Дата документу 29.03.2019 Справа № 554/2001/19
Справа № 554/2001/19
Провадження 3/554/639/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2019 року м.Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Січиокно Т.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління патрульної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого енергетиком ТОВ НВО «Біополімер», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

у с т а н о в и л а:

04 березня 2019 року приблизно о 08 год. 30 хв. ОСОБА_1, перебуваючи за місцем свого проживання, що АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство, а саме вчинив дії фізичного та психологічного характеру, які полягали у висловлюваннях погроз фізичної розправою, висловлюваннях нецензурною лайкою стосовно своєї сестри ОСОБА_2, штовхав її, внаслідок чого була завдана шкода її психічному здоровю.

У судове засідання ОСОБА_1 зявився, вину не визнав, заперечив факт вчинення домашнього насильства в сімї стосовно своєї сестри ОСОБА_2, пояснивши, що сварки в сімї виникають постійно з приводу неможливості дійти згоди щодо користування квартирою, в якій вони проживають. На цьому ґрунті ОСОБА_2 постійно провокує сварки, безпричинно викликає поліцію з метою вижити його з квартири. Під час однієї з таких сварок, яка сталася 13.02.2019 року, він з необережності ударив дверима дитину ОСОБА_3 по руці. Зранку 04.03.2019 року сестра вкотре прийшла додому в стані алкогольного спяніння, вчинила сварку у присутності своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4. В ході цього він захищався від її безпідставних докорів та звинувачень, а тому міг її штовхнути, вживати нецензурні слова, намагаючись заспокоїти. Побоїв, ударів він їй не наносив.

Потерпіла ОСОБА_4 показала суду, що вона проживає в одній квартирі із своїм братом ОСОБА_1 Останній протягом 6 років систематично чинить домашнє насильство в сімї стосовно неї, що виражається у провокуванні безпричинних сварок, застосуванні фізичного насильства, висловлюваннях на її адресу погроз. Такі дії відбуваються у присутності її неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4. Під час однієї з таких сварок, яка сталася 13.02.2019 року, ОСОБА_1 вдарив дверима її доньку ОСОБА_3, внаслідок чого вона зверталася за медичною допомогою. Вкотре, 04 березня 2019 року приблизно о 08 год. 30 хвилин ОСОБА_1 вчинив сварку в сімї, в ході якої знову ображав її нецензурною лайкою, вимагав вибратися з квартири, штовхав, після чого вона викликала працівників поліції.

Проаналізувавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши наявні докази у справі, приходжу до висновку, що винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення за вказаних вище обставин підтверджена даними протоколу про адміністративне правопорушення від 04.03.2019 року, показаннями потерпілої ОСОБА_2, наданими нею у судовому засіданні та іншими доказами у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» - домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Зокрема, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоровю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно даних ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_2 Т.П. протягом 2018 2019 років зверталася до колл центру Управління нарядами поліції «102» із викликами про вчинення стосовно неї правопорушень ОСОБА_1: 15.04.2018 року, 17.08.2018 року, 29.10.2018 року, 27.11.2018 року, 18.01.2019 року.

В свою чергу ОСОБА_1 протягом 2018 2019 років звертався 12 разів до колл центру Управління нарядами поліції «102» із викликами про вчинення стосовно нього правопорушень ОСОБА_2 За результатами розгляду його звернень будь яких порушень в діях ОСОБА_2 не встановлено. (Повідомлення на запит суду з ВП ГУ НП у Полтавській області № 1914/115//101/04 від 27.03.2019 року).

В матеріалах справи наявні дані з КП «Дитяча міська клінічна лікарня» згідно яких 13.02.2019 року о 23 годині 15 хвилин у супроводі матері дитина ОСОБА_3 звернулася до травматологічного пункту. Зі слів матері дитина отримала травму 13.02.2019 року в побуті, отримавши удар дверима по руці. Діагноз: забій, гематома правого передпліччя.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав, що тілесні ушкодження дитина ОСОБА_3 отримала внаслідок різкого відкривання ним дверей під час сварки з її матірю ОСОБА_2

Судом встановлено, що раніше ОСОБА_1 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, тобто домашнього насильства в сімї стосовно своєї сестри ОСОБА_2

Судом витребувано характеристику з місця роботи стосовно ОСОБА_1, згідно якої той зарекомендував себе позитивно, належним чином виконує роботу згідно посадової інструкції.

Однак потерпілою ОСОБА_2 надано суду листа, датованого 15.02.2018 року та адресованого ОСОБА_1, за підписом директора ТОВ НВО «Біополімер», який вона отримала за місцем свого проживання, із якого слідує, що ОСОБА_1 неналежно виконує свої посадові обовязки, зафіксовано невихід на роботу без поважних причин, самоусунення від виконання цих обовязків.

Таким чином у наданій на вимогу суду характеристиці містяться сумнівні доводи щодо позитивної характеристики ОСОБА_1 як працівника, оскільки вони спростовуються листом за підписом цього ж директора про неналежне виконання ним своїх повноважень.

При цьому у судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив суду про факт зловживання ОСОБА_2 алкогольними напоями з приводу чого та, ніби то, неодноразово проходила курс лікування від алкоголізму.

На спростування таких пояснень, ОСОБА_2 надала суду довідку з Полтавського обласного наркологічного диспансеру про проходження нею 13.02.2019 року профілактичного наркологічного огляду. Ознак наркоманії, токсикоманії, хронічного алкоголізму не виявлено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що неодноразове звернення потерпілої ОСОБА_2 до правоохоронних органів та з цих підстав притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічних адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173-2 КУпАП, протягом трьох років, вказує на систематичність його протиправних дій, повязаних із вчиненням домашнього насильства в сімї по відношенню до його сестри.

Будучи неодноразово, протягом трьох

років притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічних адміністративних правопорушень, передбачених ст.. 173-2 КУпАП, останній належних висновків не робить, продовжує чинити протиправні дії.

За таких обставин дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП як вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи), внаслідок була завдана шкода психічному здоровю потерпілого.

Обставин, що помякшують або обтяжують відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення слід врахувати характер вчиненого адміністративного правопорушення, його систематичність, особу порушника, який працевлаштований, суспільну небезпечність вчиненого ним правопорушення, небажання стати на шлях виправлення, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність, показання потерпілої, а тому до нього необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в максимальному розмірі, визначеного санкцією даної статті, яке буде необхідним та достатнім для виправлення порушника та запобігання вчинення ним нових адміністративних правопорушень.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340, 00 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1в доход держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду.

Суддя: Т.О.Січиокно