ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5666/19
провадження № 3/753/2298/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2019 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, судді Верховного Суду, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 02.03.2019 року о 23 год. 40 хв., рухаючись вул. Світлою, 1 у м. Києві, керував автомобілем марки «Тойота Венза», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння обличчя, нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, відмовився у присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, проте категорично заперечував керування транспортним засобом. Пояснив, що 02.03.2019 року, знайомий ОСОБА_2 підвіз його до АЗС «БРСМ» по вул. Світлій у м. Києві, про що вони домовились заздалегідь близько 23.00 год. Припаркувавши на території АЗС автомобіль «Тойота Венза», ОСОБА_2 попрямував до ст. м. «Бориспільська». Він, ОСОБА_1 , в свою чергу, зайшов в приміщення АЗС та придбав омивач скла, який поклав в автомобіль. В цей час до нього підійшли працівники поліції та звинуватили у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, на що він, ОСОБА_1 , повідомив, що хоч алкоголь і вживав, проте транспортним засобом не керував, ПДР не порушував, а автомобіль залишив на освітленій частині АЗС, так як вказана АЗС є найближчою до його дому, а автомобіль не застрахований КАСКО. На пропозицію працівників поліції пройти огляд, він відмовився, так як автомобілем не керував і мав намір дійти додому пішки. Провадження відносно нього просив закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В подальшому подав клопотання про продовження розгляду справи у його відсутність у зв`язку із своєю зайнятістю по роботі.

Адвокат ОСОБА_1 - Фролова О.Г. в судовому засіданні також просила вказане провадження закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначила, що належних та допустимих доказів, які би підтверджували факт керування автомобілем ОСОБА_1 , в справі немає. Звертала увагу суду на те, що як убачається з відеозапису з нагрудних камер працівника поліції, ОСОБА_1 категорично заперечував факт керування транспортним засобом, дані про свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , пояснення яких долучені до матеріалів справи в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені, немає таких свідків і на відеозаписі, свідок ОСОБА_4 , вказав інший час, ніж указаний у протоколі, при цьому невірно зазначив одяг, в якому був ОСОБА_1 , крім того вказаний свідок має три контузії, що, на думку захисника, позбавляє свідка об`єктивно сприймати дійсність, і без відповідного висновку спеціаліста у галузі медицини його свідчення не можуть бути доказом у даній справі. Вказувала на можливу зацікавленість свідка ОСОБА_4 у «допомозі колегам правоохоронцям». При цьому працівники поліції не були безпосередніми свідками того, як ОСОБА_1 керував автомобілем, а склали протокол ґрунтуючись на показаннях з чужих слів.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 пояснив, що 02.03.2019 року, його дружина була на дні народження і він мав забрати її звідти о 22.00 год. В цей же день ОСОБА_1, з яким він перебуває в нормальних, дружніх відносинах, попросив завезти його додому на своєму автомобілі, тому він, ОСОБА_5 , забрав дружину, відвіз її додому та повернувся за ОСОБА_1 . Близько півночі, він зупинив автомобіль ОСОБА_1 біля заправки на місці парковки, віддав ОСОБА_1 ключі від автомобіля та пішов на метро.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що 02.03.2019 року, близько 23.30 год. заїхав на заправку. Бачив як під`їхав автомобіль «Тойота», сріблястого кольору, з якої вийшло два, раніше незнайомі йому чоловіки та попрощались. Один з чоловіків побіг на метро, а інший щось купив, повернувся до авто і тут під`їхала поліція.

