Справа № 365/96/19 Номер провадження: 3/365/24/19
ПОСТАНОВА

іменем України

04.04.2019 смт. Згурівка Київської області

Суддя Згурівського районного суду Київської області Денисенко Н.О.

секретар судового засідання Матвієнко Н.В.

за участі прокурора Худякової М.Ю.

захисника ОСОБА_1

особи, яка притягається

до адміністративної

відповідальності, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду № 3 справу про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, яка надійшла від Національного агентства з питань запобігання корупції щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого на посаді голови СФГ «Колос»,реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

за ч. 4 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 був обраний депутатом Старооржицької сільської ради Згурівського району Київської області 25.10.2015, є суб'єктом відповідальності за корупційні діяння, на якого поширюється дія п. «б» ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону).

29 березня 2017 року по вулиці Леніна, буд. 22 в селі Стара Оржиця Згурівського району Київської області не дотримав вимоги п. 2, п.п. «б» п. 3, п. 7 ч. 1 ст. 46 Закону, а саме, подав завідомо недостовірні відомості у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування,за 2016 рік.

Зокрема у розділі «Обєкти нерухомості» ОСОБА_2, зазначивши відомості про житловий будинок, загальною площею 58,30 м кв., розташований по вулиці Леніна, 179 в селі Стара Оржиця Згурівського району Київської області, який належить йому на праві власності з 07.12.2010, реєстраційний номер 29538904, у полях «Вартість на дату набуття» та «Вартість за останньою оцінкою» зазначив «Не відомо».

Відповідно до ст.ст. 182, 334 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна за ОСОБА_2 29.10.2010 на підставі договору дарування від 07.12.2010 зареєстровано право власності (100%) на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за зазначеною вище адресою, реєстраційний номер майна 32259344, вартістю 139795,00 грн.

Недостовірні відомості, зазначені у декларації, відрізняються від достовірних на суму 139796,00 грн.

У цьому розділі декларації ОСОБА_2 зазначив відомості про нежиле приміщення, загальною площею 408,60 м2, розташоване по вулиці Леніна, буд. 20 в селі Стара Оржиця Згурівського району Київської області, яке належить йому на праві власності з 19.07.2008, та у полях «Вартість на дату набуття» та «Вартість за останньою оцінкою» зазначив «Не відомо».

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна за ОСОБА_2 18.09.2008 на підставі договору купівлі-продажу від 19.07.2008 зареєстровано право власності (100%) на нежитлову будівлю, зерно господарство, загальною площею 2680,40 м кв., вартістю 155279,00 грн.

Недостовірні відомості, зазначені у декларації, відрізняються від достовірних на суму 155279,00 грн.

У розділі 3 «Обєкти нерухомості» ОСОБА_2 також не зазначив відомості про земельну ділянку, кадастровий номер якої :05:001:0001, загальною площею 53806 м2, розташовану на території Правожовтневської сільської ради Згурівського району Київської області, яка належить йому на праві оренди.

Згідно з інформацією, отриманою з Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, та відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, на підставі договору оренди землі від 04.04.2014 за ОСОБА_2 зареєстровано право оренди на цю земельну ділянку (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 19) строком на 21 рік. Орендодавцем є Головне управління Держземагенства у Київській області (код в ).

Відповідно до договору оренди цієї земельної ділянки вона передана ОСОБА_2 в користування як фізичній особі, договір ним підписаний. Орендна плата складає 4% на рік від нормативної грошової оцінки 71935,71 грн. Здійснення витрат за користування земельною ділянкою відображає майновий стан декларанта. У договорі не зазначено її вартість та у НАЗК відсутня така інформація.

Таким чином у розділі 3 «Обєкти нерухомості» субєкт декларування зазначив недостовірні відомості про вартість обєктів нерухомості, які належать йому на праві власності, які відрізняються від достовірних на загальну суму 295074,00 грн (насправді загальна сума становить 295075,00 грн, проте НАЗК предявило звинувачення на суму 295074,00 грн). Також не відобразив відомості про земельну ділянку, належну йому на праві користування та спричинили видаток у звітному періоді в розмірі 71935,71 грн, чим не дотримав вимоги п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону.

