Справа №577/4680/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Ярмак О. М.
Номер провадження 33/816/157/19 Суддя-доповідач Матус В. В.
Категорія 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Матус В. В. ,за участю потерпілої ОСОБА_3, представника потерпілої адвоката Кисляка О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_3 на постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25 лютого 2019 року, якою відносно

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Чернеча Слобода Буринського району Сумської області, мешканця АДРЕСА_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2

закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу, 18 жовтня 2018 року о 17 год. 35 хв. у м. Конотоп по пр. Миру, біля будинку № 54, ОСОБА_5, керував т/з «ВАЗ 2108», державний номер НОМЕР_1, не вибрав безпечну швидкість руху, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Volkswagen» д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, який рухався попереду та здійснював розворот ліворуч, чим порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25 лютого 2019 року відносно ОСОБА_5 закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_3 не погоджується з постановою судді, просить її скасувати, як таку що прийнята з порушенням норм матеріального права, а справу направити на новий розгляд.

Свої вимоги мотивує тим, що зіткнення сталося в місці розриву подвійної-суцільної смуги, яка розділяє смуги для руху транспортних засобів в обох напрямках. Зіткнення стало для неї несподіванкою, так як постійно працював сигнал лівого повороту й, на її думку, ОСОБА_5 повинен був його бачити і зменшити швидкість, яка сягала більше 60 км/год, але останній цього не зробив, не спробував гальмувати, а намагався об'їхати зліва і таким чином обігнати її машину, що суворо заборонено ПДР. Вважає, що ці дії, а саме: ігнорування сигналу лівого повороту, перевищення дозволеної швидкості, небезпечний обгін з перетинанням подвійної смуги привели до зіткнення.

Також зазначає, що після зіткнення вона вдарилася головою і втратила на деякий час свідомість і внаслідок чого погано себе почувала й не дуже усвідомлювала, що навколо діється, а через три дні їй було діагностований струс мозку, що був наслідком ДТП, але незважаючи на такий стан, працівники поліції наполягли на підписанні нею схеми ДТП, яка не може бути допустимим доказом.

Сумнівним, на її погляд, є висновок експертизи, який обґрунтовується в основному на показах ОСОБА_5 з ігноруванням її пояснень щодо подій, які передували ДТП.

При цьому, звертає увагу на те, що зразу після ДТП ОСОБА_5 під час оформлення події ДТП та схеми ДТП не міг вказати з якою швидкістю він їхав.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3 та її представника, які підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з'ясував всі обставини справи, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Згідно ст. 124 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 ставилося у провину порушення вимог п.12.1 ПДР.

Згідно п. 12.1 ПДР України, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 1931/1932 від 11 лютого 2019 року, експерту не вдалося за можливе визначити чи мав водій технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «Volkswagen» д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 та провести оцінку дій водія автомобіля «ВАЗ 2108» д.р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 щодо відповідності чи невідповідності вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху, та

Поряд з цим, у висновку експерта вказується на порушення водієм «Volkswagen» ОСОБА_6 п.п. 10.1, 10.3, 10.4 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв'язку з виникненням ДТП та наслідками, що настали ( а.с. 56-64).

Допитаний в суді апеляційної інстанції експерт ОСОБА_7 підтвердив висновок експертизи та пояснив, що саме в діях водія ОСОБА_3 вбачаються невідповідності вимогам п. 10.1, 10.3, 104 Правил Дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв'язку з виникненням ДТП та наслідками, що настали.

Будь-яких доказів невідповідності вимогам чинного законодавства вищезазначеного висновку експерта від 11 лютого 2019 року ні в апеляційній скарзі, ні під час апеляційного розгляду ОСОБА_6 надано не було.

Й такий висновок експерта узгоджується з поясненнями водія ОСОБА_5, який свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не визнав, та зазначав, що 18 жовтня 2018 року о 17 год. 35 хв. він на автомобілі «ВАЗ 2108» рухався по пр. Миру в м. Конотопі Сумської області у напрямку залізничного вокзалу ст. Конотоп. зі швидкістю 50 км/год у крайній лівій смузі. Проїзна частина дороги по пр. Миру має по дві смуги для руху в одному напрямку, які не розподілені між собою дорожньою розміткою, та розподілена по середині подвійною суцільною смугою. Він бачив, що попереду у крайній правій смузі рухається автомобіль «Volkswagen» д.р.н. НОМЕР_2. Коли він порівнявся з вказаним автомобілем, то автомобіль «Volkswagen» без включення покажчика повороту хотів виконати маневр розвороту, але не пропустив його, внаслідок чого відбулася дорожньо-транспортна пригода та автомобіль «Volkswagen» вдарив його у праву передню частину автомобіля. Вже коли він побачив, що автомобіль «Volkswagen» збирається виконувати маневр розвороту з виїздом на смугу руху його автомобіля, то він зменшив швидкість руху та вивернув кермо вліво, але все рівно йому не вдалося уникнути зіткнення.

Наведеними доказами у їх сукупності спростовуються доводи ОСОБА_3 проте, що саме дії ОСОБА_5 привели до зіткнення автомобілів.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Аналізуючи матеріали справи та наявні в ньому докази, погоджуюсь з висновком судді місцевого суду, що наданими суду матеріалами не доведено порушення ОСОБА_5 п. 12.1 Правил дорожнього руху.

Крім того, за змістом ст.124 КУпАП адміністративна відповідальність особи настає у випадку порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження, з-поміж іншого, транспортних засобів.

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення від 18 жовтня 2018 року серії БД № 389561 ОСОБА_5 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП, тоді як фабула правопорушення, викладена в протоколі, не містить даних про пошкодження автомобілів чи іншого майна.

Ці обставини вказують на відсутність об'єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП

Таким чином, враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність в діях ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі не наведено докази, якими б спростовувались вказані висновки судді суду першої інстанції.

Порушень судом першої інстанції при розгляді даної справи норм матеріального чи процесуального права, положень КУпАП судом апеляційної інстанції не встановлено.

Зважаючи на викладене, підстав для скасування постанови судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25 лютого 2019 року та задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3 суд апеляційної інстанції не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25 лютого 2019 року відносно ОСОБА_5 - залишити без зміни, а апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуМатус В. В.