Справа № 491/246/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2019 року Ананьївський районний суд Одеської області

за участю:секретаря судового засідання Кір`як І.О.,
особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 ,
прокурора - Кучерявого І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ананьїв Одеської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення громадянки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Кролевець Сумської області, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області 30 серпня 2000 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , протягом року не притягувалася до адміністративної відповідальності,

В с т а н о в и в :

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді начальника відділу культури Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області, несвоєчасно, без поважних причини подала декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, являючись суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, відповідно до п.п.«в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

За вказаним фактом старшим оперуповноваженим міжрайонного відділу управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України Сітарчуком Р.О. складено протокол про адміністративне правопорушення від 15 березня 2019 року №196 за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

ОСОБА_3 з`явилася за викликом до Ананьївського районного суду Одеської області та їй було вручено пам`ятку про її права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому ОСОБА_3 підтвердила факт несвоєчасної подачі нею декларації особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, проте вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, зазначивши, що у неї закінчився строк дії ключа для входу до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тому відразу ж почала звертатися до служби підтримки НАЗК шляхом направлення відповідних електронних листів, проте, відповідь на них вона своєчасно не отримала.

Прокурор Котовської місцевої прокуратури Одеської області в судовому засіданні під час розгляду справи, обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення підтримав, зазначив про наявність в діях ОСОБА_3 ознак діяння, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, просить притягнути її до адміністративної відповідальності та накласти стягнення у виді штрафу.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

З доданого до протоколу про адміністративне правопорушення рапорту старшого оперуповноваженого міжрайонного відділу управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України Сітарчука Р .О. від 15 березня 2019 року (а.с.11-12) вбачається, що ним було проведено перевірку за матеріалом №1150 від 12 березня 2019 року, направленим прокуратурою Одеської області для прийняття рішення відповідно до положень ст.ст.254, 255 КУпАП у відношенні начальника відділу культури Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області ОСОБА_3

З зазначеного, рапорту також вбачається, що за результатами перевірки старшим оперуповноваженим міжрайонного відділу управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України Сітарчуком Р.О. було встановлено, що в діях начальника відділу культури Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області ОСОБА_3 вбачаються, ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме несвоєчасного, без поважних причини подання декларації особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік.

Також, в зазначеному рапорті старшим оперуповноваженим міжрайонного відділу управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України Сітарчуком Р.О. ставиться питання перед начальником Управління захисту економіки в Одеські області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про надання дозволу на складення у відношенні ОСОБА_3 протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

На рапорті міститься резолюція «Дозволяю» датована 15 березня 2019 року.

З наведеного вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення від 15 березня 2019 року №196 складено старшим оперуповноваженим міжрайонного відділу управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України Сітарчуком Р.О . за результатами проведеної ним перевірки за матеріалом №1150 від 12 березня 2019 року, направленим прокуратурою Одеської області.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Преамбулою Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що цей Закон визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Статтею 2 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що відносини, що виникають у сфері запобігання корупції, регулюються Конституцією України, міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, цим та іншими законами, а також прийнятими на їх виконання іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Пунктом 8 статті 11 Закону України «Про запобігання корупції» до повноважень Національного агентства віднесено здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.2 ст.49 Закону державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов`язані перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

Частиною 3 статті 12 Закону України «Про запобігання корупції» у разі виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, уповноважені особи Національного агентства складають протокол про таке правопорушення, який направляється до суду згідно з рішенням Національного агентства. У разі виявлення ознак іншого корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, Національне агентство затверджує обґрунтований висновок та надсилає його іншим спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції. Висновок Національного агентства є обов`язковим для розгляду, про результати якого воно повідомляється не пізніше п`яти днів після отримання повідомлення про вчинене правопорушення.

На виконання положень Закону України «Про запобігання корупції» Рішенням Національного агентства від 10 лютого 2017 року №56 затверджено «Порядок проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі - Порядок).

Відповідно до п.1, п.п.1 п.3, п.5 Порядку, цей Порядок визначає механізм проведення Національним агентством контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), відповідно до статей 48 та 50 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно пункту 2 розділу II Порядку, Національне агентство здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій на підставі: 1) повідомлень, що надходять від державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, а також юридичних осіб публічного права, які у встановленому Національним агентством порядку відповідно до статті 49 Закону перевіряють факт подання декларацій суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали); 2) інформації, що надходить до Національного агентства від осіб, які надають допомогу щодо запобігання і протидії корупції (викривачів), стосовно можливого факту неподання або несвоєчасного подання декларації суб`єктом декларування; 3) інформації, що оприлюднюється у засобах масової інформації, у мережі Інтернет та вказує на можливий факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб`єктом декларування; 4) самостійного виявлення Національним агентством факту неподання або несвоєчасного подання декларації суб`єктом декларування відповідно до даних Реєстру; 5) інформації, що надходить до Національного агентства від правоохоронних органів; 6) інформації, що надходить до Національного агентства від громадських об`єднань, їх членів або уповноважених представників.

Пунктом 5 розділу II Порядку визначено, що якщо за результатами контролю встановлено, що суб`єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, Національне агентство направляє такому суб`єкту лист з проханням надати пояснення щодо причин несвоєчасного подання декларації. За наявності ознак адміністративного правопорушення уповноважена особа Національного агентства складає протокол про адміністративне правопорушення у встановленому законодавством порядку, який за рішенням Національного агентства направляється до суду.