У розділі «Цінне майно транспортні засоби» ОСОБА_2, у порушення вимог п.п. «б» п. 3 ч. 1 ст. 46 Закону не зазначив відомості про транспортний засіб причіп бортовий Е марки «МАЗ», модель 8926, 1988 рку випуску, номер 881058, який належить йому на праві власності з 05.06.2003. Право власності ОСОБА_2 на цей транспортний засіб підтверджується відомостями бази даних Єдиного реєстру МВС та АІС «Національний банк даних «Автомобіль». Вартість не встановлена.

У розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» ОСОБА_2 не зазначив відомості про отриманий ним у звітному періоді дохід у розмірі 1600,00 грн як дохід самозайнятої особи, відомості про який відображені у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків про суми доходів, нарахованих фізичній особі податковим агентом, та/або суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також розмір отриманого податку з доходів фізичних осіб.

Відтак субєкт декларування зазначив недостовірні відомості про отриманий ним дохід, які відрізняються від достовірних на суму 1600,00 грн, чим не дотримав вимоги п. 7 ч. 1 ст. 46 Закону.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» сума прожиткового мінімуму для працездатних осіб на день подання декларації становила 1600,00 грн. Таким чином субєкт декларування відобразив недостовірні відомості, що відрізняються від достовірних на суму 368609,71 грн, що складає суму від 100 до 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб на день подання декларації.

На підставі ст. 129 Конституції України здійснювалось повне фіксування судового засідання технічними засобами.

Під час розгляду справи ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, не визнав повністю та пояснив, що він вніс достовірні дані до своєї декларації за 2016 рік. Це була перша електронна декларація та при її заповненні виникало багато проблем із роботою сайту, про що свідчили багаточисленні публікації в ЗМІ та у Інтернеті. Відтак припускає, що у звязку із зазначеним відбувся збій у системній програмі та неповно відобразилась інформація, яку він вніс у повному обсязі, у тому числі й щодо житлового будинку із зазначенням його вартості та щодо земельної ділянки. Щодо причепу не вносив даних, так як здав технічний паспорт у МРЕО приблизно 10 років тому, а сам причіп на металобрухт. Стосовно доходу у розмірі 1600,00 грн, то він не отримував його. Про складений протокол дізнався, лише отримавши судову повістку.

Прокурор вважає, що винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, доведена та просить визнати його винним. Проте погоджується із стороною захисту щодо закриття провадження у справі у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема із закінченням двох років з дня його вчинення. Вважає, що тримісячний строк з дня виявлення правопорушення, який необхідно рахувати із дня складення протоколу, не закінчився. Прокурор надала інформацію КНДІСЕ від 02.02.2019 № 07/23424/19, яку просить прийняти до відома, про те, що вартість земельної ділянки, кадастровий номер якої :05:001:0001, могла становити на 2014 рік 605317,50 грн, а на 31.12.2,11 грн. Також надала копію рішення НАЗК від 08.06.2017 № 224, із якого вбачається, що перебоїв у належному функціонуванні інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» 29.03.2017 не було.

Частиною 4 статті 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону субєктами, на яких поширюється дія цього Закону, є депутати місцевих рад.

Частиною 1 ст. 45 Закону осіб, уповноважених на виконання функцій місцевого самоврядування, зобов'язано щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається НАЗК.

Відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону у декларації зазначаються відомості про обєкти нерухомості, що належать субєкту декларування та членам його сімї на праві приватної власності, включаючи спільну власність, або знаходяться у них в оренді чи на іншому праві користування, незалежно від форми укладення правочину, внаслідок якого набуте таке право. Такі відомості включають дані щодо виду, характеристики майна, місцезнаходження, дату набуття майна у власність, оренду або інше право користування, вартість майна на дату набуття його у власність, володіння або користування.

У декларації зазначаються відомості про отримані (нараховані) доходи, у тому числі доходи у вигляді заробітної плати (грошового забезпечення), отримані як за основним місцем роботи, так і за сумісництвом, гонорари, дивіденди, проценти, роялті, страхові виплати, благодійна допомога, пенсія, доходи від відчуження цінних паперів та корпоративних прав, подарунки та інші доходи. Такі відомості включають дані про вид доходу, джерело доходу та його розмір (п. 7 ч. 1 ст. 46 Закону).

