Провадження № 3-1062/19
Справа760/668/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 квітня 2019 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Агафонов С.А., розглянувши адміністративну справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №103705 від 29.12.2018 року, ОСОБА_1 29 грудня 2018 р. о 23.25 в м. Києві по вул. В.Липківського 27/5 керував т/з «Lincoln Towncar» НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення не визнав, судді показав, що в час та в місці, зазначених в протоколі, його зупинили працівники поліції та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки. Разом з тим, він не погодився пройти медичний огляд на місці зупинки, оскільки вважав, що поліцейський не має достатніх навиків (не є медиком) для його медичного освідування, а тому вимагав провести огляд в медичному закладі.

Разом з тим, оскільки його транспортний засіб був зупинений прямо на дорозі, він не міг залишити його в такому стані та вимагав від працівників поліції вжити заходів щодо його переміщення на парковку або в інше безпечне місце, в чому йому було відмовлено. Крім того, йому не було видано і направлення до медичного закладу, в якому він погоджувався пройти медичний огляд.

Врахувавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, враховуючи обставини справи та особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя прийшов до наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а ст. 245 цього Кодексу передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, як встановлено після перегляду відеозапису з бодікамери, що долучений до справи, ОСОБА_1 неодноразово наголошував на тому, що він не відмовляється від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння. Єдиною його вимогою було забезпечення з боку поліції безпечного для інших учасників руху розташування його транспортного засобу на час його відсутності.

Крім того, як також випливає з відеозапису, поліцейський попередив ОСОБА_1 про те, що коли він поїде на освідування в медичний заклад, його автомобіль заберуть на штрафний майданчик, оскільки він заважає руху інших транспортних засобів.

Цілком зрозуміла реакція ОСОБА_1, що на таку заяву, він запропонував працівникові поліції сісти за кермо автомобіля та перепаркувати його в безпечне місце, на що поліцейський йому відмовив, мотивуючи це тим, що якщо він сяде за кермо, то ОСОБА_1 потім скаже, що поліцейський йому щось підкинув, що також зафіксовано на відео. ОСОБА_1 запевнив, що не буде нічого подібного говорити, однак поліцейський все одно йому відмовив.

Відповідно до ч. 1 ст. 265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 працівник уповноваженого підрозділу України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 265-2 КУпАП, після тимчасового затримання транспортного засобу працівник відповідного уповноваженого підрозділу Національної поліції, зобов'язаний надати особі можливість повідомити про тимчасове затримання транспортного засобу та його місцезнаходження іншу особу за власним вибором і вжити заходів щодо повернення автомобіля до місця постійної дислокації, а також забороняє експлуатацію транспортного засобу до усунення несправностей, виявлених у процесі його огляду, або до демонтажу спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Разом з тим, поліцейський вимог ч.1 та 2 ст. 265-2 КУпАП не виконав, заходів щодо повернення автомобіля на місце постійної дислокації не вжив та не запропонував їх вжити ОСОБА_1, запропонувавши останньому залишити автомобіль на місці зупинки, на що той не погодився.

Крім того, відповідно до Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі - Інструкція):

7. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я).

Таким чином, у випадку виявлення підозри на стан алкогольного сп'яніння та на вимогу ОСОБА_1, поліцейський зобов'язаний був направити його до найближчого закладу охорони здоров'я, як того вимагав сам ОСОБА_1

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затверджена Інструкцією та визначена в Додатку № 1 до неї.

Як випливає з матеріалів справи та підтверджується показаннями ОСОБА_1 будь-яке направлення йому не видавалося та до закладу охорони здоров'я не направлялося. Відсутнє таке направлення і в матеріалах справи.

Таким чином, поліцейський не дотримався встановленого Інструкцією порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, не направив ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп'яніння у закладі охорони здоров'я, а склав протокол за ч. 1 ст. 130 КУПАП, що є порушенням прав ОСОБА_1, вимог Інструкції та норм Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відповідно до встановленого порядку, більш того, він неодноразово заявляв, що бажає пройти медичний огляд в медичному закладі, суд тлумачить всі сумніви щодо доведення вини на його користь.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП, при наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП, суд закриває провадження по справі.

Враховуючи зазначені обставини, суддя вважає вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у спосіб, що визначений законодавством, не доведеною.

Виходячи із вищезазначеного, суддя, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 266, 284 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом'янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Агафонов С.А.