Справа № 127/3106/19
Провадження № 33/801/408/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Михайленко А. В.
Доповідач: Сопрун В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Сопруна В.В.,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.130 КУпАП, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 06 березня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія БД №044754, 28 січня 2019 року о 04.50 год в м. Вінниці по вул. Привокзальній, 11, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (тремтіння пальців рук, звужені зіниці ока не реагують на промені світла, неприродна блідість обличчя). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився в КЗ ВОНД «Соціотерапія».

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 березня 2019 року, визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 грн з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк десять років. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 06 березня 2019 року, в якому вказує, що не був повідомлений судом першої інстанції про час і місце судового розгляду, оскаржувану постанову отримав 28 березня 2019 року, просив поновити строк на оскарження постанови суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі зазначив, що оскаржувана постанова суду є незаконною, необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального права, неправильно застосовано норми матеріального права, з підстав не повного з`ясування судом усіх фактичних обставин справи, не досліджено і не надано належної оцінки доказам та обставинам справи. Просив оскаржувану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності скасувати.

В судове засідання призначене на 08 травня 2019 року не з`явився правопорушник ОСОБА_1 , надав клопотання про відкладення розгляду справи зазначивши, що на даний хворіє та перебуває на лікарняному.

Разом з тим, ОСОБА_1 не надав документів, які б підтверджували його хворобу та неможливість прибуття в судове засідання апеляційного суду 08 травня 2019 року.

За таких обставин, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, сформованої у справі «Пономарьов проти України», де зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження та що заявник має сприяти розгляду справи, оскільки він є найбільш зацікавленим в її розгляді та враховуючи те, що саме ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, та ним подано апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції, тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу у його відсутність.

Апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду слід задовольнити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувану постанову суду без змін.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Як вбачається із матеріалів справи, розгляд справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції відбувся без участі ОСОБА_1

Згідно заяви від 21 березня 2019 року, ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваної постанови 28 березня 2019 року, апеляційна скарга до Вінницького міського суду Вінницької області направлена 05 квітня 2019 року, а тому строк на апеляційне оскарження постанови суду підлягає поновленню.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно приписів ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже на виконання вимог зазначених статей суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі.

Висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в належним чином доказах та є обґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №044754 від 28 січня 2019 року, згідно якого 28 січня 2019 року о 04.50 год в м. Вінниці по вул. Привокзальній, 11, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (тремтіння пальців рук, звужені зіниці ока не реагують на промені світла, неприродна блідість обличчя), від підпису відмовився (а.с.2).

Водій від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності лікаря в приміщенні КП ВОНД «Соціотерапія», що підтверджується висновком КП ВОНД «Соціотерапія» від 28 січня 2019 року №237 (а.с.5). Також, рапортом працівника поліції (а.с.4)

Згідно довідки представника УПП у Вінницькій області Гамарник Т.А. та картки обліку адміністративного правопорушення, ОСОБА_1 двічі протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, а тому дії останнього вірно кваліфіковано за ч.3 ст.130 КУпАП (а.с.1, 6-7).

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини справи, є безпідставними, оскільки суд першої інстанції дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам належну оцінку, та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких порушень при їх складанні не встановлено. Протокол про адміністративне правопорушення серії БД №044754 від 28 січня 2019 року відносно ОСОБА_1 , містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП.

Стосовно доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не був повідомлений судом про час та місце розгляду справи, суд апеляційної інстанції доходить наступних висновків.

Згідно з вимогами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.41) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 був обізнаний про наявність зазначеної адміністративної справи, судові повістки направлялись на адресу, яка була зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення, однак повертались за закінченням терміну зберігання.

Суд дійсно розглянув справу без участі ОСОБА_1 , проте, під час апеляційного розгляду права останнього, передбачені ст.268 КУпАП, були поновлені, шляхом поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Крім того, законодавством України про адміністративні правопорушення не передбачено необхідності обов`язкового скасування постанови суду першої інстанції через розгляд справи у відсутність особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

На переконання апеляційного суду, вище наведені докази є належними, допустимими та достовірними. Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складено з дотриманням вимог ст.ст.254, 255, 256, 268 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції було допущено спрощений підхід при розгляді справи, у зв`язку з тим, що не було досліджено усі обставини справи, є безпідставними, оскільки докази, наявні в матеріалах справи є належними, допустимими та достатніми для прийняття відповідного процесуального рішення.

Більш того, навіть в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 не ставить питання про дослідження додаткових доказів.

Отже, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи. Оскаржувана постанова суду містить всі необхідні відомості, передбачені ст.283 КУпАП.

Адміністративне стягнення накладено судом першої інстанції з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, який раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.130 КУпАП, та наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, а тому доводи апелянта суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду першої інстанції при розгляді апеляційної скарги не було наведено.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи справу, дотримався вимог ст.ст.9, 251, 279, 280, 283 КУпАП, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст.33, 130, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 06 березня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 06 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького апеляційного суду: /підпис/ В. В. Сопрун

Згідно з оригіналом: В.В. Сопрун