Відповідно до п. 8 Р.ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 № 3 після заповнення усіх необхідних полів форми документа субєкт декларування підписує документ накладанням на нього власного ЕЦП. Перед підписанням документа субєкт декларування підтверджує ознайомлення з попередженням про настання відповідальності за подання недостовірних відомостей шляхом проставлення відповідної відмітки в документі.

Згідно з ч. 2 Р. ІV Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10.02.2017 № 56 (далі Порядок № 56) рішення про проведення повної перевірки декларації може бути оскаржено субєктом декларування в судовому порядку.

На підставі рішення НАЗК від 20.07.2017 № 350 «Про проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік, поданої ОСОБА_2, депутатом Старооржицької сільської ради Згурівського району Київської області, на підставі інформації, отриманої від субєкта звернення» НАЗК провело повну перевірку декларації за 2016 рік. За результатами проведеної перевірки НАЗК прийняло рішення від 07.12.2018 № 2997, відповідно до якого було встановлено внесення ОСОБА_2 недостовірних відомостей, що відрізняються від достовірних на загальну суму 296674, 00 грн.

Департамент перевірки декларацій та моніторингу способу життя апарату НАЗК у звязку із проведенням повної перевірки декларації ОСОБА_2 як особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування, за 2016 рік, направив йому: лист від 28.12.2018 № 41-01/66169/18 про надання пояснень та копій підтверджуючих документів щодо обєктів декларування, від отримання якого він відмовився; запрошення від 15.02.2019 № 41-01/11320/19 на 21.02.2019 для надання пояснень тощо, яке було вручено адресату особисто 19.02.2019; лист-запрошення від 21.02.2019 № 41-01/13930/19 (у звязку із першою неявкою) на 27.02.2019, який був направлений також засобами електронного звязку на особисту електронну пошту, адреса якої зазначена при реєстрації у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та поширене на офіційному сайті НАЗК. ОСОБА_2 ознайомився із цим листом.

Винність ОСОБА_2 у поданні завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, від 27 лютого 2019 року № 41-01/101/19, копією декларації від 29.03.2017, яка підтверджує фактичні дані, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, рішенням сесії Старооржицької сільської ради Згурівського району Київської області від 25.10.2015, зокрема про визнання повноважень ОСОБА_2 як депутата цієї сільської ради.

Тим самим своїми діями ОСОБА_2 вчинив подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування, є винним у вчиненні цього адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією. Проте непідлягає адміністративній відповідальності у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, зокрема тримісячного строку з дня виявлення правопорушення та двох років з дня його вчинення, вину у вчиненому не визнав.

Суд не приймає як належний доказ інформацію КНДІСЕ від 02.02.2019 № 07/23424/19 про орієнтовну ринкову вартість земельної ділянки, оскільки вона ґрунтується на припущеннях та не містить інформації щодо вартості земельної ділянки, кадастровий номер якої :05:001:0001, яку НАЗК запрошувало від КНДІСЕ. Крім того, ні НАЗК, ні прокурор, з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, не внесли жодних змін до протоколу про адміністративне правопорушення та не збільшили обсяг звинувачення.

Захисник звернувся до суду із клопотання про закриття провадження у справі на п. 7 ст. 247 КУпАП у звязку із закінченням тримісячного строку з дня виявлення правопорушення, а саме, з 07.12.2018 з дати прийняття рішення про результати перевірки декларації ОСОБА_2, та двох років з дня його вчинення, тобто з дати подання декларації 29.03.2017. При цьому вважає, що провадження підлягає закриттю без зясування обставин, передбачених ст. 280 КУпАП, в тому числі винності особи у вчиненні правопорушення.

Проте суд зі змісту ч. 2 ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП вбачає, що закриття провадження в справі можливе за одночасної наявності таких умов як: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; спливу встановленого законом тримісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адміністративного правопорушення (при триваючому правопорушенні - з дня його виявлення).

