Справа № 339/157/19
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 липня 2019 року м. Болехів
Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Головенко О. С., розглянувши матеріали, які надійшли від Болехівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого
за ч.1 ст. 183-1 КУпАП, -
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 не сплачує аліменти на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до виникнення заборгованості станом на 09 квітня 2019 року в сумі 5998.00 грн. за період з 01 жовтня 2018 року по 01 квітня 2019 року, тобто сукупний розмір заборгованості перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.
Стягнення аліментів здійснюється при примусовому виконанні виконавчого провадження № 54495610, відкритого 14 серпня 2017 року на підставі виконавчого листа №2-44 від 16 лютого 2011 року , виданого Болехівським міським судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 500 грн. до повноліття дитини.
В судове засідання ОСОБА_1 та потерпіла ОСОБА_3 не з`явилася, будучи повідомленими про день, час та місце розгляду справи.
Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбаченої ч. 1 ст. 183-1 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.
Право на участь в суді беззаперечно є важливим елементом, визначеного у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, права на доступ до суду, проте, відповідно до норм діючого законодавства, учасники судового розгляду своїми правими розпоряджаються на власний розсуд в межах процесуального закону, зокрема й правом приймати участь у судовому засіданні.
Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Відтак, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд постановив провести розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП доведена дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:
При цьому, в протоколі ОСОБА_1 власноручно зазначив, що не працює, знаходиться в скрутному становищі, аліменти буде сплачувати по мірі можливості. (а.с. 3);
- листом ОСОБА_1 повідомлено про заборгованість про сплату аліментів, із змістом якого він ознайомлений 09 квітня 2019 року, про що свідчить його підпис (а.с.4);
- даними виконавчого листа №2-44 від 16 лютого 2011 року, виданого Болехівським міським судом стверджужться про факт щомісячного стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 500 грн. до повноліття дитини (а.с.5).
Адміністративна відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» № 2234-VIII від 07 грудня 2017 року, що набрав законної сили 06 лютого 2018 року.
Диспозиція ч.1 ст. 183-1 КУпАП передбачає відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.
З об`єктивної сторони даний адміністративний проступок характеризується бездіяльністю, яка полягає у невиконанні особою свого обов`язку по сплаті аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї.
При цьому, для утворення складу правопорушення є обов`язковим настання суспільно шкідливих наслідків у виді виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.
Пояснення ОСОБА_1 викладене в протоколі про адміністративне правопорушення з приводу несплати ним аліментів через важке скрутне становище, не заслуговує на увагу, оскільки не грунтується на вимогах закону.
Так, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.
Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Таким чином, встановлено, що ОСОБА_1 не сплачував аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 183-1 КУпАП. Адміністративне стягнення, як зазначено в ст. 23 КУпАП, є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими оосбами
Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд згідно вимог ст. 23,33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, зокрема, ступінь його вини.
При таких обставинах до нього слід застосувати адміністративне стягнення в межах санкцiї ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Тому з ОСОБА_1 слід стягнути судовій збір у розмірі 384.20 грн.
На підставі викладеного, ст.124 КУпАП та керуючись ст. 283,284 КУпАП,-
ПОСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП та накласти стягнення у вигляді виконання 120 (сто двадцять) годин суспільно корисних робіт.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Суддя Головенко О.С.