Справа № 161/2407/19 Провадження №33/802/203/19 Головуючий у 1 інстанції:Пахолюк А. М.
Категорія: п.6 ч.1 ст.212-2 КпАП УкраїниДоповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

з участю

особи, яка притягується до відповідальності, ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, що притягається до відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду від 25 лютого 2019 року про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 Б/84, місце роботи: Головне управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим (з дислокацією в м. Херсон), старший оперуповноважений в особливо важливих справах Головного управління Служби безпеки України в АРК, підполковник, до адміністративної відповідальності за п.6 ч. 1 ст. 212-2 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч п.6 ч. 1 ст. 212-2 КпАП України, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (пятсот десять) гривень.

Із протоколу №9/г-99 про адміністративне правопорушення від 04.02.2019 року, вбачається, що старший оперуповноважений в ОВС 3 сектору відділу захисту національної державності УСБУ у Волинській області підполковник ОСОБА_1, 29 вересня 2017 року під час телефонної розмови з громадянкою ОСОБА_2, довів їй таємні відомості, які стали йому відомі у звязку з виконанням службових обовязків, чим порушив вимоги ст. 28 Закону України «Про державну таємницю» та п. 116 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого Постановою КМУ від 18.12.2013 року №939..

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою суду ОСОБА_1 в поданій апеляційній скарзі вважає, що постанова є необґрунтованою та незаконною. Просить постанову скасувати, а провадження у справі щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушень, підтверджується перевіреними і дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав відповідну юридичну оцінку, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії № 9/г-99 від 04.02.2019 року;

- висновком експерта №9 від 01.02.2018 року, з якого вбачається, що інформація, яка була доведена ОСОБА_1 громадянці ОСОБА_2 становить державну таємницю (ст. 4.4.3 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого наказом Служби безпеки України від 12.08.2005 року № 440, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.08.2005 року за №902/11182 зі змінами);

- висновком про результати службового розслідування за фактом розголошення співробітником УСБУ у Волинській області підполковником ОСОБА_1 відомостей, що становлять державну таємницю, які стали йому відомі у звязку з виконанням службових обовязків від 02.10.2018 року;

- висновком експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБУ №52/4 від 19.07.2018 року згідно якого висловлювання з телефонної розмови ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить їм же;

- постановою про закриття кримінального провадження від 04.02.2019 року;

Доводи апелянта, про незаконність судового рішення є безпідставними та не заслуговують на увагу суду, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, які були предметом дослідження в суді першої інстанції та яким була дана оцінка.

Так п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КпАП України передбачає відповідальність за порушення законодавства про державну таємницю, а саме: невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 у телефонній розмові 29.09.2017 року з ОСОБА_2, розголосив відомості які мають ступінь секретності «таємно», а причиною розголошення стало особисте недотримання ОСОБА_1 обовязків громадянина щодо збереження державної таємниці, зокрема, обовязку не допускати розголошення/витоку будь-яким способом державної таємниці, яка йому довірена або стала відомою у звязку з виконанням службових обовязків, а також порушення ним зобовязання громадянина України у звязку з допуском до державної таємниці, апеляційний суд приходить до переконання, що суд першої інстанції зробив правильний висновок про наявність в діях ОСОБА_1 порушення п.6 ч. 1 ст. 212-2 КпАП України.

Не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_1 про наявність підстав для скасування постанови внаслідок розгляду справи щодо нього у його відсутності, оскільки як з матеріалів справи так і з його апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 був належним чином повідомленим про час та дату розгляду справи, але в судове засідання не зявився, жодного клопотання не надав, а подане захисником ОСОБА_3 клопотання про відкладення розгляду справи надійшло до суду після розгляду даної справи суддею.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, так як були предметом розгляду у суді першої інстанції і їм була дана вірна оцінка.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1, відповідає вимогам ст.23, 33 КпАП України.

Суддею прийняте законне та обґрунтоване рішення. Порушень вимог чинного законодавства при розгляді справи, які тягнули б за собою скасування постанови, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КпАП України апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, що притягається до відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду від 25 лютого 2019 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Гапончук