Допитаний в суді в якості свідка ОСОБА_4 , підтримав свої письмові пояснення, що були долучені до матеріалів справи. Показав, що вони з напарником ОСОБА_11 , з яким працюють в охоронній компанії ТОВ «Венбест», в темну пору доби, приблизно до 23.00 год., під`їхали на виклик на заправку «БРСМ» по вул. Світлій. В цей час під`їхав автомобіль «Тойота» сріблястого кольору, який припаркувася біля паркану, і з нього вийшов чоловік в нетверезому стані. Вони з напарником викликали поліцію за номером телефону 102, після чого прибув екіпаж у складі двох поліцейських - дівчини та хлопця. В цей час водій, який був одягнутий в темне пальто, стояв з хот - догом. Також зазначив, що у нього в автомобілі був відеореєстратор, який зафіксував факт керування автомобілем «Тойота» саме ОСОБА_1 , проте працівники поліції зазначили, що за уваги на показання свідків необхідності в долучені відеозапису з реєстратора необхідності немає. Також ОСОБА_4 в судовому засіданні категорично вказав на ОСОБА_1 , як на водія автомобіля «Тойота», який був в нетверезому стані. Крім того повідомив, що вони з напарником перекрили виїзд для автомобіля «Тойота» з метою недопущення до приїзду працівників поліції, продовження протиправної поведінки ОСОБА_1

Допитана в суді працівник поліції ОСОБА_12 показала, що вони з напарником, у складі екіпажу, здійснювали патрулювання і отримали виклик, що на заправку під`їхало авто з якого випав чоловік. Приїхавши на виклик, свідки вказали на ОСОБА_1 , як на водія автомобіля «Тойота», і в подальшому написали письмові пояснення. Побачивши працівників поліції, чоловік, на якого вказали свідки, почав тікати по клумбі, а потім став запевняти їх, що автомобілем він не керував. ОСОБА_12 не заперечувала факту того, що вони з напарником особисто не бачили, що ОСОБА_1 керував автомобілем, проте показання свідків, які прямо вказали на ОСОБА_1 , як на особу, що керувала транспортним засобом, були достатніми доказами для прийняття рішення про пропозицію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, а в подальшому для складання протоколу за відмову від проходження огляду. Крім того, звернула увагу, що ОСОБА_1 спочатку взагалі казав, що «Тойота» не його авто, і що він просто проходив поруч. Пояснила, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначені свідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, а очевидці керування ОСОБА_1 автомобілем в стані сп`яніння надали свої пояснення, які долучені до матеріалів справи.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Так, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , даними відеозапису та не заперечувався самим ОСОБА_1

Разом з тим, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності вважаю, що версія ОСОБА_1 про те, що він транспортним засобом не керував, і тому не повинен був проходити відповідний огляд, є неспроможною виходячи з наступного.

Так, свідок ОСОБА_4 , як під час оформлення адміністративного матеріалу, так і в ході судового розгляду давав детальні показання та наполягав, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем «Тойота» з ознаками алкогольного сп`яніння за відсутності будь-яких осіб в салоні автомобіля.

Аналогічні за своїм змістом пояснення щодо керування особою, що має ознаки сп`яніння, транспортним засобом «Тойота», які було долучено до матеріалів справи під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, надав і свідок ОСОБА_3

Такі пояснення свідка ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були в повному обсязі підтверджені показаннями працівника поліції ОСОБА_12 , допитаної в якості свідка.

Вказані показання свідків щодо обставин правопорушення та поведінки ОСОБА_1 вважаю логічними, послідовними та такими, що в цілому повністю підтверджуються даними відеозапису з нагрудної камери, диск з яким долучено до матеріалів справи та який ретельно досліджено в ході судового розгляду.

Крім того, будь-яких обставин, які би свідчили про наявність підстав оговорювати ОСОБА_1 вказаними свідками в судовому засіданні встановлено не було.

Твердження ОСОБА_1 та його захисника про упередженість свідка ОСОБА_4 , оскільки він є особою, яка надає охоронні послуги і має певні відносини з працівниками поліції, є малопереконливими, так як будь-яких даних про зацікавленість свідка по даній справі матеріали адміністративного провадження не містять, а до того ж з пояснень допитаного під час судового розгляду свідка ОСОБА_4 слідує, що він раніше ОСОБА_1 не бачив, і підстав його обмовляти у нього не має, а виклик ним з напарником працівників поліції був зумовлений тим, що водій вийшов з-за керма в стані алкогольного сп`яніння.

