П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2019 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15 березня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участю захисника особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15 березня 2019 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови, ОСОБА_3 16 січня 2019 року в 14 год. 15 хв. біля будинку № 1 по вул. Стеценка в м. Києві, керував автомобілем «Део», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння та в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду, справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Одночасно апелянт ставить питання про поновлення їй строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки вважає, що строк вона пропустила із поважних причин.

Апелянт зазначає, що 15 березня 2019 року була проголошена вступна та резолютивна частина рішення, а копію постанови отримала особисто в суді лише 26 березня 2019 року, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження вона пропустила з поважних причин.

В доводах апеляційної скарги захисник зазначає, що судом неповно досліджені необхідні для вирішення справи обставини та порушено норми матеріального і процесуального законодавства. На його думку, суд не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи.

Захисник звертає увагу на те, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 керував автомобілем з ознаками наркотичного сп'яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння в присутності двох свідків, проте в протоколі не вказано, від проходження якого саме огляду він відмовився.

Захисник зазначає, що ОСОБА_3 був зупинений працівниками поліції, які запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння, проте він відмовився у зв'язку з тим, що не погоджувався з твердженням поліцейських щодо наявних в нього ознак наркотичного сп'яніння. Більше того, апелянт зазначає, що ОСОБА_3 вже неодноразово зупиняли поліцейські з пропозицією пройти огляд на стан сп'яніння та кожен раз було встановлено, що він не перебував в стані наркотичного сп'яніння. Захисник ОСОБА_2 звертає увагу на те, що відеозапис з нагрудних камер інспекторів містить інформацію про те, що поліцейський тримав ОСОБА_3 на місці зупинки понад годину, а потім пропонував вирішити це питання.

Апелянт звертає увагу на те, що ОСОБА_3 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння, проте бажав проїхати до медичної установи для проходження такого огляду самостійно, оскільки на нього чекала дружина і він поспішав. Захисник зазначає, що в матеріалах провадження відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я, що свідчить про те, що поліцейські порушили порядок проходження огляду на стан сп'яніння та вимоги Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція). Апелянт також зазначає, що поліцейські порушили вказану Інструкцію, оскільки не відсторонили водія, тобто ОСОБА_3, від керування транспортними засобами.

Крім того, захисник ОСОБА_2 звертає увагу на те, що ОСОБА_3 пройшов огляд в медичному закладі, відповідно до якого він не перебував в стані наркотичного сп'яніння.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, яка підтримали клопотання, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що захисник ОСОБА_2 пропустила строк на апеляційне оскарження постанови суду з поважних причин.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Оскільки лише 26 березня 2019 року захисник отримала копію постанови, десятиденний термін оскарження обчислюється з дня отримання нею цієї постанови.

Враховуючи те, що захисник ОСОБА_2 отримала копію постанови 26 березня 2019 року, з урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, апеляційний суд вважає, що захисник ОСОБА_2пропустила строк на оскарження постанови з поважних причин, а тому її апеляційна скарга підлягає розгляду.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх доказів в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку апеляційного суду, суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_3. адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в повній мірі дотримався вимог закону.

Судове рішення є вмотивованим. Суд вказав, які докази винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП він приймає, а тому доводи апелянта про те, що судом не дотримано положень ст. 245 КУпАП є необґрунтованими.

В апеляційній скарзі та під час розгляду провадження в суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_2 стверджує, що постанова суду підлягає скасуванню із закриттям провадження щодо ОСОБА_3, оскільки процедура проходження огляду на визначення стану наркотичного сп'яніння працівниками поліції грубо порушена.

Проте з такими доводами апелянта не погоджується апеляційний суд.

Зазначеною Інструкцією регламентований порядок проведення огляду на стан сп'яніння. Як зазначає сам захисник, ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду, тому доводи про порушення процедури огляду на стан сп'яніння є необґрунтованими, оскільки він фактично не проводився.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 керував автомобілем «Део», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння та в порушення п. 2.5 ПДР України відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, відповідно до яких в їх присутності ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, він містить підпис правопорушника про те, що ОСОБА_3 ознайомлений з правами та обов'язками. Крім того, в протоколі містяться пояснення ОСОБА_3, де він зазначив, що рухався в другій смузі руху, потім перестроївся в третю, коли в цей момент був зупинений працівниками поліції.

Судом апеляційної інстанції досліджений відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції, відповідно до якого ОСОБА_3 інспектор поліції в присутності двох свідків пропонував проїхати до закладу охорони здоров'я для проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, на що він відмовився від проходження огляду та водночас не зазначав підстави своєї відмови, про які зазначає захисник в апеляційній скарзі. Крім того, інспектор поліції роз'яснив ОСОБА_3 наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Отже, ОСОБА_3 повинен був виконати вимоги інспектора патрульної поліції пройти огляд на стан сп'яніння. Не виконавши це, він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що судом першої інстанції зроблений правильний висновок.

В суді апеляційної інстанції захисник не заперечувала того, що ОСОБА_3 був зупинений працівниками поліції, які запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння, проте він відмовився у зв'язку з тим, що працівники поліції вели себе упереджено до нього та він бажав пройти огляд самостійно.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи наявний висновок КМНКЛ «Соціотерапія» від 17 січня 2019 року про те, що ОСОБА_3 не перебував в стані наркотичного сп'яніння, проте даний висновок не спростовує винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме у відмові від проходження такого огляду.

Доводи апелянта про відсутність в матеріалах провадження направлення водія на проходження огляду на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я є непереконливими, оскільки таке направлення видається в разі згоди водія пройти огляд в медичному закладі.

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення, зокрема, стану наркотичного сп'яніння. При цьому, він не повинен ставити уповноваженому представнику влади будь - які умови. В разі, якщо водій не згоден з діями поліцейського, він може їх оскаржити у встановленому законом порядку.

Відмова від такої вимоги є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи був водій в стані сп'яніння.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15 березня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун