Справа № 628/1416/19
Провадження № 3/628/344/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року суддя Куп`янського міськрайонного суду Харківської області Волчек Ольга Олексіївна, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, яка надійшла з Управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України з протоколом про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює на посаді заступника міського голови Куп`янської міської ради, місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

На адресу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області 13 травня 2019 року надійшов протокол № 331, складений 26 квітня 2019 р. старшим оперуповноваженим УЗЕ в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України Байрачним Вадимом Івановичем про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, відносно заступника міського голови Куп`янської міської ради ОСОБА_2 .

Згідно протоколу, ОСОБА_2 , являється заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів Куп`янської міської ради, і будучи відповідно до п. п. «В» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом, на якій поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», і згідно примітки до статті 172-6 КУпАП, є суб`єктом правопорушення, на виконання вимог ч.1 ст. 45 Закону України № 1700-VІІ, 13.03.2018 року, оприлюднив на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції Е-декларацію за 2017 рік, шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://public.nazk.gov.ua (гіперпосилання на Е - декларацію) - https://public.nazk.gov.ua/declaration/bf1108a7-2ac6-4940-a091-8796fcf104f4.

На виконання вимог ч. 1 ст. 45 Закону № 1700-VII, ОСОБА_2 ,будучі заступником міського голови Куп`янської міської ради, оприлюднив на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції Е - декларацію за 2018 рік, шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://public.nazk.gov.ua (гіперпосилання на Е - декларацію) - https://public.nazk.gov.ua/declaration/54c141f6-3be4-44e0-90c3-677b15606314

Крім того, у протоколі вказано, що законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік» від 07 грудня 2017 року № 2246-VIII визначено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб встановлених на 1 січня 2019 року установлено в розмірі 1762 гривень (тобто 50*1762=88100 тис. грн.). Вартість квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , складає 240 329 грн.,зокрема 27 вересня 2018 року ОСОБА_2 було отримано дохід згідно договору купівлі-продажу серія та номер 1-2113 вартістю 240 329 грн., що еквівалентно 136, 39 прожитковому мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб встановлених на 1 січня 2018 року (240 329/1762=136,39), та відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», у суб`єкта декларування ОСОБА_2 , починаючи з 27.09..2018 р. виник обов`язок у десятиденний строк з моменту придбання подати письмове повідомлення про суттєві зміни у майновому стані шляхом заповнення відповідної форми змін в особистому кабінеті користувача на веб-ресурсі https://public.nazk.gov.ua. Кінцевою датою подання такого повідомлення без порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», у даному випадку, с 05.10.2018. Проте встановлено, що суб`єкт декларування ОСОБА_2 не повідомив про суттєву зміну у майновому стані про придбання земельної ділянки.

Будучи відповідно до п.п. «Б» п.1 ч. 1, ст. З Закону України «Про запобігання корупції»,заступником міського голови Куп`янської міської ради, тобто суб`єктом на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції, згідно примітки до статті 172-6 КУпАП суб`єктом правопорушення, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону, не повідомив у 10- ти денний термін про зміни в майновому стані, а саме про отримання доходу від продажу нерухомого майна квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , складає 240 329 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів станом на 1 січня 2019 року, в щорічній декларації за 2018 рік в розділі 11 було опубліковано дохід від відчуження нерухомого майна гр.. ОСОБА_3 в розмірі 240 329 грн., чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також у протоколі вказано, що місцем вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною 2 статті 1726 КУпАП є місце роботи ОСОБА_2 за адресою: Харківська область, м. Куп`янськ, проспект Конституції, 3. Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є, 06.10.2018 року, тобто наступний день після 10 денного терміну визначеного Законом, неповідомлення про суттєві зміни в майновому стані. Фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 2 статті 1726 КУпАП, є дата складання зазначеного протоколу.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності

Згідно ст. 255 КУпАП обов`язок щодо належного оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення покладається на уповноважених посадових осіб.

Стаття 256 КУпАП передбачає вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Так, у протоколі зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, яким фіксується факт адміністративного правопорушення і який є підставою для подальшого провадження у справі. До складання протоколу та його змісту законодавством встановлені спеціальні вимоги, дотримання яких гарантує та створює особі, що притягається до адміністративної відповідальності, правові передумови для захисту своїх прав та інтересів при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у тому числі, і право на захист від пред`явленого звинувачення.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалах, вони містять невідповідності та протиріччя при зазначенні суті адміністративного правопорушення.

