ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/3305/18 Номер провадження 33/814/457/19Головуючий у 1-й інстанції Путря О. Г. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду ОСОБА_1, з участю: секретаря судового засідання Пархоменко Ю.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його представника адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 27 лютого 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 27 лютого 2019 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень на користь держави з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів терміном на 1 рік та стягнуто з нього 384,20 грн. судового збору.

ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що 01.12.2018 року приблизно о 02 год. 30 хв. в в м. Полтаві по вул. Європейській, 146 , керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків. ОСОБА_4, ОСОБА_5

Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати, а справу провадженням закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

З рішенням районного суду не погоджується, так як останнє прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, при цьому суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи, не викликав і не допитав свідків не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам і розглянув справу без його участі, хоча він через свого представника адвоката ОСОБА_3 просив про відкладення розгляду справи через свою хворобу. Копію постанови отримав 12.03.2019 під час ознайомлення його представника з матеріалами справи, про що є відмітка в заяві останнього.

Крім того зазначив, що від огляду на стан алкогольного спяніння не відмовлявся, але за умови надання співробітниками поліції свідоцтва на алкотестер «Драгер», який йому так і не надали. Разом з тим інспектором поліції йому не повідомлено, в порушення норми ст. 268 КУпАП, про процедуру проведення тесту на алкоголь, не поінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу та не надано на його прохання свідоцтва про державну реєстрацію спеціального технічного засобу та свідоцтво про його повірку. Також не відмовлявся і від проходження огляду на стан алкогольного спяніння в закладі охорони здоровя, однак про це в протоколі інспектор поліції не зазначив.

Заслухавши пояснення апелянта на підтримання апеляційної скарги та його представника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Висновок судді про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ґрунтується на сукупності досліджених судом доказів, достовірність яких сумнівів не викликає та яким суд надав належну оцінку.

Зокрема, такі висновки ґрунтуються на даних які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серія БД №438560 від 11.12.2018, поясненнях свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, у присутності яких ОСОБА_2відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння з допомогою алкотестеру «Драгер» та у медичному закладі (а.с.2,3).

Також в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №438560 вказані свідки факту відмови ОСОБА_2 від проходження огляду у встановленому порядку, а саме ОСОБА_4 і ОСОБА_5, а сам протокол підписаний уповноваженою особою (поліцейським роти №3 УПП в м. Полтавській області, ДПП ОСОБА_6М.) та даними свідками без будь-яких застережень чи зауважень (а.с.1).

Особу ОСОБА_2 встановлено згідно посвідчення водія серії ВАЕ443012 від 14.11.2011, що підтверджує те, що останній є водієм відповідно до п. 1.10 ПДР.

Сам ОСОБА_2, власноручно, у протоколі про адміністративне правопорушення записав, що у звязку з захворюванням вживав лікарські засоби, які містять спирт. Алкоголю не вживав.

Як зазначено в письмових поясненнях інспектора поліції ОСОБА_6, який вказав, що 11.12.2018 року під час патрулювання в м. Полтаві по вул. Європейській, було зупинено автомобіль НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2В за порушення ПДР. Під час спілкування з водієм в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідала обстановці. В присутності свідків водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» та в ПОНД, на що останній відмовився, після чого на нього було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП ( а.с. 18 ).

Крім того, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 с. 130 КУпАП, поряд з іншими доказами, підтверджується також, переглянутому в судовому засіданні, відеозаписом адміністративного правопорушення, дані якого містяться на СД диску, з якого вбачається, що ОСОБА_2 в присутності свідків, які стоять поруч із ОСОБА_2, інспектор поліції запропонував ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці, за допомогою алкотестеру «Драгер» або в наркологічному диспансері, на що останній відмовивсяв присутності двох свідків.

Ці обставини спростовують доводи апелянта про те, що інспектором поліції йому не повідомлено, в порушення норми ст. 268 КУпАП, про процедуру проведення тесту на алкоголь, не поінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу та не надано на його прохання свідоцтва про державну реєстрацію спеціального технічного засобу та свідоцтво про його повірку, оскільки яв вбачається з відеозапису інспектор поліції відкрив при свідках в присутності ОСОБА_7 індивідуальний кейс, в якому знаходився алкотестер і пояснив, що за допомогою цього спеціального технічного засобу алкотестеру «Драгер» можна виміряти ступінь алкогольного спяніння, проте ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду за допомогою цього приладу. При цьому жодного свідоцтва про реєстрацію алкотестреру та свідоцтва про його повірку ОСОБА_2 не просив йому надати. На пропозицію інспектора пройти огляд в наркологічному диспансері ОСОБА_2 також відмовився, що також спростовує доводи апелянта про його бажання пройти огляд на стан алкогольного спяніння в медичній установі.

За таких обставин, висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується вказаними вище доказами, які також узгоджуються між собою.

Доводи апелянта, що суд першої інстанції розглянув справу і виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення без його участі є безпідставними, оскільки ОСОБА_2 неодноразово викликався в судові засідання 27.12.2018, 11.02.2019 та 27.02.2019, але не зявлявся, хоча і був належним чином повідомлений про дату та час слухання справи. Однак перед судовим засіданням, апелянт надавав клопотання про відкладення судового засідання: у звязку з наданням часу для вибору захисника від 11.02.2019, та представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 надав клопотання про відкладення, для надання часу на ознайомлення з матеріалами справи та підготовки до участі у справі, і у звязку з хворобою ОСОБА_2, зазначивши, що лікарняний лист надасть в наступному судовому засіданні. Однак від самого ОСОБА_2 заяви про відкладення судового засідання, призначеного на 27.02.2019 не надходило.

Як пояснив сам ОСОБА_2, у нього не було перешкод в укладенні завчасно угоди із захисником, але він цього завчасно не зробив, і в судове засідання не зявлявся, доказів поважності неявки до суду не надав. Тому суд розцінює таку його поведінку як намагання уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Тому місцевий суд метою дотримання строку розгляду адміністративної справи, визначеного ст. 38 КУпАП, з урахуванням вимог ст. 268 КупАП, провів розгляд справи за відсутності правопорушника, за участю його захисника ОСОБА_3

Таким чином, приходжу до висновку, що доводи апеляційної скарги необґрунтовані, а тому не спростовують висновки суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 а ОСОБА_8. - залишити без задоволення, а постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 27 лютого 2019 року стосовно нього - без змін

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Маліченко