ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/465/19 Справа № 202/567/19 Суддя у 1-й інстанції - Шофаренко Ю. Ф. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2019 року щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Прогресивна, буд. 1,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 30.12.2018 року о 22.00 год. в м. Дніпро по пр. Слобожанському, 95, ОСОБА_1 керував т/з Mercedes-Benz c220 н/з LCH40153 з ознаками наркотичного спяніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, сухість порожнини рота, жвавість, від проходження огляду на стан наркотичного спяніння у медичній установі, у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто з останнього на користь держави судовий збір у розмірі 384, 20 гривень.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, подав апеляційну скаргу, в який просить постанову скасувати.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що суд розглянув справу без його участі, при цьому посилання суду на те, що він був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи не відповідає дійсності, оскільки жодної судової повістки він не отримував.

Не повідомлення його судом про розгляд справи, позбавило його права щодо надання суду своїх пояснень та доказів, які мають істотне значення для вирішення справи.

Вказує на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення його адреса зазначена не вірно, доказів його вини в матеріалах справи відсутні, жодних медичних та інших досліджень працівники поліції щодо нього не проводили.

Зазначає, що поліція затримала його біля тротуару, його автомобіль не рухався, а двигун був вимкнений.

Посилається на те, що його затримання працівники поліції обгрунтували тим, що на його автомобілі є пошкодження, а тому є підозра щодо участі його автомобіля у ДТП, яке залишило місце події.

Зазначає, що невідомо яким чином поліцейські виявили у нього наркотичне спяніння, а також, що в протоколі не зазначені свідки.

В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Судом першої інстанції відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення було здійснено розгляд справи, з посиланням на відповідні докази- письмові пояснення самого ОСОБА_1, письмові пояснення свідків ОСОБА_2та ОСОБА_3, на підставі чого суд дійшов вмотивованого висновку про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги щодо розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 , позбавлення права ОСОБА_1 на надання пояснень та доказів не заслуговують на увагу, оскільки про розгляд справи в суді вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, також про направлення повідомлень про розгляд справи свідчать матеріали справи, відповідно до ст. 286 КУпАП ОСОБА_1 під час апеляційного перегляду забезпечено право надання пояснень, заявлення клопотань, та роз»яснено щодо інших прав під час судового розгляду. Однак ОСОБА_1 будь-яких клопотань заявлено не було, доказів, які б спростовували висновки суду, надано до суду апеляційної інстанції також не було.

Натомість дослідженням доказів підтверджено, що відповідно до письмових пояснень в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 дійсно відмовився проходити медичний огляд за сімейними обставинами.

Однак вказані причини, окрім пояснень ОСОБА_1 щодо хвороби членів сім»ї, не підтверджуються будь-якими доказами та й не є такими, що мають значення для звільнення ОСОБА_1 від відповідальності.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп»яніння, то доводи апеляційної скарги щодо відсутності будь-яких досліджень на стан сп»яніння не заслуговують на увагу.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення у ОСОБА_1 виявлено ознаки наркотичного сп»яніння-зіниці очей не реагують на світло, сухість рота, жвавість, що підтверджено підписами свідків ОСОБА_2та ОСОБА_3 та щодо цієї обставини будь-які зауваження ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях не виклав, як не оспорював того, що він не керував транспортним засобом.

Зазначені обставини спростовують також доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо відсутності у протоколі відомостей про свідків.

Щодо посилання на неправильність зазначення адреси у протоколі про адміністративне правопорушення, то в графі протоколу «внесені про мене дані правильні» ОСОБА_1 також поставив свій підпис, а тому вказані доводи не заслуговують на увагу.

Отже, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Обрання судом заходу та розміру адміністративного стягнення здійснено відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Судом обґрунтовано накладено стягнення на загальних підставах за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, а тому порушень вимог закону при накладенні стягнення не вбачається.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2019 року залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду ОСОБА_4