Так, у тексті протоколу на а.с.8 містяться відомості про отримання доходу ОСОБА_2 від продажу нерухомого майна- квартири, разом з цим, на а.с.9 протоколу вказано про те, що встановлено, що ОСОБА_2 не повідомив про суттєву зміну у майновому стані при придбанні земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст.4 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство по запобіганню корупції є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 11 Закону "Про запобігання корупції», до повноважень Національного агентства з питань запобігання корупції, окрім іншого, належить здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону "Про запобігання корупції» у разі виявлення ознак іншого корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, Національне агентство затверджує обґрунтований висновок та надсилає його іншим спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції. Висновок Національного агентства є обов`язковим для розгляду, про результати якого воно повідомляється не пізніше п`яти днів після отримання повідомлення про вчинене правопорушення

Рішенням НАЗК № 3 від 10.06.2016 р. затверджено Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та Форму повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування.

Згідно ст. 48 ЗУ «Про запобігання корупції», Національне агентство здійснює щодо декларацій, поданих суб`єктами декларування, контроль щодо своєчасності подання; правильності та повноти заповнення; логічного та арифметичного контролю.

Стаття 49 вищезазначеного Закону передбачає, що державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов`язані перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

Таким чином, вищезазначеними нормами закону контрольна функція в цій сфері покладається законом на НАЗК, як на повноважний орган.

Неповідомлення про суттєві зміни в майновому стані є порушенням вимоги, встановлені ч. 2 ст. 52 «Додаткові заходи здійснення фінансового контролю» розділу «Фінансовий контроль» ЗУ «Про запобігання корупції», тобто полягає у несвоєчасному внесенні або невнесенні на сайті НАЗК повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування, яке в подальшому вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави, а отже контроль за своєчасністю внесення таких змін також віднесено до повноважень НАЗК.

Статтею 8 Закону України «Про Національну поліцію України» визначено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п.1 ч. 1 Положення про Департамент захисту економіки Національної поліції України, затвердженого Наказом Національної поліції України № 81 від 7.11.2015 р. , є міжрегіональним територіальним органом у складі кримінальної поліції.

Як зазначене у п. 5 ч. 1 Положення, діяльність ДЗЕ грунтується на принципах верховенства права, дотримання прав і свобод людини, законності, вілдкритості та прозорості, політичної нейтральності, взаємодії з населенням на засадах партнерства, а також безперервності.

П.1ч.IV Закону передбачене, що Департамент відповідно до компетенції має права, передбачені Кримінально-процесуальним кодексом України, Кодексом про адміністративні правопорушення, Законами України «Про Національну поліцію»,….. «Про запобігання корупції» та іншими нормативними актами.

Таким чином, Департамент захисту економіки Національної поліції наданих законом повноважень з дотриманням встановлених законом принципів.

Відповідно до ст. 251, 254-256 КУпАП, органи Національної поліції України вправі збирати докази і складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 172-6 КК КУпАП, однак повноваження щодо перевірки та встановлення факту несвоєчасного подання декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, а також повідомлень про суттєві зміни у майновому стані, відносяться до виключної компетенції НАЗК і серед повноважень органів Національної поліції України , які встановлені ст.23 Закону «Про Національну поліцію України», а також прав, зазначених у п. IV Положення про Департамент захисту економіки Національної поліції, відсутні.

Також у своєму рішенні «Про затвердження Роз`яснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» №1375 від 08 грудня 2017 року НАЗК постановило, що: «зважаючи на зазначені положення законодавства, перевірка електронних декларацій є виключною компетенцією НАЗК, яке виступає єдиним суб`єктом, що здійснює таку перевірку, не наділяючи таким правом інші державні органи. З цією метою НАЗК наділено відповідними повноваженнями, а саме: правом визначати порядок такої перевірки, отримувати необхідну інформацію, проводити моніторинг способу життя декларантів, тощо.»

Згідно п.1, п.п.1 п.3, п.5 «Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», затвердженого Рішенням НАЗК 10.02.2017 № 56 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 лютого 2017 р. за № 201/30069, цей Порядок визначає механізм проведення НАЗК контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статей 48 та 50 Закону України «Про запобігання корупції». Контроль та повна перевірка декларації здійснюються за принципами верховенства права. Контроль декларацій НАЗК здійснює відповідно до цього Порядку через працівників структурного підрозділу його апарату, діяльність яких пов`язана зі здійсненням такої функції, та автоматично засобами програмного забезпечення Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Повну перевірку декларацій відповідно до цього Порядку Національне агентство здійснює через працівників Підрозділу. .

