справа № 204/1642/19
провадження № 3/204/844/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2019 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Некрасов О.О., розглянувши справи про адміністративне правопорушення у відношенні:

шило владислава анатолійовича, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.ст. ч. 1 ст. 130, 124, ст. 122-4 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

19 лютого 2019 року, о 20 годині 50 хвилин, у м. Дніпро, на вул. Дмитра Кедріна 49, водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «М2141», номерний знак НОМЕР_1, при виникненні перешкоди не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу або обїзду перешкоди, в результаті чого скоїв наїзд на перешкоду, а саме металевий стовпчик паркану. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Після цього водій ОСОБА_1 залишив місце ДТП.

Після цього, 19 лютого 2019 року, о 22 годині 15 хвилин, у м. Дніпро, на вул. Щепкіна 27, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «М2141», номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків, результат тесту 1,57 ‰.

В результат своїх дій ОСОБА_1 порушив вимоги 12.3, 2.10А та 2.9А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.ст. ч. 1 ст. 130, 124, ст. 122-4 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину визнав частково. Стосовно ДТП він пояснив, що відїжджав від підїзду на автомобілі «М2141» та натрапив на стовпчик, розбив фару та масляний фільтр автомобілю. Після зіткнення він залишив місце ДТП, оскільки, на його думку, стороннім особам шкоди він не заподіяв. При цьому він зазначив, що шкоду він компенсував, в сумі 21000 гривень. Що стосується керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, він пояснив, що дійсно перебував в стані алкогольного спяніння, оскільки перед початком руху на автомобілі, випив пляшку горілки 0,5 л. на двох з товаришем. Він вживав алкогольні напої у ОСОБА_2, після чого сів за кермо, щоб доїхати додому. Він розумів, що в стані алкогольного спяніння керувати автомобілем заборонено. При цьому він зазначив, що поліцію викликав власник автомобіля «М2141», який подумав, що його автомобіля викрали. Однак він пояснив, що вказаний автомобіль він взяв, повідомивши про це власника автомобіля, проте останній мабуть цього не почув. Після цього він залишив автомобіль на вул. Щепкіна та пішов. Далі йому зателефонував власник автомобіля, та попросив принести йому ключі від автомобіля. Коли він ніс ключі, за квартал від місця перебування власника автомобіля, його затримали співробітники поліції. Також він повідомив, що відносно нього розглядається кримінальне провадження по факту угону ним вказаного вище автомобіля - «М2141».

Винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень передбачених ст.ст. ч. 1 ст. 130, 124, ст. 122-4 КУпАП підтверджується зібраними матеріалами по справі: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 143632 від 19 лютого 2019 року; схемою місця ДТП від 19 лютого 2019 року; протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 143633 від 19 лютого 2019 року; протоколом про адміністративне правопорушення серії ДБ № 212279 від 19 лютого 2019 року; висновком алкотестеру «Драгер» від 19 лютого 2019 року, згідно якого, о 22.28 годин, результат тесту ОСОБА_1 показав 1,57 ‰; актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 19 лютого 2019 року, згідно яких, 19 лютого 2019 року, о. 22.28 годин, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного спяніння, результат тесту 1,57 ‰; рапортом 2 взводу 4 роти 4 батальйону УПП в Дніпропетровській області від 19 лютого 2019 року, згідно якого, 19 лютого 2019 року, в м. Дніпро, на вул. Щепкіна 27, було виявлено ОСОБА_1 Також було зясовано, що під час руху він скоїв наїзд на перешкоду, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, після чого залишив місце ДТП. При цьому ОСОБА_1 перебував в пяному вигляді. Зі згоди ОСОБА_1 було проведено огляд на стан спяніння за допомогою приладу «Драгер», результат тесту 1,57 ‰.

Так, відповідно до п. 12.3 Правил дорожнього руху, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Згідно п. 2.10А Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Згідно п. 2.9А Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з досліджених матеріалів справи та пояснень самого ОСОБА_1, то пояснення останнього щодо часткового визнання своєї вини, стосуються лише порушенням ним п. 2.10А Правил дорожнього руху, тобто залишення місця ДТП. З його пояснень вбачається, що він залишив місце ДТП, оскільки, на його думку, стороннім особам шкоди він не заподіяв. Проте останній не заперечував сам факт наїзду на перешкоду у вигляді стовпчика, тобто факту ДТП, а також факту керування ним автомобілем в стані алкогольного спяніння.

Приймаючи до уваги викладене, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності, суд робить висновок, про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, яка передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, а також про доведеність вини за ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

З урахуванням викладеного, а також характеру вчиненого правопорушення, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступеню вини та інших вимог передбачених ст. ст. 33-35 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність накладення на винного стягнення, достатнього для його виховання.

Таким чином, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. За вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді накладення на винного стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що буде достатнім для його виховання та попередження вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до вимог ст. 36 КУпАП остаточно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір у розмірі 384 гривень 20 копійок.

Тому, оскільки ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень та притягнуто до адміністративної відповідальності, вважаю необхідним стягнути з нього на користь держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 122-4, 124, 122-4, 280, 283, 284, 294, ч. 1 ст. 303 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

шило владислава анатолійовича визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

шило владислава анатолійовича визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в 15 (пятнадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

шило владислава анатолійовича визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень та позбавити права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до вимог ст. 36 КУпАП остаточно накласти на шило владислава анатолійовича адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень та позбавити права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з шило владислава анатолійовича на користь держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Строк предявлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя О.О.Некрасов