання протоколу було порушено його право на захист, суд зазначає, що в подальшому, при розгляді адміністративної справи, ОСОБА_1 цим правом скористався, про що свідчать матеріали справи. В свою чергу, суд надав адвокату Ніколаєнку В.О. достатній час для повного ознайомлення з матеріалами справи та подання клопотань задля забезпечення повного та об`єктивного розгляду адміністративної справи.

Аргументи представника, щодо недопустимості такого доказу, як письмові пояснення свідка ОСОБА_5 , в яких остання зазначила «з моїх слів записано не вірно», суд вважає недоведеними, оскільки жодних заперечень в процесі складання протоколу серії ОБ №205739 від 20.04.2019 року вона не висувала про, що свідчить її підпис на ньому у графі «свідки чи потерпілі». Також відеозапис з нагрудних відео реєстраторів підтверджує вказані обставини.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Таким чином, не зважаючи на невизнання своєї вини правопорушником ОСОБА_1 , в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно запису з нагрудного відео реєстратора поліцейських, оглянутого в судовому засіданні, ОСОБА_1 чітко зазначив, що відмовляється від проходження запропонованого працівниками поліції огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 та в закладі охорони здоров`я ХОНД, що і є однією з об`єктивних сторін адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Щодо клопотання захисника про направлення протоколу про адміністративне правопорушення для належного оформлення, у зв`язку з допущеними в його тексті недоліками, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки вказані недоліки не впливають на зміст протоколу та правомірність його складання та дозволяють суду прийняти законне та обґрунтоване судове рішення по суті справи та встановити чи міститься в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо клопотання захисника про залучення перекладача з української на грузинську мову, оскільки ОСОБА_1 є за національністю грузином та не володіє на достатньому рівні українською мовою, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки згідно відомостей протоколу ОБ №205739 від 20.04.2019 року, ОСОБА_1 є громадянином України, до того ж із запису з нагрудних відео реєстраторів поліцейських, вбачається, що ОСОБА_1 володіє російською мовою та не зазначає, що спілкування із поліцейськими викликає в нього труднощі у розумінні обставин справи. Крім того, зважаючи на те, що угода №8/19 про надання правової допомоги від 27.05.2019 року, укладена між адвокатом ОСОБА_7 В.О. та ОСОБА_1 складена українською мовою та підписана ОСОБА_1 власноруч, суд приходить до висновку, що останній розуміє як зміст угоди так розумів і зміст протоколу про адміністративне правопорушення, який також містить його підпис про ознайомлення.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати адміністративне стягнення, в межах санкції вказаної статті.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП, Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI з наступними змінами та доповненнями, із ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі, встановленому зазначеним Законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.40-1, 130, 221, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до положень ст.ст.307308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Суддя: Д.В.Цвірюк