Справа № 603/47/19
Провадження № 3/603/25/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" квітня 2019 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Гудкова Ю. Г. ,

за участю секретаря судового засідання Сандалюка О.В.,

захисника ОСОБА_1,

розглянувши в судовому засіданні матеріали, які надійшли з Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасово не працює,

за ст. 185, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 19.01.2019 року о 15 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного спяніння вчинив злісну непокору працівникам поліції Монастириського ВП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області, а саме наряду СРПП, що виражалось в неприпиненні протиправних дій, шарпанні за одяг, нецензурній лайці, відмові слідувати до адмінбудинку Монастириського відділення поліції, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Також, на розгляд до суду поступили матеріали про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №545666 від 19.01.2019 року ОСОБА_2 19.01.2019 року о 15 год 20 хв в с. Ковалівка Монастириського району Тернопільської області керував транспортним засобом марки Фіат Скудо, державний номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода), від проходження огляду на місці зупинки та у лікувальному закладі категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявився.

Захисник ОСОБА_1 просив закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130, ст. 185 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень. Посилається на те, що ОСОБА_2 19.01.2019 року приблизно 15 год 20 хв, знаходившись на території свого домогосподарства у с. Ковалівка Монастириського району Тернопільської області, почув звук сирени автомобіля працівників поліції, який наближався до його будинковолодіння і о 15 год 30 хв працівники поліції на території його подвіря викрутили руки, оділи кайданки і вивели до свого службового автомобіля. Під час розмови ОСОБА_2 повідомили, що він не виконав вимоги поліцейського зупинити автомобіль та чинить непокору працівникам поліції. Доставивши ОСОБА_2 у приміщення невідомої йому будівлі, один з працівників поліції запитав його, чи буде продувати, не конкретизуючи при цьому, що саме продувати, де саме, та у який спосіб, на що останній відмовився, мотивуючи, що не є водієм.

Захисник ОСОБА_1 зазначає, що жодної пропозиції ОСОБА_2 від поліцейського пройти огляд на стан спяніння на місці затримання, чи у будь-якому іншому місці з використанням спеціального технічного засобу не поступало, свідків, зазначених у протоколі, на місці затримання біля його будинку та біля медзакладу не було. Те, що працівник поліції під час телефонної розмови неодноразово наголошував про прибуття свідка ОСОБА_3 свідчить про те, що вказаний свідок є заінтересованою особою та не був присутнім на місці затримання або на місці зупинки транспортного засобу. При цьому, з письмових пояснень свідка ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не вбачається, що ОСОБА_2 був водієм та відмовлявся від огляду на стан спяніння з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у їхній присутності, а після незгоди з його результатами або відмови відмовився від огляду в закладі охорони здоровя. Крім того, у розумінні Правил дорожнього руху ОСОБА_2 не був водієм, тому не був зобовязаний виконувати вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. Те, що ОСОБА_2 не керував автомобілем підтверджується відсутністю постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП, якою встановлено адміністративну відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Також, працівники поліції жодного разу не розяснили останньому права та обовязки, передбачені ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, та ст. 268 КУпАП, що в розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є завадою для забезпечення справедливого судового розгляду та захисту прав особи.

Пояснення захисника ОСОБА_1 оформлено письмово та додано до матеріалів справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

З метою підтвердження чи спростування пояснень ОСОБА_2 та його захисника судом здійснювались виклики свідків, зазначених у протоколах про адміністративні правопорушення: ОСОБА_3, ОСОБА_4, а також інспектора Монастириського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5, який склав протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №545666 від 19.01.2019 року, які у судове засідання не зявились.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №545666 від 19.01.2019 року, ОСОБА_2 19.01.2019 року о 15 год 20 хв в с. Ковалівка Монастириського району Тернопільської області керував транспортним засобом марки Фіат Скудо, державний номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода), від проходження огляду на місці зупинки та у лікувальному закладі категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

У відповідності до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, з подальшими змінами, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У силу положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок огляду особи на стан алкогольного спяніння регламентується положеннями ст. 266 КУпАП.

Так, згідно ч.ч. 2, 3, 5 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя. Перелік закладів охорони здоровя, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоровя місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. 4 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395, огляд на стан алкогольного спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Пунктом 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно п.6 Розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 9.11.2015 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858 (далі Інструкція №1452/735), огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Відповідно до п.7 Розділу 1 Інструкції №1452/73 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

У відповідності до п.п. 8, 12 розділу ІІ Інструкції №1452/73 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Згідно із п.9 розділу ІІ Інструкції №1452/73 з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

У відповідності до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року (далі Порядок №1103), огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків (п.4).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я (п.6).