Стосовно доводів захисника про відсутність в матеріалах справи відеозапису безпосереднього керування ОСОБА_1 транспортним засобом, то зазначений факт не спростовує обґрунтованість встановлення факту керування ОСОБА_1 автомобілем, оскільки вказана обставина підтверджена свідком ОСОБА_4 , який як при оформленні протоколу, так і будучи допитаним в ході судового розгляду прямо вказав на ОСОБА_1 як на особу, що керувала транспортним засобом, маючи при цьому явні ознаки алкогольного сп`яніння, та крім того повідомив про наявність ще одного свідка - члена складу патруля, який також був очевидцем вказаної події і з яким було прийнято спільне рішення про повідомлення поліції за номером 102 про виявлене порушення. Крім того, ОСОБА_4 в категоричній формі показав, що в салоні автомобіля знаходився один чоловік - водій, який і випав з салону. Наведене було підтверджено і показаннями працівника поліції - ОСОБА_12 , яка повідомила, що під час патрулювання було отримано виклик про те, що на заправку під`їхало авто, з якого випав чоловік. Прибувши на місце, поруч із припаркованим автомобілем, було виявлено водія ОСОБА_1 , який був з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Водій від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» або у лікаря-нарколога відмовився у присутності двох свідків.

Посилання адвоката Фролової А.Г. на рішення колегії суддів Верховного Суду від 03.04.2019 р. (справа №537/1807/17) щодо виправдання особи у зв`язку з відсутністю на відеозапису даних про допущене порушення особою також є неспроможними, оскільки у вказаному рішенні Верховного суду зазначалось, що працівниками поліції не було допитано свідка, який присутній на відеозаписі, та який повідомив поліцейських, що він бачив всі обставини події та в подальшому надав відеозапис з власного реєстратора, при цьому при оформленні даного адміністративного матеріалу працівники поліції допитали свідків - очевидців, пояснення яких долучили до матеріалів справи.

Крім того, версія сторони захисту про те, що свідок ОСОБА_4 хотів «допомогти колегам правоохоронцям» є неспроможною, так як відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про охоронну діяльність», яким, зокрема, керуються працівники служби охорони, суб`єкти охоронної діяльності організовують взаємодію з правоохоронними органами, зокрема у формі обміну інформацією з питань попередження та припинення правопорушень.

Версія про те, що показання свідка ОСОБА_4 слід сприймати критично так як особа позбавлена можливості об`єктивної оцінки, є надуманою, так як будь - які відомості про те, що особа не здатна на об`єктивну оцінку в силу яких - небудь причин до суду надано не було, як і не було встановлено вказаного факту в ході судового розгляду.

Деякі неточності в показаннях свідка ОСОБА_4 , щодо предметів одягу ОСОБА_1 з урахуванням того, що свідок в суді одразу впізнав ОСОБА_1 та вказав на нього, та в показаннях свідка ОСОБА_3 щодо часу вчинення правопорушення останнім, не впливають на висновки суду щодо доведеності вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення, та обумовлені особливістю сприйняття подій різними особами та спливом часу.

Твердження адвоката Фролової О.Г. про те, що матеріали справи містять суперечності щодо свідків, повністю спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи.

Так, як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 своїми підписами як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і у своїх письмових поясненнях лише підтвердили факт того, що ОСОБА_1 у їх присутності відмовився пройти огляд на стан сп`яніння.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , письмові пояснення яких долучені до матеріалів справи в ході оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, вказали, що були свідками саме того факту, що водій керував автомобілем з ознаками сп`яніння.

Само по собі не внесення в протокол про адміністративне правопорушення відомостей щодо свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які не були присутніми при відмові ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, не свідчить про допущення працівниками поліції таких порушень, які би свідчили про неможливість врахування даних адміністративного протоколу, як недопустимого доказу.

