Справа № 755/4798/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" травня 2019 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Марфіна Н. В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 160 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 (далі - особа, що притягається до адміністративної відповідальності), 12.03.2019 року о 15 год. 00 хв. рухаючись в місті Києві по вул. М. Раскової, 1, здійснював торгівлю продуктами швидкого харчування.

У судовому засіданні, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення визнала в повному обсязі, надала покази в частині обставин його вчинення, які викладені в установчій частині постанови, щиро розкаялася.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення, який складений у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України;

- Рапортом дільничного офіцера поліції Дніпровського УП ГУ Національної поліції у місті Києві;

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд, у відповідності до положень ст. 251 та ст. 252 КУпАП, вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 160 КУпАП.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та у відповідності до ст. 34 КУпАП встановив ту обставину, що ОСОБА_2 щиро розкаявся у здійсненні адміністративного правопорушення. Обставин, які обтяжують відповідальність останнього судом не встановлено і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції частини 1 статті 160 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, ч. 1 ст. 160, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі трьох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 51 (п'ятдесят одна) гривня.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 гривень 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статтею 287-291 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред'явлення до виконання три місяці.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" ідентифікаційного номеру боржника, згідно постанови Верховного Суду України від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14, не являється підставою для відмови державного виконавця у відкритті виконавчого провадження.

С у д д я : Марфіна Н. В.