Житомирський апеляційний суд
Справа №279/4998/17 Головуючий у 1-й інст. Коренюк В. П.
Категорія ст. 124 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2019 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., за участю правопорушника ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19 грудня 2019 року щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Сарновичі Коростенського району Житомирської області, громадянина України, пенсіонера, проживаючого по АДРЕСА_1, -

в с т а н о в и в :

Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19 грудня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним за ст.124 КУпАП та застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень 00 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 352 грн. гривні 40 копійок.

Згідно постанови суду, 01 грудня 2017 року, біля 10.30 години, ОСОБА_1 керував автомобілем марки "Ford Transit" реєстраційний номер НОМЕР_1 по вулиці Жовтневій, 1-Б у місті Коростені Житомирської області, рухаючись по головній дорозі не в крайньому лівому положенні, здійснив поворот ліворуч, не надав перевагу в русі автомобілю марки "ВАЗ 21013" реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3. В результаті дорожньо - транспортної пригоди зазначені автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.10.4 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4 просить поновити процесуальні строки звернення до апеляційного суду, так як вони пропущені з поважних причин; доповнити рішення Коростенського міськрайонного суду від 19.12.2018 року вказавши в описовій частині, що в даному випадку має місце факт наявності в учасників ДТП обопільної вини у спричиненні ДТП; визнати виним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо нього в зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

В обгрунтування поновлення процесуальних строків звернення до апеляційного суду захисник зазначає, що під час проголошення рішення по справі він та його підзахисний присутні не були, копію прийнятого рішення, він, як представник особи, яка притягається до відповідальності отримав 31.01.2019 року в суді, про що зроблено відмітку в справі. В подальшому в 10-денний термін з моменту отримання було подано апеляційну скаргу, але вона залишена без розгляду та була повернута апелянту. Також було роз'яснено, що не позбавлені можливості повторно звернутися до суду з метою оскарження прийнятого рішення.

Як вбачається з апеляційної скарги захисника ОСОБА_2, останній та його підзахисний ОСОБА_1 не були присутніми під час проголошення оскаржуваного рішення щодо ОСОБА_1 Копію постанови суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, захисником ОСОБА_2 отримано 31.01.2019 року, про що свідчить розписка на його заяві, наявній в матеріалах адміністративної справи щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП (а.с.39). Першоразово апеляційну скаргу захисником ОСОБА_2 подано 04.02.2019 року (а.с.42), однак її було повернуто апелянту згідно постанови Житомирського апеляційного суду від 19.02.2019 року (а.с.46). Повторно захисник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу 14.03.2019 року, в якій клопоче про поновлення строку на оскарження. Апеляційний суд вважає, що таке клопотання захисника підлягає задоволенню, оскільки захисник ОСОБА_2 отримав копію постанови відносно ОСОБА_1 лише 31.01.2019 року, що підтверджується матеріалами справи, а вперше звернувся з апеляційною скаргою 04.02.2019 року, але її було повернуто у зв'язку з пропуском строку на оскарження та відсутністю клопотання про його повнолення. За таких обставин, апеляційний суд вважає за можливе поновити захиснику ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови.

В обгрунтування апеляційної скарги захисник стверджує, що він та його підзахисний згодні з висновком суду про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Однак при цьому вони не погоджуються з тією обставиною, що судом першої інстанції не констатовано факту наявності в даному випадку «обопільної вини» обох водіїв. На практиці цей термін використовують у випадках коли у спричинені ДТП, винні декілька учасників ДТП. У разі коли дорожньо-транспортна подія сталась за участю двох водіїв транспортних засобів, для правильного застосування норми відповідальність особливого значення набуває дослідження характеру та черговість порушень, які вчинив кожен із водіїв. При цьому, виключається відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створе аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом. Також з незрозумілих причин стягнення у виді накладення штрафу зроблено судом поза межами передбаченими ст. 38 КУпАП. Наголошує, що не можуть погодитися з тим, що розгляд справи судом було призупинено, так як положеннями КУпАП це не передбачено. Всі наведені факти свідчать про те, що судом не в повній мірі було перевірено всі наведені докази, та не дана їм належна оцінка.

В судовому засіданні апеляційного суду правопорушник ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали з викладених в ній мотивів.

Потерпілий ОСОБА_3 в судове засідання апеляціного суду не з'явився, повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи та надані докази в межах доводів апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому згідно положень ч.2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

А відповідно до положень п.7 ч.1 ст. 247 даного Кодексу провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Зазначених вимог Закону суд першої інстанції дотримався не в повному обсязі та прийшов до помилквого висновку про можливість накладання стягнення на ОСОБА_1 за межами строку, встановленого ст. 38 КУпАП, у зв'язку з чим постанова суду підлягає зміні.