Посилання ОСОБА_1 та його адвоката на те, що ОСОБА_1 автомобілем не керував, а був лише пасажиром в автомобілі, також спростовується даними відеозапису з боді - камери працівника поліції, з якого убачається, що ОСОБА_1 спочатку стверджував, що йшов з метро додому (фр. відео 1 хв. 06.49, ), потім вказував, що працівники поліції побачили його, коли він не їхав ( фр. відео 1 хв. 08.01), далі що прийшов, поставив автомобіль і пішов додому (фр. відео 1 хв. 13.50), потім стверджував, що його чекало таксі (фр. відео 2 хв. 08.15), далі, в ході розмови з поліцейським, вказав, що він же нормально поставив автомобіль (фр. відео 3 хв. 06.36), потім також вказав, що погано себе почував та поставив автомобіль ( фр. відео 3 хв. 07.41), далі сказав працівникам поліції, що заїхав на заправку взяти хот - дог ( фр. відео 4 хв. 00. 18), про що повторно вказав вже після того, як узяв хот - дог (фр. відео хв. 00.26), і тільки в суді повідомив про свідків, що начебто підтверджують його невинуватість.

Наявність розписки ОСОБА_1 про те, що він зобов`язується автомобілем не керувати жодним чином не може свідчити про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем до приїзду працівників поліції.

Разом з тим, самі по собі показання ОСОБА_5 , з яким у ОСОБА_1 існують дружні стосунки, та ОСОБА_10 , факт присутності якого на відеозаписі не зафіксована, та який не повідомив працівників поліції про те, що він має інформацію стосовно обставин керування автомобілем, за уваги інших доказів, не можуть свідчити про не підтвердження керування ОСОБА_1 автомобілем за обставин, встановлених в протоколі.

Крім того, показання вказаного свідка повністю спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи.

Само по собі підтвердження вхідного дзвінка від свідка ОСОБА_5 на телефон ОСОБА_15 02.02.2019 р. о 22 год. 43 хв. жодним чином не спростовує висновків суду щодо встановлення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Тойота Венза», д.н.з. НОМЕР_1 .

Також, відповідно до п. 1 ст. 1 Розділу ІІ Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої Наказом МВС України № 111 від 16.02.2018, органи (підрозділи) поліції та їх посадові особи під час реагування на правопорушення або події повинні здійснювати реагування на всі повідомлення про правопорушення або події, інформація про які отримана в будь-який спосіб, направлення на місця подій сил і засобів поліції, необхідних для захисту прав і свобод людини, гарантованих Конституцією.

Згідно зі ст. 3 Розділу І Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Так як автомобіль є джерелом підвищеної небезпеки, з метою забезпечення безпеки людей, повідомлення про наявність будь - яких ризиків, які можуть посягати на закріплені Конституцією України норми, мають бути ретельно досліджені працівниками поліції.

Посилання адвоката на те, що працівники поліції не були свідками вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, а склали протокол з чужих слів - є неспроможними, так як відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює, зокрема, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

При цьому, згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, працівники поліції склали протокол на підставі показань свідків, відповідно до вимог чинного законодавства.

Викладені докази у їх сукупності, які були ретельно досліджені судом, повністю спростовують версію ОСОБА_1 , про те, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки автомобілем не керував.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність передбачена також за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

За таких обставин приходжу до висновку, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджена в повному обсязі, а невизнання останнім своєї вини є обраною позицією захисту з метою уникнути відповідальності за скоєне.

Враховуючи особу правопорушника, конкретні обставини вчиненого правопорушення, відношення ОСОБА_1 до вчиненого, вважаю, що на останнього необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Судовий збір підлягає стягненню з ОСОБА_1

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1( один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384, 20 гривень.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення подання на постанову - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна, в порядку, встановленому законом.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя