ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №635/9592/18 Суддя 1-ї інстанції: Назаренко О.В.
Провадження № 33/818/350/19
Категорія: ч.1 ст.164 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.04.2019 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, за участю захисника особи, відносно якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 на постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 12.02.2019 року у відношенні ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Харківського районного суду Харківської області від 12.02.2019 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Суддя суду першої інстанції зазначив, що 10.12.2018 року приблизно о 12:00 ОСОБА_2 на автомобілі НОМЕР_1 на 471 км. автошляху М03 здійснив перевезення вантажу за видатковою накладною РН-000054710 від 10.12.2018 року без державної реєстрації, як субєкта господарювання, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням, захисник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову від 12.02.2019 року скасувати, а провадження по справі закрити у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі автор вказує на те, що обєктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП характеризується діями, спрямованими на провадження господарської діяльності без державної реєстрації як субєкта господарювання, або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності.

Однак в описовій частині протоколу про адміністративне правопорушення не викладено фактичних обставин правопорушення, а саме яким чином ОСОБА_2 здійснював господарську діяльність, чи отримував він кошти на свою користь, в чому полягала регулярність надання таких послуг.

Наголосив, що в матеріалах справи відсутні належні докази відсутності державному реєстрі запису про реєстрацію ОСОБА_2, як субєкта господарювання, а також не містяться будь-які документальні докази про отримання ОСОБА_2 грошових коштів за нібито надані послуги.

Крім того протокол не містить обовязкового посилання на закон, що регулює певні види господарської діяльності, а також не міститься даних щодо свідків, не відібрано в них пояснення щодо правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3, який підтримав вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Апеляційний суд вважає, що вимоги вказаної правової норми не були дотримані суддею суду першої інстанції в повному обсязі.

Санкція частини 1 ст. 164 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Апеляційний суд відмічає, що відповідно до ч.1 та 2 ст. 3 Господарського кодексу України господарською діяльністю є діяльність, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями.

Статтею 42 цього ж Кодексу визначено, що підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється субєктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Господарська діяльність спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній чи нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою. Безпосередня участь означає, що зазначена діяльність особи здійснюється через свої постійні представництва, філіали, відділення, інші відокремлені підрозділи, через довірену особу, агента або будь-яку іншу особу, яка діє від імені та на користь першої особи. Істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є не тільки факт надання послуг за винагороду, а систематичний, самостійний та ініціативний характер цих дій, що і становить суть господарської діяльності.

Матеріалами справи та постановою судді суду першої інстанції не встановлено жодної ознаки господарської діяльності в діях ОСОБА_2, відсутні відомості, що останній не зареєстрований, як субєкт господарської діяльності, не встановлено, чи вчиняв він дії з перевезення вартісного характеру, чи виконував він діяльність для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку чи без такої мети.

Враховуючи наведене вище, приймаючи до уваги положення ч. 3 ст. 62 Конституції України вважаю, що матеріали справи не містять належних доказів вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення при обставинах, викладених у постанові суду від 12.02.2019 року, у звязку з чим постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 12.02.2019 року підлягає скасуванню, а провадження відносно ОСОБА_2 закриттю на підставі вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу Укарїни про адміністративні правопорушення, ст. 62 Конституції України, ст. 3 Господарського кодексу України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 12.02.2019 року у відношенні ОСОБА_2 скасувати, а провадження у справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду ОСОБА_1