Справа № 234/3031/19
Провадження № 3/234/869/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2019 року м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Кравченко О.Ю., за участю секретаря Каліберди А.О., розглянув матеріали, які надійшли з Мангушського ВП Центрального ВП ГУ НП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Вугледар Донецької області, РНОКПП НОМЕР_1, громадянина України, працюючого у ТОВ «Агроінвестбуд» монтажником, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2, якому у відповідності зі ст. 268 КУпАП роз'яснені його права,-

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

08 лютого 2019 року о 08 годин 10 хвилин у м.Краматорську по вул.Ювілейна, буд.4, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкірного покрову). Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру «Драгер» та проходження у встановленому законом порядку медичного огляду в медичному закладі охорони здоров'я для встановлення стану алкогольного сп'яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав та суду пояснив, що він відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння на місці та у медичному закладі, оскільки не довіряє працівникам поліції. В той день він самостійно пройшов огляд у наркологічному диспансері, про що є довідка, відповідно до якої він не перебуває у стані алкогольного сп'яніння. Від керування він дійсно був усунений.

Адміністративним правопорушенням згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Не виконання такого обов'язку з боку водія є грубим порушенням Правил дорожнього руху України.

Процедура та порядок огляду на стан сп'яніння регламентуються ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затв.наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затв. Постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103.

Самі підстави для такої вимоги передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, встановлення їх наявності є виключною компетенцією працівника поліції за його суб'єктивним сприйняттям наявних факторів.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення, 07.02.2019 року він випив 0,5 пива, від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці та у медичному закладі відмовився. Протокол складено у присутності двох свідків.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні та підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення; поясненнями ОСОБА_1 у судовому засіданні; а також письмовими поясненнями свідків, з яких вбачається, що працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестера «Драгер» або у медичному закладі, однак останній відмовився.

Суд не бере до уваги, надану ОСОБА_1 у судовому засіданні довідку КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м.Краматорська» № 136 від 08.02.2019 року, оскільки протокол відносно ОСОБА_1, був складений працівником поліції за порушення вимог п. 2.5 ПДР України, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, а не за порушення вимог п. 2.9 ПДР України - керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він пройшов обстеження у КЛПУ "Міський наркологічний диспансер м. Краматорська" та ознак алкогольного сп'яніння у нього не виявлено, є безпідставними, оскільки Законом не передбачено проходження експертизи в медичній установі на свій розсуд.

Враховуючи викладене, вважаю, що вина ОСОБА_1 доведена, в його в діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 статті 130 КУпАП, у виді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами.

Також приходжу до висновку, що в даному випадку таке стягнення буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень порушником, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно до ст. 401 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 384,20 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 401, ст. 130 ч. 1, ст.283 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200,00 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 384,20 (триста вісімдесят чотири грн. 20 коп.).

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Краматорського міського суду О. Ю. Кравченко