311/1368/19
3/311/276/2019
ПОСТАНОВА

Іменем України

10.06.2019 м. Василівка

Суддя Василівського районного суду Запорізької області Нікандрова С.О., розглянувши адміністративний матеріал (протокол серії БД №278713 від 24.03.2019 р.), який надійшов з Запорізького районного відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, пенсіонер, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Василівського районного суду Запорізької області з Запорізького районного відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП. Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №278713 від 24.03.2019 р., 24 березня 2019 року о 06 годині 20 хвилин по вулиці Урицького, 180, смт. Балабіне, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 110206, державний номер НОМЕР_2 , ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, млява мова). Від проходження тесту на алкоголь за допомогою алкотестера Драгер та від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні вищезазначеного правопорушення не визнав, суду пояснив, що 24 березня 2019 року зранку він керував автомобілем ЗАЗ 110206, державний номер НОМЕР_2 , їхав з м.Запоріжжя до смт. Степногірськ. Біля повороту на с.Балабіне стояв автомобіль патрульної поліції, на вимогу працівників поліції він зупинився. Поліцейський повідомив, що здійснюється перевірка документів, після чого він пред`явив йому документи. Після перевірки документів працівник поліції запросив його пройти до службового автомобіля, де звинуватив його в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння і почав складати протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження медогляду на стан сп`яніння. Він не відмовлявся пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Йому не пропонувалося пройти медичне освідування на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера «Драгер» чи будь-яких інших засобів. Також працівник поліції взагалі не пропонував йому проїхати до медичного закладу для проведення медичного огляду на стан сп`яніння, а одразу склав протокол. Поняті під час складення протоколу не залучалися, весь час з часу зупинки транспортного засобу до закінчення складання протоколу, що тримало приблизно 10 хвилин, він спілкувався з поліцейським один на один, без присутності понятих. Пояснення, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення він написав під диктовку

поліцейського, проте не відповідають дійсності. Одразу після складання адміністративного протоколу його відпустили, копію протоколу не надали.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Кара Р.Т. просила визнати недопустимими доказами протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 , та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Відповідно ст.208 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та відповідно до вимог ст.279 КУпАП дослідити докази.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказам вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із вищевказаним стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява №926/08), на переконання суду дані відображенні у протоколі про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП є сумнівними, наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених

між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, то ж, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено двох свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , і долучені до справи їх письмові пояснення, викладені на окремих аркушах.

Оцінюючи як доказ пояснення громадянина ОСОБА_2 від 24.3.2019 року, суд звертає увагу та те, що пояснення не містять даних про уповноважену посадову особу, яка відібрала зазначені пояснення, пояснення надані свідком в період часу з 6 години 30 хвилин до 6 години 40 хвилин, в той час коли о 6 годині 30 хвилин закінчено складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Для перевірки достовірності пояснень свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення, судом неодноразово вживалися заходи для виклику їх в судове засідання. Проте вказані свідки не з`явилися і не повідомили суд про поважність причин своєї неявки, свідок ОСОБА_2 за адресою, зазначеною в протоколі і письмових поясненнях не проживає, свідок ОСОБА_3 , який отримав судову повістку на 10 червня 2019 року, в судове засідання не прибув, причини неявки не повідомив.

Виходячи із судової практики Європейського суду з прав людини (рішення від 25.04.2013 року у справі «Еркапіч проти Хорватії» з приводу дотримання національними судами під час розгляду справ п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 р., згідно якої «за відсутності суттєвих підстав для протилежного, поняття справедливого судового розгляду вимагає надавати більшого значення свідченням, наданими у суді, порівняно з протоколами допитів осіб на попередньому слідстві, оскільки останні являють собою, передусім, процес збору стороною обвинувачення інформації на підтримку своєї позиції». Таким чином, безпосередні показання свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_2 в суді мають більше значення (пріоритет) для встановлення винуватості, ніж письмові пояснення свідків, ще й викладених власноруч поліцейським.

Відеозапис правопорушення щодо відмови водія пройти тест на стан сп`яніння та проходження медичного огляду в медзакладі, який у відповідності до ст.251 КУпАП, є одним з доказів у справі про адміністративне правопорушення, до матеріалів справи не долучався, що позбавляє суд можливості зробити висновок щодо винності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За клопотанням захисника судом додатково у посадової особи, якою складено протокол про адміністративне правопорушення, витребувалася інформація про засіб вимірювальної техніки, що застосовувався 24 березня 2019 року і було запропоновано ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу, журнал видачі відповідній посадовій особі такого засобу для застосування під час несення служби, а також свідоцтво про повірку засобу вимірювальної техніки, за допомогою якого ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова суду від 16 травня 2019 року інспектором СППП №4 Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області Ільченко О.В., яким був складений протокол про адміністративне правопорушення, не виконана, що унеможливлює перевірку наявності на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 засобів вимірювальної техніки для проведення огляду на стан сп`яніння.

Ретельно дослідивши та перевіривши в ході розгляду усі наявні в справі докази, суд приходить переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про

адміністративне правопорушення, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні даного правопорушення в судовому засіданні встановлено не було, не встановлено фактичних даних на спростування доводів особи, відносно якої складено протокол про адміністративні правопорушення.

При цьому, всі можливості для усунення сумнівів були вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 будь-яких умисних дій, направлених на порушення п.2.5 ПДР України.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд прийшов до висновку, що в матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які фактичні дані, які б доводили вину ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому враховуючи те, що фактичні обставини не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративну справу відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП слід провадженням закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.130, п.1 ст.247, ст.ст. 251, 179, 283-285, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області С.О.Нікандрова