Справа № 127/4465/19
Провадження № 33/801/289/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Клапоущак С. Ю.
Доповідач: Зайцев А. Ю.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Зайцев А.Ю., за участю секретаря судового засідання Куленко О.В., прокурора Каменяр С.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 25 лютого 2019 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 25 лютого 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 850 гривень на користь держави.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 384 гривні 20 копійок судового збору.

Як зазначено в постанові, ОСОБА_2, будучи поліцейським взводу № 1 роти тактико - оперативного реагування Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП НП України, та являючись особою, уповноваженою на виконання функцій держави та суб'єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону, припинивши діяльність в поліції 16 липня 2018 року, був зобов'язаний не пізніше цього дня подати декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, тобто з 01 січня 2018 року по 15 липня 2018 року.

За результатами моніторингу загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщенні на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції встановлено, що ОСОБА_2 лише 17 липня 2018 року о 22.04 год. подав декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування «перед звільненням».

Отже ОСОБА_2 у порушення абзацу першого частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно, без поважних причин, 17 липня 2018 року о 22.04 год. подав до НАЗК електронну декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування «перед звільненням», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 172-6 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що ні статтею 172-6 КУпАП, ні статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції» не визначено термін подачі декларації особою, яка припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави, тому факт ознайомлення ОСОБА_2 з положеннями частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», не може бути доказом його вини. Його не було ознайомлено із встановленим терміном подачі даної декларації, зокрема з рішенням НАЗК від 10 червня 2016 року № 3.

Органом, який склав протокол та надіслав його до суду, не доведено в діях ОСОБА_2 умислу на вчинення інкримінованого йому правопорушення. Зазначає, що декларацію він подав 17 липня 2018 року, оскільки з поважних причин не міг її подати 16 липня 2018 року, так як перебував за межами міста Вінниці і не мав можливості своєчасно її подати.

Вказує, що правопорушення було виявлено Вінницьким управлінням ДВБ НП України у серпні-вересні 2018 року коли було запрошено в НАЗК відомості про наявність або відсутність збоїв у роботі ІТС з 02 липня 2018 року по 17 липня 2018 року, однак протокол про адміністративне правопорушення було складено 11 лютого 2019 року, а постанову суду першої інстанції прийнято 25 лютого 2019 року, тобто з порушенням частини третьої статті 38 КУпАП, зі спливом тримісячного строку з дня виявлення правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_2 та прокурора Каменяр С.В., вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідальність за частиною першою статті 172-6 КУпАП настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі вих. № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією» звернуто увагу судів на те, що вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати:

1) об'єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об'єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.

Для розкриття об'єктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 КУпАП, слід зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм. Так, примітка до статті 172-6 КУпАП, вміщуючи вказівку на суб'єкт цього правопорушення, відсилає правозастосувача до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 статті 45 Закону, в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму частини першої статті 172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Так, для кваліфікації діяння за частиною першою статті 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

Зазначено, що в частині першій статті 45 Закону визначено кінцевий термін (часові межі), коли уповноважені на те особи зобов'язані подати декларацію, зокрема вміщено формулювання «щорічно до 1 квітня». Разом з тим у випадках, передбачених частиною другою статті 45 Закону, тобто в разі припинення здійснення діяльності, цей термін не визначено взагалі. Відсутність законодавчо визначеного терміну подання декларації в разі припинення діяльності унеможливлює безумовну констатацію несвоєчасності такого подання.

Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв'язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо;

2) предметом правопорушення є декларація, подана шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції: а) за минулий рік; б) за період, не охоплений раніше поданими деклараціями;

3) суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно з частиною другою статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Згідно з підпунктом «з» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування , зокрема поліцейські.

Пунктом 5 частини першої статті 12 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що Національне агентство з питань запобігання корупції з метою виконання покладених на нього повноважень має приймати з питань, що належать до його компетенції, обов'язкові для виконання нормативно-правові акти.

Частиною 5 статті 12 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.

Нормативно-правові акти Національного агентства після включення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів опубліковуються державною мовою в офіційних друкованих виданнях.

Нормативно-правові акти Національного агентства, які пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня офіційного опублікування.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 червня 2016 року № 3, яке зареєстровано у Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 959/29089, визначено, що декларація суб'єкта декларування, який припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб'єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення. Декларація суб'єкта декларування, який припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб'єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день, що передує дню подання декларації. Під раніше поданими деклараціями розуміються як декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, так і декларації, що були подані відповідно до Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Днем припинення діяльності, пов'язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до пункту 2 Порядку перевірки факту подання суб'єктами декларування декларацій відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій, який затверджений Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 06 вересня 2016 року № 19 та зареєстрований Міністерством юстиції України від 15 листопада 2016 року за № 1479/29609 (далі - Порядок № 19), є день видачі трудової книжки суб'єкту декларування.