При цьому для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв'язку з його спливом необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З огляду на зазначене, закриття провадження у справі за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

В силу вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП суд повинен повно, всебічно й об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дати оцінку зібраним у ній доказам і постановити правильне судове рішення.

При цьому норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі прийняття постанови про закриття провадження за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить.

Також захисник звернувся із клопотанням про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, посилаючись на те, що працівники НАЗК провели повну перевірку декларації, поданої ОСОБА_2, поза межами, встановлених п. 12 Розділу ІІІ Порядку № 56 строків (60 днів). ОСОБА_2 про проведення такої перевірки повідомлений не був, тому відсутні правові підстави для визнання належними, зібрані під час перевірки докази, після 20.09.2017. Протокол про адміністративне правопорушення складено ОСОБА_3, яка не є повноважною особою, оскільки НАЗК не приймало відповідного колегіального рішення. ОСОБА_3 було доручено лише повідомити ОСОБА_2 про прийняте рішення та вжити заходів для створення в Єдиному реєстрі декларацій можливості подання останнім декларації за 2016 рік із достовірними відомостями. ОСОБА_2 не викликали до НАЗК для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Матеріали справи не містять жодних відміток про особисте вручення йому таких повідомлень. Протокол не був складений у присутності ОСОБА_2, другий примірник якого останній не отримав. Внаслідок чого було порушено права ОСОБА_2 на ознайомлення із матеріалами справи, надання пояснень, подання доказів, заявлення клопотань. Внаслідок того, що електронна система е-декларування у 2016 році тільки розпочала свою роботу, яка мала безліч технічних проблем, тому вся інформація, яку ОСОБА_2 подав у кінцевій версії декларації, під час її підписання не відобразилася.

Надану прокурором інформацію КНДІСЕ захисник вважає такою, на підставі якої не можуть ґрунтуватися висновки суду, оскільки вона подана після складення протоколу.

Щодо належності доказів, то суд зазначає, що підставою для проведення перевірки у 2017 році було те, що ОСОБА_2 був депутатом місцевої ради та не задекларував у повному обсязі належне йому майно, що підтверджується Інформаційною довідкою від 31.07.2017. У подальшому ця інформація була перепровірена НАЗК та підтверджена.

Вбачається, що ОСОБА_2 належним чином був запрошений до НАЗК для усунення виявлених недоліків декларації та складання протоколу.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є уповноваженою особою НАЗК та склала протокол щодо ОСОБА_2 відповідно до вимог п. 4 ст. 4 Порядку № 56 за результатами повної перевірки декларації у звязку із виявленням ознак адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією.

Суд критично оцінює позицію захисника та пояснення ОСОБА_2 в тій частині, що останній належним чином заповнив декларацію за 2016 рік та вніс до неї всі дані, оскільки не надали тому підтвердження. Натомість із рішення НАЗК від 08.06.2017 № 224 вбачається, що 29.03.2017 (дата подання декларації) перебоїв у функціонуванні ІТС Реєстр не було.

Не заслуговують на увагу й посилання захисника на неотримання ОСОБА_2 доходу у розмірі 1600,00 грн, оскільки надані ним відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків надані відповідно до ф. № 1ДФ. Натомість надані НАЗК відомості про отримання зазначеного доходу відображаються як Додаток Ф2.

Враховуючи викладене вище, провадження у справі необхідно закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у звязку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу, оскільки з дня виявлення правопорушення пройшло понад 3 місяці,передбачені ст. 38 КУпАП для накладення адміністративного стягнення, тобто цей строкзакінчився 07.03.2019, та два роки з дня його вчинення, тобто 29.03.2019. Справа надійшла до суду 06.03.2019.

Датою виявлення цього правопорушення, на думку автора протоколу, слід визначати 31.01.2019, коли було отримано остаточну відповідь на запити НАЗК. Однак з матеріалів справи вбачається, що адміністративне правопорушення було виявлено НАЗК 31.07.2017 із відкритих джерел інформації, що підтверджується інформаційною довідкою із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта.

На підставі викладеного, керуючись ст. 38, п. 7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, яка надійшла від Національного агентства з питань запобігання корупції щодо ОСОБА_2, за ч. 4 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Постанова судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.О. Денисенко