ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Стамбула Н.В., вивчивши матеріали справи, які надійшли від управління патрульної поліції у м. Херсоні про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, уродженця м. Херсона, пенсіонер, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.130 ч.1 КУпАП

в с т а н о в и в :

До Херсонського міського суду Херсонської області надійшов адміністративний протокол в якому вказано, що 17.10.2019 року о 16-50 годині ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi Lancer реєстраційний номер НОМЕР_2 в м. Херсоні по вул. Фонтанна, 23, з явними ознаками алкогольного сп`яіння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2. 5 ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

В судовому засіданні порушник свою вину не визнав, вказав, що вказаного адміністративного правопорушення не вчиняв, визначені обставини у протоколі не відповідають дійсності, а поліцейськими було порушено норми процесуального права. Просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши правопорушника, дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного висновку.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, який є основним процесуальним документом, доказом у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, порядок та процедура оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції передбачені Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, зареєстрованої в Міністерстві

юстиції України 01 грудня 2015 року за № 1496/27941, із подальшими змінами та доповненнями.

Диспозиція ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Розділ ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції , затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх Справ та Міністерства Охорони Здоров`я № 1452/735 від 09.11.2015 року, зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/278858 (надалі Інструкція) визначає, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.

Постановою від 17 грудня 2008 року № 1103 "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" та ст. 266 КУпАП визначено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення

огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

При цьому, працівниками поліції фактично був порушений порядок перевірки водіїв на стан сп`яніння, передбачений ст. 266 КУпАП, п. 1.6 Наказу № 400/666, п.3 Постанови КМУ № 1103, оскільки відсутні докази щодо відмови водія від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, також в судовому засіданні ОСОБА_1 надав пояснення, що працівниками поліції йому не було надано направлення для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, а на спростування даного факту суду не було надано інших доказів .

Крім того, відповідно до п. 1.10 ПДР України водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Як, вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не визнав себе винним у інкримінованому йому правопорушенні. При цьому, працівниками поліції до протоколу не було долучено жодних доказів, які б безперечно свідчили, що останнім були вчинені дії, щодо інкримінованого правопорушення, як вбачається з матеріалів справи від подальшого керування транспортним засобом останнього не було відсторонено, транспортний засіб на спец майданчик не затримувався та не передавався іншій особі, що також викликає сумніви у правомірності дії працівників поліції, а надані доказине можуть бути визнані належними та допустимими доказами по справі, на підставі чого суд прийшов до висновку про те, що протокол складено відносно особи, яка не перебувала за кермом автомобіля.

Також з відеозапису залученого до протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається факту інкримінованого адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд, вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 12-13, 130, 213, 221, 246-247, 268, 280, 283-284 КУпАП.,

п о с т а н о в и в :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП з а к р и т и в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає чинності ___________ року.

Суддя: Н.В.Стамбула