Згідно з пунктом 2 частини 1 роз'яснення Національного агентства з питань запобігання корупції щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 11 серпня 2016 року № 3, декларація суб'єкта декларування, який припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб'єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Висновок суду першої інстанції про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 КУпАП підтверджується : протоколом про адміністративне правопорушення №20/2019 від 11 лютого 2019 року (а.с. 1-8); рапортом старшого оперуповноваженого в ОВС Вінницького управління ДВБ НПУ Пилипчука О.Ф., згідно з яким останній доповідав начальнику Вінницького управління ДВБ НПУ Мандриковичу І.М., що в ході перевірки було встановлено, що сержант поліції ОСОБА_2, припинивши діяльність в поліції 16 липня 2018 року був зобов'язаний не пізніше цього дня подати декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, тобто з 01 січня 2018 року по 15 липня 2018 року, однак подав 17 липня 2018 року о 22.04 год. (а.с. 9-11); послідовністю дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_2 (а.с. 13-17); витягом з Єдиного державного реєстру декларацій, з якого вбачається, що ОСОБА_2, посада: поліцейський роти батальйону УПП м. Вінниці ДПП, подав декларацію перед звільненням 17 липня 2018 року о 22.04 год. (а.с. 18-26); витягом з наказу начальника ГУНП у Вінницькій області №12 о/с від 04 грудня 2015 року про призначення ОСОБА_2 поліцейським батальйону патрульної поліції ГУНП у Вінницькій області (а.с. 30); присягою працівника НПУ ОСОБА_2, яку він прийняв 12 лютого 2016 року (а.с. 32); рапортом ОСОБА_2 про звільнення зі служби в поліції від 02 липня 2018 року (а.с. 33); витягом з наказу №666 о/с від 11 липня 2018 року про звільнення ОСОБА_2 зі служби в поліції (а.с. 34); розпискою ОСОБА_2 про отримання трудової книжки, тимчасового посвідчення (замість військового квитка), обхідний лист, витяг з наказу про звільнення, розписка датована 16 липня 2018 року (а.с. 35), з цим висновком погоджується також суд апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що положеннями частини першої статті 172-6 КУпАП, частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» чітко не визначено термін подачі декларації особою, яка припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави, а з рішенням НАЗК від 10 червня 2016 року № 3 його ознайомлено не було, суд апеляційної інстанції не вважає такими, що свідчать про відсутність в його діях складу інкримінованого правопорушення з наступних підстав.

Закон України «Про запобігання корупції» та рішення НАЗК, які зареєстровані в Міністерстві юстиції України є частиною національного законодавства, обов'язкові до виконання та є загальнодоступною публічною інформацією.

Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Отже, незнання вимог законів та інших нормативних актів, що визначають права та обов'язки суб'єкта декларування, яким є ОСОБА_2, не звільняє останнього від відповідальності за їх невиконання.

Крім того, 16 липня 2018 року, під час отримання трудової книжки в УПП у Вінницькій області ДПП НП України ОСОБА_2 під особистий підпис ознайомився з вимогами частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» та Рекомендаціями для поліцейських, державних службовців та працівників поліції, які є суб'єктами декларування, про дотримання окремих обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції» при звільненні зі служби, зокрема щодо необхідності подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє таку діяльність, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями «перед звільненням» не пізніше дня припинення діяльності, шляхом заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті НАЗК. Також під особистий підпис ОСОБА_2 був попереджений про відповідальність за її неподання або несвоєчасне подання.

З огляду на зазначене, доводи апеляційної скарги про те, що в діях ОСОБА_2 відсутній умисел на вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 КУпАП, а відтак і суб'єктивна сторона правопорушення, є безпідставними.

Докази поважності несвоєчасного подання декларації ОСОБА_2 не надано, а його посилання на те, що декларацію він подав 17 липня 2018 року, оскільки не міг її подати 16 липня 2018 року, так як перебував за межами міста Вінниці, суд апеляційної інстанції не вважає поважною причиною несвоєчасного подання декларації, оскільки 16 липня 2018 року ОСОБА_2 перебував у місті Вінниці, отримав трудову книжку, а тому не був позбавлений можливості подати декларацію.

В той же час аргументи апеляційної скарги про те, що правопорушення було виявлено Вінницьким управлінням ДВБ НП України у серпні-вересні 2018 року коли було запрошено в НАЗК відомості про наявність або відсутність збоїв у роботі ІТС з 02 липня 2018 року по 17 липня 2018 року, однак протокол про адміністративне правопорушення було складено 11 лютого 2019 року, а постанову суду першої інстанції прийнято 25 лютого 2019 року, тобто з порушенням частини третьої статті 38 КУпАП, зі спливом тримісячного строку з дня виявлення правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Отже, датою виявлення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 КУпАП, слід вважати день виявлення уповноваженим органом несвоєчасне, без поважних причин, подання декларації перед звільненням особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 19 перевірка факту подання декларацій та повідомлення Національного агентства про випадки неподання чи несвоєчасного подання декларацій покладаються на уповноважений підрозділ (особу) з питань запобігання та виявлення корупції відповідного органу, або інший структурний підрозділ такого органу (далі - відповідальний підрозділ (особа)), визначений керівником органу.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 19 відповідальний підрозділ (особа) відповідного органу, а також Національне агентство у випадках, визначених Законом, перевіряє факт подання декларацій у такі строки:

1) щорічні декларації суб'єктів декларування - протягом 10 робочих днів з граничної дати подання таких декларацій;

2) декларації суб'єктів декларування, які припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, - упродовж п'яти робочих днів з дня такого припинення; якщо припинення зазначеної діяльності відбулося з ініціативи керівника органу, в якому працював суб'єкт декларування, - упродовж п'яти робочих днів після спливання строку у двадцять робочих днів з дня, коли суб'єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Пунктом 6 Порядку № 19 передбачено, що у випадку встановлення факту неподання чи несвоєчасного подання декларацій суб'єктами декларування відповідно до вимог Закону відповідальний підрозділ (особа) органу, в якому працюють (працювали) суб'єкти декларування, повідомляє про це Національне агентство упродовж трьох робочих днів з дня виявлення такого факту. Повідомлення Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (додаток 1), надсилається засобами поштового зв'язку (рекомендованим листом з повідомленням про вручення).

З протоколу про адміністративне правопорушення, пов'язаного з корупцією № 20/2019 від 11.02.2019 року, складеного старшим оперуповноваженим в ОВС Вінницького управління ДВП НП України Пилипчуком О.Ф., установлено факт несвоєчасного подання декларації ОСОБА_2 за результатами моніторингу загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщенні на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (а.с.5).

Факт виявлення несвоєчасного подання декларації ОСОБА_2 за результатами моніторингу загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщенні на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, також заначений у рапорті старшого оперуповноваженого в ОВС Вінницького управління ДВП НП України Пилипчука О.Ф. (а.с.10).

Апеляційний суд не може погодитись з твердженням у протоколі про адміністративне правопорушення, пов'язаного з корупцією № 20/2019 від 11.02.2019 року (а.с.7), про те що датою виявлення адміністративного правопорушення є дата складання протоколу так як на момент його складання зібрані необхідні докази, що в сукупності і свідчать про ознаки правопорушення, оскільки датою виявлення правопорушення є дата моніторингу загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларацій, яка очевидно передувала збиранню необхідних доказів в результаті чого в решті і складений відповідний протокол.

Департаментом перевірки декларацій та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції, з посиланням на лист Вінницького управління ДВБ НП України № 888/42-01/02-2018 від 24 липня 2018 року, надано відповідь про встановлення Національним агентством, що ОСОБА_2 несвоєчасно подано декларацію осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та направлено витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування щодо послідовності дій суб'єктів декларування при поданні декларацій та інші матеріали для вжиття заходів з перевірки цих фактів та у разі, встановлення підстав, складення протоколу про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 172-6 КУпАП.

До вказаного листа додано копію повідомлення НП України про факт несвоєчасного подання декларації ОСОБА_2

Наявні у справі документи, дати відповідних листів та вимоги нормативних актів, що регулюють виниклі правовідносини, дають можливість стверджувати, що органам уповноваженим встановлювати факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій у визначені строки та складати відповідні протоколи НП України, Національного агентства з питань запобігання корупції було виявлено факт несвоєчасного подання декларації ОСОБА_2 в період липень-вересень 2018 року, а збирання доказів і листування між ними відбувалось з цього часу по лютий 2019 року (дату складання протоколу).

З огляду на те, що протокол про адміністративне правопорушення складено 11 лютого 2019 року, а постанова місцевого суду прийнята 25 лютого 2019 року, тобто з пропуском трьох місяців з дня виявлення правопорушення органами НП України та Національного агентства з питань запобігання корупції, постанова місцевого суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Ураховуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова не в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю у зв'язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись статтями 38, 268, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 25 лютого 2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 172-6 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з закінченням строку притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченого частиною третьою статті 38 КУпАП.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Підпис А. Ю. Зайцев

Згідно з оригіналом

Суддя А. Ю. Зайцев