Так визнаючи ОСОБА_1 винним за ст.124 КУпАП суд першої інстанції виходив з досліджених матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, а саме протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №004682 від 01.12.2017 року (а.с.2), письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с.3) та ОСОБА_3 (а.с.4) від 01.12.2017 року, схемою місця ДТП від 01.12.2017 року (а.с.5).

Крім того, для повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи судом першої інстанції було призначено судово-автотехнічну експертизу (а.с.26-30) , згідно висновку якої з урахуванням встановлених обставин зіткнення автомобілів, за умов, що маневр автомобіля «Форд-Транзит», номерний знак НОМЕР_1, являв небезпеку для руху водію автомобіля «ВАЗ 21013», номерний знак НОМЕР_2, тобто змушував водія ОСОБА_3 вдаватися до зміни режиму руху автомобіля «ВАЗ 21013», номерний знак НОМЕР_2, дії водія ОСОБА_1, не відповідали вимогам п.п.10.1, 10.4 ПДР України і знаходяться в причинному зв'язку з виникненням даної ДТП.

Зібрані по справі докази узгоджуються між собою та з них, а саме наявних ушкоджень транспортних засобів, наведених вище, вбачається, що порушення п. 10.4 ПДР України водієм автомобіля «Форд-Транзит», НОМЕР_1, ОСОБА_1 знаходиться у причинному зв'язку із створенням аварійної обстановки і виникненням ДТП.

Разом з тим слід також зазначити, що згідно висновків вищевказаної експертизи проведеним вище дослідження встановлено, що вирішити питання щодо наявності чи відсутності у водія автомобіля «ВАЗ 21013», номерний знак НОМЕР_2, ОСОБА_3 технічної можливості уникнути зіткнення шляхом застосування екстреного гальмування (тобто відповідності чи невідповідності дій водія ОСОБА_3 вимогап п.12.3 ПДР України), не виявилося можливим. Відповідно встановити, чи знаходились дії водія автомобіля «ВАЗ 21013», номерний знак НОМЕР_2, ОСОБА_3 в причинному зв'язку з виникненням ДТП, з технічної точки зору також виявилося не можливим.

Таким чином, аналізуючи наведені докази, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що також не оспорюється і апелянтом.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги захисника, що судом першої інстанції не констатовано «обопільної вини» обох водії - як ОСОБА_1 так і ОСОБА_3 та можливої наявності, з огляду на експертний висновок, причинно-наслідкового зв'язку мід ДТП та можливими порушення ПДР України з боку ОСОБА_3 , то дані доводи не можуть бути перевірені, оскільки виходять за межі даного судового розгляду, визначені обсягом обвинувачення саме ОСОБА_5, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, це не виключає можливу наявність в діях іншого водія вини в порушенні відповідних пунктів ПДР України, що також можливо потягло настання такого наслідку як ДТП, що може бути перевірено в порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення в разі складання відповідного протоколу щодо іншого водія - учасника ДТП, або в порядку цивільного судочинства при вирішенні питання про відшкодування шкоди.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги захисника щодо необгрунтованого накладання судом стягнення на ОСОБА_1 поза межами строків, передбачених ст. 38 КУпАП, то вони знайшли своє підтвердження в ході апеляційного перегляду справи.закінчення строків накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

Так, з матеріалів адміністративної справи вбачається, що правопорушення , вчинене ОСОБА_1, мало місце 01.12.2017 року, а рішення у справі про визнання його винним та про накладання відповідного стягнення судом приймалось 19.12.2018 року, тобто поза межами строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП. При цьому посилання суду на зупинення провадження в справі у зв'язку з призначенням 22.01.2018 року судової автотехнічної експертизи є безпідставним, оскільки нормами КУпАП, в тому числі і ст.ст. 251, 273 даного Кодексу, зупинення провадження в адміністративній справи не передбачено, і висновок про цей, викладений в резолютивній частині постанови про призначення експертизи є помилковим.. У зв'язку з наведеним переривання строку, передбаченого ст. 38 КУпАП не здійснювалося, та виносячи рішення про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення за ст. 124 КУПап, суд безпідставно не застосував положення ст.ст. 38, 247 КУпАП та не закрив провадження в справі, а помилково наклав на правопорушника відповідне стягнення у виді штрафу.

У зв'язку з наведеним постанова суду першої інстанції підлягає зміні, скасуванню в частині накладання на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу та закриття провадження в справі на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В решті постанова є законною та обгрунтованою.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Поновити захиснику ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19 грудня 2018 року щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП змінити.

В частині застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. скасувати.

Провадження в справі закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: