Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

1 квітня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю захисника Глущенка М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 28 лютого 2019 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 28.02.2019 року на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 8 грудня 2018 року близько 1 години 30 хвилин ОСОБА_3, керуючи автомобілем Ford д/н НОМЕР_2 біля будинку № 14-а на пр-ті Бажана в м. Києві з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає про незаконність постанови, оскільки викладені в ній відомості про те, що суд заслухав пояснення свідків, не відповідають дійсності. Свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 суд не викликав, не взяв до уваги його пояснення про те, що фіксація нібито вчиненого правопорушення відбувалася в присутності лише одного свідка, а тому письмові пояснення вказаних осіб, які не давали їх суду під присягою, не можна вважати доказами. Записом нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського з урахуванням ракурсу зйомки до плеча також не зафіксовано осіб, що засвідчили факт відмови водія пройти огляд на стан сп'яніння, отже, ним засвідчено відсутність свідків.

При цьому звертає увагу на рапорт, в якому вказано, що він керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар, з перевищенням швидкості, тікав від патрульних поліцейських і був зупинений шляхом переслідування. Однак ці обставини ________________________________________________________________________

Справа № 33/824/1589/2019 Постанова винесена суддею Домарєвим О.В.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

доведені не були, протоколи чи постанови про інші адміністративні правопорушення не складались, що суд не врахував. 8 грудня 2018 року він був зупинений біля будинку, де проживає, нібито за керування автомобілем без ввімкненого ближнього світла фар та з перевищенням швидкості. Поліцейські викликали ще один патрульний автомобіль і наполягали на проходженні огляду на стан алкогольного сп'яніння. На пропозицію пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу він відмовився, оскільки не довіряв діям поліцейських, які повідомили неправдиву причину зупинки і надали алкотестер "Drager" з вже встановленим мундштуком, що є негігієнічним, а показники такого приладу є неправильними. В подальшому було залучено одну особу як свідка та зафіксовано відмову пройти огляд. Посилаючись на положення ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2015 року № 1103, ОСОБА_3 стверджує, що поліцейський повинен був спочатку провести його огляд з використанням спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу, а в разі незгоди пройти такий огляд або з результатами огляду - запропонувати пройти огляд у закладі охорони здоров'я, чого зроблено не було, і це підтверджується відсутністю у справі направлення, форма якого затверджена Інструкцією. Таким чином його позбавили можливості у встановленому законом порядку пройти огляд на стан сп'яніння, а тому висновки суду про відмову пройти у встановленому порядку медичний огляд є помилковими.

Підписати протокол йому не дали і копію не вручили, всупереч вимогам ст.ст.2652, 266 КУпАП від керування транспортним засобом він відсторонений не був, транспортний засіб тимчасово не затримували шляхом блокування або доставляння на спеціальний майданчик. Враховуючи те, що протокол про адміністративне правопорушення, який є єдиним доказом, складений з порушенням вимог закону, він не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності, і згідно з ст.62 Конституції України суд повинен був витлумачити усі сумніви щодо доведеності вини на його користь.

З огляду на викладене просить постанову судді скасувати і закрити провадження у справі щодо нього на підставі п.1 ст.247 КУпАП, тобто у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

До апеляційного суду ОСОБА_3, для повідомлення якого про дату, час і місце судового засідання, вживалися передбачені законом заходи, не прибув. Враховуючи думку захисника Глущенка М.М., який не заперечував проти розгляду справи за відсутності свого підзахисного і підтвердив, що останній повідомлений про апеляційний розгляд, згідно з ч.6 ст.294 КУпАП неявка порушника не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення захисника Глущенка М.М., який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суддя місцевого суду згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчиненого правопорушення, дав належну оцінку доказам і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_3, про що зазначено раніше; поясненнях свідка ОСОБА_6 - патрульного поліцейського, який повідомив про зупинку автомобіля "Ford", яким керував ОСОБА_3 з ознаками алкогольного сп'яніння і відмовився від проходження огляду з використанням газоаналізатора "Drager" та в закладі охорони здоров'я, що було зафіксовано в присутності двох свідків; письмових поясненнях свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, в присутності яких водій відмовився пройти огляд на стан сп'яніння; записі нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського.

Оскільки вказані докази об'єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.

Як вбачається зі змісту постанови судді, в ній не зазначено про те, що свідки ОСОБА_4 і ОСОБА_5 давали пояснення, і безпосередньо в суді заслуховувались лише пояснення ОСОБА_3 і свідка ОСОБА_6

Свідки ОСОБА_4 і ОСОБА_5 викликались, однак в судове засідання не з'явились, і забезпечити їх явку з урахуванням особливостей провадження по справі про адміністративне правопорушення іншим чином, ніж шляхом направлення судових повісток, суд був позбавлений можливості.

Між тим, відібрання пояснень свідків на бланку, який заповнюється поліцейським і підписується свідком, не суперечить вимогам закону, і зміст цих пояснень не викликає жодних сумнівів у їх достовірності. Посилання порушника на те, що письмові пояснення не є доказами, оскільки свідки не приводилися до присяги, є його власним тлумаченням норм закону, оскільки таких положень чинний КУпАП не містить.

Поясненням ОСОБА_3. про те, що він відмовився від огляду на місці зупинки транспортного засобу з використанням газоаналізатора "Drager", оскільки в ньому вже було встановлено мундштук, і що пройти огляд в закладі охорони здоров'я йому не пропонували, суд дав оцінку і правильно їх відкинув, розцінивши як намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Ці показання, як і доводи апеляційної скарги, повністю спростовуються відеозаписом, на якому зафіксовано, як поліцейський оголошує, що в присутності двох свідків пропонує ОСОБА_3 пройти огляд на стан сп'яніння, на що особа відмовляється, пояснюючи це тим, що вона не ОСОБА_3 а ОСОБА_9, і що документи ОСОБА_3 поліцейські взяли у якоїсь дівчини, яка їхала. Будь-яких зауважень, що при цьому був присутній один свідок, а не два, ОСОБА_3 не висловлював.

У відповідності з положеннями ч.ч.3, 6 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Направлення особи для огляду на стан сп'яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Така ж процедура передбачена п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2015 року № 1103, п.7 розділу І Інструкції.

Форма направлення на огляд, яка наведена в додатку 1 до Інструкції, заповнюється у випадку направлення водія на огляд до закладу охорони здоров'я. Оскільки поведінка ОСОБА_3. беззаперечно свідчила про відмову пройти огляд у будь-який спосіб, а не за допомогою спеціального технічного засобу, підстав для складання направлення водія на огляд у поліцейських не було.

Копія протоколу про адміністративне правопорушення не вручалася ОСОБА_3 у зв'язку з відмовою його підписувати та отримувати копію, про що в ньому зроблено запис. І з урахуванням позиції захисту порушника, який надав неправдиві пояснення, жодних сумнівів запис у протоколі не викликає.

Отже, порушень вимог закону та відомчих нормативних актів при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення працівниками поліції допущено не було.

З приводу рапорту, складеного поліцейським відділення № 6 батальйону супроводження ГУ НП у м. Києві, про причини зупинки автомобіля "Ford" та виклику на місце зупинки іншого патруля для оформлення матеріалів після виявлення у ОСОБА_3 ознак алкогольного сп'яніння, слід зауважити наступне. Справа про адміністративне правопорушення надійшла на розгляд суду з протоколом, складеним за ч.1 ст.130 КУпАП. Оскільки інші протоколи про адміністративне правопорушення в справі відсутні, то, відповідно оцінку діям ОСОБА_3 в контексті вчинення ним інших адміністративних правопорушень, суд першої інстанції і не давав.

Відсутність у матеріалах справи даних про відсторонення ОСОБА_3 від керування транспортним засобом не спростовує висновки суду про відмову від проходження огляду на стан сп'яніння відповідно до встановленого порядку. Що ж стосується дій поліцейських, які не здійснили тимчасове затримання транспортного засобу шляхом блокування або доставляння на спеціальний майданчик чи стоянку, то передбачених для цього ч.1 ст.2652 КУпАП підстав не було, оскільки застосування цього заходу забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю.

Отже, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_3 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті.

Таким чином постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 28 лютого 2019 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М. Тютюн