Справа № 760/1600/19 Головуючий в суді І інстанції - Агафонов С.А.
Провадження № 33/824/1894/2019 Доповідач - Миколюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Миколюк О.В.,

за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14 березня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14 березня 2019 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.185 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200,00 (десять тисяч двісті гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 352,40 грн.

Згідно з постановою суду, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 335255 від 12.01.2019 року, ОСОБА_1 12.01.2019 року о 01-55 год., в м. Києві по вул. М. Василенка, 7, керував автомобілем «ВАЗ 210994», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №545409 від 12.01.2019 року, в м. Києві по вул. М.Василенка, 7, ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 210994», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. На вимогу пред`явити документи не реагував, вів себе агресивно, при затриманні чинив опір, таким чином здійснив злісну непокору законній вимозі поліцейського, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить її скасувати та провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтуванні вказує, що в зазначений в протоколі дату та час, він в якості пасажира рухався в автомобілі ВАЗ 210994 під керуванням ОСОБА_3 , з яким познайомився на вечірці у спільного знайомого, де він вживав алкогольні напої та попросив ОСОБА_3 його підвести, який приймав антибіотики та не вживав алкогольних напоїв того вечора, на вул.Василенко вони зупинились та водій сказав, що повинен зайти до своєї дівчини, він залишився в автомобілі чекати та курив в вікно задніх дверей, через хвилин 20 повз автомобіль проїхав патрульний автомобіль, та помітивши його в автомобілі повернувся, до автомобіля підійшов поліцейський та почав стукати у вікна, вимагав, щоб він вийшов з автомобіля, після чого витягнув його з заднього сидіння автомобіля та заволодів документами, які знаходились в кармані, після чого йому дали алкотестер «Драгер» та вимагали пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння, він погодився та через те, що працівники поліції не пояснили йому як правильно це робити, в нього не виходило, що поліцейські сприйняли як відмову, запитали чи погоджується він проїхати в медичний заклад, однак ОСОБА_2 відмовився, під час розмови з поліцейськими він постійно повторював, що автомобілем не керував, однак працівники поліції на його слова не реагували, після чого змусили його викликати послугу «Тверезий водій», по приїзду якого взяли від нього розписку, через кілька хвилин до автомобіля повернувся водій ОСОБА_3 , однак працівники поліції на нього будь-якої уваги не звертали.

Також просить при винесенні рішення врахувати заяву ОСОБА_3 про те, що він дійсно 12.01.2019 року о 01-55 год. керував автомобілем ВАЗ 210994 та залишав автомобіль, в якому знаходився на задньому сидінні ОСОБА_2 .

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_2 , який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

За змістом ст. 252 КУпАП, суддя має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції належним чином не проаналізував наявні в справі матеріали, безпосередньо не допитав свідків, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, та передчасно прийшов до висновку про винуватість останнього.

При розгляді справи в апеляційній інстанції, з пояснень ОСОБА_1 встановлено, що винним себе у інкримінованому правопорушенні він не визнав, стверджував, що 12.01.2019 року о 01-55 год. рухався в якості пасажира в автомобілі ВАЗ 210994 під керуванням ОСОБА_3 , з яким познайомився на вечірці у спільного знайомого, де він вживав алкогольні напої та попросив ОСОБА_3 його підвести, який приймав антибіотики та не вживав алкогольних напоїв того вечора, на вул.Василенко вони зупинились та водій сказав, що повинен зайти до своєї дівчини, він залишився в автомобілі чекати та курив в вікно задніх дверей, через хвилин 20 повз автомобіль проїхав патрульний автомобіль, та помітивши його в автомобілі повернувся, до автомобіля підійшов поліцейський та почав стукати у вікна, вимагав, щоб він вийшов з автомобіля, після чого витягнув його з заднього сидіння автомобіля та заволодів документами, які знаходились в кармані, після чого йому дали алкотестер «Драгер» та вимагали пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння, він погодився та через те, що працівники поліції не пояснили йому як правильно це робити, в нього не виходило, що поліцейські сприйняли як відмову, запитали чи погоджується він проїхати в медичний заклад, однак ОСОБА_2 , під час розмови з поліцейськими він постійно повторював, що автомобілем не керував, однак працівники поліції на його слова не реагували, після чого змусили його викликати послугу «Тверезий водій», по приїзду якого взяли від нього розписку, через кілька хвилин до автомобіля повернувся водій ОСОБА_3 , однак працівники поліції на нього будь-якої уваги не звертали та склали адміністративний протокол на ОСОБА_1 .

Також в матеріалах адміністративного провадження міститься заява ОСОБА_3 про те, що 12.01.2019 року приблизно о 01:45 він припаркував власний автомобіль марки ВАЗ 210994, д.н.з. НОМЕР_2 по вул.Василенко, 7 і попрямував до своєї подруги, щоб поговорити про відносини, у автомобілі на задньому сидінні його залишився чекати пасажир-знайомий ОСОБА_1 , якого він підвозив додому, відсутній він був не більше 30 хвилин, коли повернувся до автомобіля, ОСОБА_1 розповів йому, що до нього підходили поліцейські і оформили на нього протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, зателефонувати йому він не міг, оскільки номерами телефонів вони не обмінювались, ключі в автомобілі він не залишав, автомобіль по поверненню виявив в тому ж місці і положенні, як і залишав. В своїй заяві ОСОБА_3 також вказує про те, що самостійно виступити в суді він не має можливості, оскільки виїжджає за межі держави на тривалу роботу.

З метою перевірки пояснень ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 , суд апеляційної інстанції неодноразово відкладав розгляд справи та викликав в судове засідання працівника поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення та свідків, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Однак, на неодноразові виклики працівники поліції та свідки до суду апеляційної інстанції не з`явились, а нормами КУпАП не передбачено їх примусовий привід.

Доказів на спростування пояснень ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 матеріали справи не містять, а ставити їх під сумнів у суду немає підстав.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, матеріали справи не містять беззаперечних доказів на спростування пояснень ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем «ВАЗ 210994», д.н.з. НОМЕР_1 , а обставини, зазначені у складеному протоколі про адміністративне правопорушення, про керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду, а саме лише перебування особи в припаркованому автомобілі у стані алкогольного сп`яніння не тягне за собою відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки суб`єктом даного адміністративного правопорушення є особи, які керують транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Оскільки матеріали провадження не містять доказів того, що працівники поліції зупинили водія ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, та враховуючи, що під час розгляду справи суддею не було дотримано вимог, передбачених ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, що призвело до постановлення в цій частині незаконного рішення, постанова судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14 березня 2019 року в цій частині підлягає скасуванню, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закриттю, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, під час апеляційного розгляду знайшли своє підтвердження обставини, що вказують на порушення ОСОБА_1 вимог ст.185 КУпАП, а саме те, що він знаходячись в автомобілі «ВАЗ 210994» з ознаками алкогольного сп`яніння, на вимогу пред`явити документи, не реагував, вів себе агресивно, при затриманні чинив опір, тобто вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського, їх не заперечував та не оспорював в своїй апеляційній скарзі і сам ОСОБА_1 , тому вважаю, що постанова суду першої інстанції в цій частині є законною і обґрунтованою.

На підставі наведеного і керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати, а провадження по справі - закрити, за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вважати ОСОБА_1 притягнутим до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП до штрафу в розмірі 255 грн.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: