П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2019 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 04 червня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 04 червня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 10 березня 2019 року в 23 год. 20 хв. по вул. Заболотного в м. Києві керувала автомобілем «Тойота», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила п. 2.9 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду, справу про адміністративне правопорушення щодо неї закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Одночасно апелянт ставить питання про поновлення їй строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки вважає, що строк вона пропустила із поважних причин.

Апелянт зазначає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції вона не була присутньою, оскільки не отримували судову повістку про виклик до суду. Вона звертає увагу на те, що про судове рішення дізналася 12 червня 2019 року, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження вона пропустила з поважних причин.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що судом неповно досліджені необхідні для вирішення справи обставини та порушено норми матеріального і процесуального законодавства. На її думку, суд не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи. На думку апелянта, суд порушив її право на захист.

ОСОБА_1 звертає увагу на те, що судом першої інстанції розглянуто справу за її відсутності, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 268 КУпАП, а тому постанова суду підлягає скасуванню.

Апелянт зазначає, що огляд на стан сп`яніння проведений з порушенням Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція). ОСОБА_1 звертає увагу на те, що огляд проводився за допомогою вимірювальної техніки та обладнання, не дозволених МОЗ та за відсутності даних про повірку цього засобу.

З огляду на викладене, апелянт вважає, що постанова суду підлягає скасуванню, а провадження щодо неї закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явилися, належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, причини свого неприбуття не повідомила.

Переглянувши справу та доводи клопотання ОСОБА_1 про поновлення їй строку, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 пропустила строк на апеляційне оскарження постанови суду з поважних причин.

Відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, 04 червня 2019 року судом за відсутності ОСОБА_1 ухвалене рішення про визнання її винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Матеріали справи не містять дані про дату отримання ОСОБА_1 копії постанови.

З урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свободпро право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 пропустила строк на оскарження постанови з поважних причин, а тому її апеляційна скарга підлягає розгляду.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Оскаржуючи судове рішення, ОСОБА_1 звертає увагу на те, що судом першої інстанції розглянуто справу за її відсутності, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Апеляційний суд зазначає, що та обставина, що справу було розглянуто за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не може бути визнана безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови, з огляду на наступне.

Відповідно до матеріалів провадження, суд своєчасно повідомляв ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи, проте вона не з'явилася до судового засідання.

У зв`язку з цим, незважаючи на те, що причиною неявки ОСОБА_1 було те, що вона перебувалана лікуванні, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про можливість розгляду справи за її відсутності, оскільки, в даному конкретному випадку це не вплинуло і не могло вплинути на дотримання судом вимог ст. 245 КУпАП щодо забезпечення реалізації завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи та її вирішення в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх доказів в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку апеляційного суду, суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в повній мірі дотримався вимог закону.

Судове рішення є вмотивованим. Суд вказав, які докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП він приймає, а тому доводи апелянта про те, що судом не дотримано положень ст. 245 КУпАП є необґрунтованими.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 стверджує, що постанова суду підлягає скасуванню із закриттям провадження щодо неї, оскільки процедура проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння грубо порушена.

Проте з такими доводами апелянта не погоджується апеляційний суд.

Оскаржуючи судове рішення, апелянт зазначає, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу газоаналізатора Драгер «Алкотест 6820», який не дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а тому результати такого тесту є недопустимим доказом.

Апеляційний суд вважає, що такі доводи апелянта не ґрунтуються на законі.

Відповідно до п. 6 до Інструкції , огляд на стан сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до переліку технічних засобів, до спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння належать газоаналізатори «AlcoQuant 6020», «Alcotest 6510», «Alcotest6820», «Alcotest6810», «Alcotest7410 Plus com», «Алконт 01».

В той же час, всі види газоаналізаторів Drager Alcotest зареєстровані та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком, затвердженим наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529, що свідчить про правомірність використання приладу Драгер «Алкотест 6820» поліцейським під час виконання своїх службових обов`язків.

Відповідно до сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки, зокрема Драгер «Алкотест 6820» міжповірочний інтервал приладу становить один рік.

Як вбачається з роздрукованого результату приладу Драгер «Алкотест 6820», за допомогою якого ОСОБА_1 проходила огляд, останнє калібрування приладу проводилось 26 жовтня 2018 року, а ОСОБА_1 проходила огляд на стан сп`яніння 10 березня 2019 року, що свідчить про належне здійснення повірки та калібрування приладу Драгер «Алкотест 6820», відтак підстави для визнання його результатів недійними відсутні.

Отже, огляд проведений у відповідності до ст. 266 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керувала автомобілем «Тойота», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила п. 2.9 ПДР України. Протокол про адміністративне правопорушення містить підпис правопорушника про те, що ОСОБА_1 ознайомлена з правами та обов`язками. Будь-яких зауважень стосовно того, що поліцейський на не надав відповідні документи на використання приладуДрагер «Алкотест 6820» ОСОБА_1 не заявила.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються роздруківкою приладу Драгер «Алкотест 6820»від 10 березня лютого 2019 року, чим зафіксовано факт перебування водія ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, де зазначено час проходження огляду та наявність в повітрі, яке видихала ОСОБА_1 в технічний пристрійДрагер 2,64 проміле алкоголю.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що зазначені в протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які засвідчили факт перебування ОСОБА_1 в стані на алкогольного сп`яніння.

Апеляційним судом досліджувався відеозапис з нагрудної камери поліцейського, відповідно до якого поліцейські підійшли до ОСОБА_1 та запропонували їй пройти огляд на стан сп`яніння, на що вона погодилася. Огляд проводився за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків та було встановлено факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Своєї незгоди з результатами огляду за допомогою технічного приладу вона не висловила.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ґрунтується на належних та допустимих доказах, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 04 червня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун