ЄУН № 336/3761/19
пр. № 3/336/1198/2019
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 липня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І., при секретарі Когут С.І., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , представника потерпілого адвоката Шутака Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, зареєстрований проживаючим у АДРЕСА_1 , працює директором БФ «Вірити, надіятися, любити»,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшли матеріали адміністративної справи з протоколом про адміністративне правопорушення, складеним щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 31 травня 2019 року о 12.37 годині ОСОБА_1 , на вул. Іванова, 20 у м. Запоріжжя, керуючи транспортним засобом Mercedes Benz, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу не обрав безпечної швидкості руху, що призвело до зіткнення з автомобілем Mercedes Benz Sprinter, реєстраційний НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі були пошкоджені.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні правопорушення заперечував, вказуючи, що рухався по вул. Іванова з боку вул. Героїв 55 бригади у м. Запоріжжя. На під`їзді до дорожнього кола на вул. Іванова рухався в лівій смузі руху, маючи намір продовжити рух по колу та далі прямувати по пр. Моторобудівників. Вже коли його автомобіль наближався до кола, справа з пр. Моторобудівників всупереч знаку «Надати дорогу» виїхав автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , який рухався також у тому ж напрямку. При цьому автомобіль під керуванням ОСОБА_2 спочатку «підрізав» автомобіль, який рухався в середній смузі руху справа від ОСОБА_1 , а потім вчинив зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_1 , після чого проїхав прямо в бік вул. Магістральної. ОСОБА_1 вказував, що саме водієм ОСОБА_2 порушено ПДР, адже всупереч вимогам знаку 2.1 «Дати дорогу», який розташований на пр. Моторобудівників по ходу руху водія ОСОБА_2 перед в`їздом на коло, водій ОСОБА_2 дороги автомобілям, що рухались по головній дорозі не дав.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 31.05.2019 року рухався по пр. Моторобудівників в бік вул. Іванова у м. Запоріжжя. Під`їжджаючи до кола на вул. Іванова зайняв середню полосу руху, маючи намір в`їхати на коло, а потім продовжити рух по пр. Моторобудівників. Перед в`їздом на коло з пр. Моторобудівників наявний знак 2.1 «Дати дорогу», однак, оскільки з лівого боку транспортних засобів не наближалось, тож ОСОБА_2 в`їхав на кільце та почав рухатись, аж раптом побачив в лівій крайній смузі по вул. Іванова автомобіль Мерседес Спринтер, який рухався з вул. Іванова, після чого сталось зіткнення, а далі ОСОБА_2 проїхав трохи далі по вул. Магістральній.

Представник потерпілого адвокат Шутак Ю.В. в судовому засіданні вказував, що водій ОСОБА_1 , який рухався у лівій крайній смузі руху по вул. Іванова мав продовжувати рух в цій смузі, а не виїжджати в середню смугу руху, тоді б зіткнення не сталось.

Судом відкладався розгляд справи для надання особою, яка притягується до відповідальності, фотографій, зроблених на місці пригоди, а потерпілим відеозаписі х відеореєстратору його автомобілю, який, за словами потерпілого, був в наявності та міг бути наданий до суду. Натомість в судовому засіданні 05.07.2019 року потерпілий пояснив, що відеозапису немає, адже він не зберігся.

Письмові пояснення водіїв, наявні в матеріалах справи, узгоджуються з їх поясненнями, наданими в судовому засіданні.

Також судом досліджено схему дорожньо-транспортної пригоди, яка підписана водіями.

При вирішенні питання про наявність чи відсутність в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення суд виходить з наступного.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Прецедентна практика ЄСПЛ, застосовуючи критерій суворості покарання за вчинення адміністративного правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, відносить адміністративні правопорушення до кримінально-правової сфери з усіма гарантіями статті 6 Конвенції.

Разом з цим, і інші адміністративні правопорушення можуть підпадати під сферу дії кримінально-правового аспекту статті 6 Конвенції. Зокрема це порушення правил дорожнього руху (позбавлення права управління Рішення ЄСПЛ «Лутц проти Німеччини» від 25.08.1987 року; Рішення ЄСПЛ «Маліге (Malige) проти Франції» від 23.09.1998 року).

ЄСПЛ, вирішуючи питання застосування ст. 6 Конвенції не ставить в залежність виведення з під юрисдикції кримінальних судів певних видів правопорушень віднесених до юрисдикції інших органів, посадових осіб.

Отже у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів). Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктами 12.1, 13.3 Правил дорожнього руху, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення як такі, яких не дотримався ОСОБА_1 , вказують, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Як доведено сукупністю досліджених судом доказів, по головній дорозі, якою в цьому випадку є дорога по колу на вул. Іванова, рухався саме ОСОБА_1 .

Будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 здійснював маневр обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду під час розгляду справи судом не встановлено, поясненнями обох водіїв здійснення ОСОБА_1 таких маневрів не підтверджено, тож посилання в протоколі на порушення ОСОБА_1 вимог п. 13.3 ПДР безпідставні.

Також відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 не обрав безпечної швидкості руху.

За таких обставин, тих положень Правил дорожнього руху, про які зазначено в протоколі, ОСОБА_1 очевидно не порушував.

Зі схеми ДТП та пояснень обох водіїв вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 рухався головною дорогою, натомість як автомобіль під керуванням ОСОБА_2 на в`їзді на коло по вул. Іванова з пр. Моторобудівників мав дати дорогу у відповідності до вимог дорожнього знаку 2.1.

Оскільки ОСОБА_1 , рухаючись по головній дорозі, був обґрунтовано впевненим у тому, що він не має обов`язку давати дорогу іншим транспортним засобам, які в`їжджають з другорядної дороги, якою в цьому випадку є пр. Моторобудівників, тож суд не вбачає в його діях порушень Правил дорожнього руху України.

Враховуючи таке, суд вважає, що дослідженими доказами не підтверджено порушення ОСОБА_1 зазначених у протоколі пунктів ПДР.

Також суду не надано достатніх та допустимих доказів того, що будь-які дії водія ОСОБА_1 не відповідали Правилам дорожнього руху та саме його дії мали своїм наслідком дорожньо-транспортну пригоду.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що сукупністю досліджених судом доказів вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не підтвердилась, що відповідно до ст. 247 п. 1 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247 п. 1 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя О.І. Дацюк