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав (п.7).

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п.8).

Частиною 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об'єктивну сторону зазначеного правопорушення, серед яких і відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об'єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_2 правопорушення полягає в ухиленні особи, яка керує транспортними засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Суб'єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого умислу, тобто, коли особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Таким чином, для того, щоб дії особи, яка керує транспортним засобом, могли бути кваліфіковано, як відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння, уповноважений працівник поліції спочатку повинен у чіткій, однозначній та зрозумілій формі висловити таку вимогу. І лише після цього особа може повідомити про свою відмову, або вчинити інші дії, які б свідчили про його небажання та ухилення від такого огляду.

Крім цього, склад адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, може мати місце лише тоді, коли водій, керуючи транспортним засобом із ознаками сп'яніння, відмовився проходити огляд на стан сп'яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в спеціально визначеному лікувальному закладі.

У відповідності до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 року, якщо водій ухилився від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_4 від 19.01.2019 року, свідок був присутнім під час відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан спяніння згідно закону, його відмови від отримання примірника протоколу про адміністративне правопорушення, зміст якого було зачитано працівником поліції, вчинення злісної непокори законній вимозі працівника поліції.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_3 від 19.01.2019 року останній був свідком як ОСОБА_2 на вимогу працівника поліції продути газоаналізатор відмовився, а також чинив злісну непокору працівникам поліції.

Вказані письмові пояснення свідків не можуть слугувати доказом винуватості ОСОБА_6, оскільки з відтвореної у судовому засіданні відеофіксації з нагрудної камери поліцейського, що міститься у матеріалах справи, взагалі не вбачається присутності свідків, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення.

Також, не вбачається дотримання працівниками поліції порядку огляду особи на стан алкогольного спяніння, встановленого ст. 266 КУпАП, розяснення затриманому його прав, передбачених ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Окремо слід зазначити, що виходячи із змісту п.п.8, 12 розділу ІІ Інструкції №1452/735, п.п.6, 8 Порядку №1103, п.6 розділу ІХ Інструкції з оформлення матеріалів №1395 оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров'я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп'яніння, є обов'язковим. Якщо після оформлення направлення водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров'я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Однак, у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд в медичному закладі водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв ОСОБА_2 у заклад охорони здоров'я для проходження огляду на стан сп'яніння.

За таких обставин, протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №545666 від 19.01.2019 року не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та містить інформацію, яка не підтверджена належними доказами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні, а судом не здобуті достатні належні та допустимі докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положенням п. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

При цьому, суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме даними:

-протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР №054861 від 19.01.2019 року, згідно якого ОСОБА_2 19.01.2019 року о 15 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного спяніння, вчинив злісну непокору працівникам поліції Монастириського ВП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області, а саме наряду СРПП, що виражалось в неприпиненні протиправних дій, шарпанні за одяг, нецензурній лайці, відмові слідувати до адмінбудинку Монастириського відділення поліції;

-відеофіксації, оглянутої у судовому засіданні, з якої вбачається, що ОСОБА_2 мав ознаки алкогольного спяніння, виражався до працівників поліції нецензурними словами, на жодні вимоги працівників поліції не реагував, у звязку з чим до останнього було застосовано спецзасіб - кайданки. Оскільки ОСОБА_2 мав ознаки алкогольного спяніння, працівники поліції у звязку з його поведінкою змушені були вжити заходи забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення, зокрема адміністративне затримання.

У силу ст. 185 КУпАП адміністративна відповідальність настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обовязків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у звязку з їх участю в охороні громадського порядку.

За даних обставин, суд вважає, що в діях правопорушника містяться ознаки адмінправопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обовязків, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності.

Згідно вимог ст. 33 КУпАП, яка регламентує загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, при накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

При обранні виду адміністративного стягнення судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його майновий стан, у звязку з цим суд вважає за доцільне обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави.

Стягнути із правопорушника судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 33, 36, ч.1 ст.130, 185, п. 1 ст. 247, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті пятдесят пять) гривень.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити.

Стягнути з ОСОБА_2 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. в дохід держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя ОСОБА_7