Протоколи про адміністративні правопорушення складаються уповноваженими особами Національного агентства, визначеними відповідно до статті 13 Закону (п.2 розділ ІІ Порядку оформлення протоколів про адміністративні правопорушення та внесення приписів Національним агентством з питань запобігання корупції - Рішення Національного агентства №5 від 09 червня 2016 року).

Відповідно до ст.13 Закону України «Про запобігання корупції» уповноваженими особами Національного агентства є Голова та члени Національного агентства, а також уповноважені Національним агентством посадові особи. При цьому, необхідно окремо звернути увагу на те, що перелік уповноважених Національним агентством посадових осіб, в значенні ст.13 Закону України «Про запобігання корупції», визначений Рішенням Національного агентства №9 від 11 серпня 2016 року «Про визначення уповноважених осіб Національного агентства з питань запобігання корупції», який було актуалізовано (внесено зміни) Рішенням №247 від 23 червня 2017 року. Вказаним переліком встановлено вичерпний перелік посадових осіб відповідно до кожного регіону (м. Київ, Східний регіон, Центральний регіон, Південний регіон тощо).

Відповідно до ч.1 Закону України «Про запобігання корупції» спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції - органи прокуратури, Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України, Національне агентство з питань запобігання корупції.

Відповідно до пункту 11 розділу ІІ Порядку протокол про адміністративне правопорушення виноситься з урахуванням вимог абзацу першого пункту 12 цього розділу на розгляд Національного агентства, яке приймає рішення про направлення протоколу про адміністративне правопорушення до суду. Відповідно до п.12 Протокол про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 172-4-172-9 КУпАП, разом із копією рішення Національного агентства та іншими матеріалами у триденний строк з моменту його складення надсилається до місцевого загального суду за місцем вчинення корупційного правопорушення.

Отже, з системного аналізу вище зазначених положень діючого законодавства вбачається алгоритм виявлення корупційних правопорушень та притягнення винних осіб до відповідальності.

Зокрема, те, що контроль та перевірка декларацій належить до виключної компетенції Національного агентства.

При цьому, законодавець в ст.49 Закону України «Про запобігання корупції» встановлює застереження, що, наприклад, державний орган, в якому працює суб`єкт декларування, зобов`язаний перевіряти факт подання ним декларації та повідомляти національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

Після отримання повідомлення Національне агентство перевіряє наявність факту несвоєчасного подання декларації, та у випадку підтвердження такого факту письмово повідомляє про це суб`єкта декларування та спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції у визначеному Національним агентством порядку. Потім уповноважена особа Національного агентства складає протокол про адміністративне правопорушення, який в подальшому виноситься на розгляд Національного агентства, яке, в свою чергу, приймає рішення про направлення його до суду. Протокол про адміністративне правопорушення, разом із копією рішення Національного агентства та іншими матеріалами, у триденний строк з моменту його складення надсилається до місцевого загального суду за місцем вчинення корупційного правопорушення.

В матеріалах справи відсутні дані щодо проведення національним агентством відповідної перевірки стосовно ОСОБА_3

Відповідно підстави до отримання письмового повідомлення із Національного агентства, як спеціального уповноваженого суб`єкту у сфері протидії корупції, для складення протоколу відсутні. В той же час, усі обов`язкові дії по проведенню перевірки, у тому числі після встановлення, що суб`єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, чи не повідомив про суттєві зміни в майновому стані, уповноважені здійснювати виключно працівники Національного агентства, у тому числі на підставі листа отримати пояснення від такої особи і вирішувати питання щодо її притягнення до відповідальності.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення від 15 березня 2019 року №196 складено старшим оперуповноваженим міжрайонного відділу управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України Сітарчуком Р . О . за результатами проведеної ним перевірки за матеріалом №1150 від 12 березня 2019 року, направленим прокуратурою Одеської області.

Статтею 1 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Статтею 2 Закону України «Про національну поліцію» до завдань поліції віднесено: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Відповідно до положень ст.3 Закону України «Про національну поліцію» у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 23 Закону України «Про національну поліцію» визначено перелік повноважень поліції, серед яких відсутні повноваження, зокрема, з перевірки своєчасності подання суб`єктами декларування декларацій особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

Статтею 24 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що виконання інших (додаткових) повноважень може бути покладене на поліцію виключно законом.

При цьому, а ні Закону України «Про запобігання корупції», а ні «Порядок проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», не покладають на Національну поліцію повноважень з перевірки своєчасності подання суб`єктами декларування декларацій особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що досудова перевірка по справі була проведена неуповноваженим органом, що дає підстави визнати недопустимими докази по справі.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи наведене суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП є недоведеною.

Оскільки вина є основною ознакою суб`єктивної сторони правопорушення, то відсутність вини свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_3 За таких обставин суд приходить до висновку про те, що провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 172-6, 247, 283, 284 КУпАП, -

П о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення від 15 березня 2019 року №196 за фактом вчинення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою м.Кролевець Сумської області, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області 30 серпня 2000 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованою та проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: О. О. Желясков

Постанова вступає в законну силу „___" _______ 20 року