Так, відповідно до п. 3. Порядку контроль та повна перевірка декларації здійснюються за принципами:1) верховенства права;2) рівності та гарантування прав і законних інтересів усіх суб`єктів декларування;3) об`єктивності, неупередженості та безсторонності рішень і дій Національного агентства, уповноважених ним осіб;4) достовірності і повноти інформації, що використовується Національним агентством, правомірності одержання та використання такої інформації;5) неприпустимості свавільного втручання у сферу особистого життя суб`єкта декларування, окрім як у межах та у спосіб, що передбачені Законом;6) гарантування права на судовий захист суб`єктів декларування.

Усі передбачені цим Порядком заходи контролю та повної перевірки декларацій повинні відповідати вказаним у цьому пункті принципам.

Як зазначене у п.5 Порядку, контроль декларацій Національне агентство здійснює відповідно до цього Порядку через працівників структурних підрозділів його апарату, діяльність яких пов`язана зі здійсненням таких функцій, та автоматично за допомогою засобів програмного забезпечення інформаційно-телекомунікаційної системи проведення логічного та арифметичного контролю декларації.

Повну перевірку декларацій відповідно до цього Порядку Національне агентство здійснює через уповноважених осіб Національного агентства працівників структурних підрозділів його апарату, діяльність яких пов`язана зі здійсненням таких функцій.

Національне агентство з питань запобігання корупції здійснює повну перевірку декларацій у порядку, передбаченому статтею 50 Закону № 1700-VII.

Крім того, в п. З розділу 2 Порядку проведення перевірок НАЗК, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 08 вересня 2016 р. за № 1230/29360, зазначено, що позапланова перевірка проводиться за наявності інформації, у тому числі, від фізичних та юридичних осіб, про порушення вимог Законів України «Про запобігання корупції»

Як зазначене у рапорті старшого оперуповноваженого сектору протидії корупції УЗЕ в Харківській області ДЗЕ НП України капітана поліції Байрачного В.І. від 22.04.2019 р. на ім`я начальника УЗЕ в Харківській області ДЗЕ НП України полковника поліції Розумяка Р.В., у ході моніторингу Е-декларацій він виявив ознаки можливого складу адміністративного правопорушення в частині фінансового контролю збоку ОСОБА_2 і пов`язаного з порушенням вимог та обмежень ЗУ «Про запобігання корупції» і просить дозволу на реєстрацію та проведення відповідної перевірки, на що було надано дозвіл у вигляді резолюції.

Як вбачається з матеріалів справи, реєстрацію було здійснено і проведено зазначену вище перевірку.

Разом з цим, у відповідності до п. 8 ч. 1 , ч. 3 ст. 12 Закону "Про запобігання корупції» здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування відноситься до повноважень Національного агентства з питань запобігання корупції належить, а у разі виявлення ознак іншого корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, Національне агентство затверджує обґрунтований висновок та надсилає його іншим спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції. Висновок Національного агентства є обов`язковим для розгляду, про результати якого воно повідомляється не пізніше п`яти днів після отримання повідомлення про вчинене правопорушення.

Таким чином, враховуючи вимоги зазначеного вище Положення про Департамент захисту економіки Нацональної поліції України, працівники Департаменту мають право про виявлені факти неподання декларації, суб`єктом декларування, але після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціальний уповноважений суб`єкт у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Усі обов`язкові дії по проведенню перевірки, у тому числі, після встановлення, що суб`єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, чи не повідомив про суттєві зміни в майновому стані, уповноважені здійснювати виключно працівники НАЗК, у тому числі на підставі листа отримати пояснення від такої особи і вирішувати питання щодо її притягнення до відповідальності.

З протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією № 331 від 26.04.2019 р. та долучених до нього матеріалів відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,неможливо встановити, чи дотримано такий порядок, чи складений протокол відповідно до вимог вищезазначеного Закону та Порядку, зокрема, який орган та коли встановив факт неповідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб`єктом декларування, на якій підставі УЗЕ в Харківській області ДЗЕ НП України проводило відповідні перевірки. Долучені до протоколу матеріали не містять відомостей про проведення НАЗК відповідної перевірки стосовно ОСОБА_2 , а також письмового повідомлення НАЗК про результати такої перевірки УЗЕ в Харківській області ДЗЕ НП України, затвердження та надсилання Національним агентством з питань запобігання корупції до уповноваженого для складання протоколу органу обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_2 , вимог законодавства у сфері корупції.

Відповідно до ст. 13 4.5, 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

У розділі «Позиція Верховного Суду» постанови Верховного Суду від 11 квітня 2018 року № 814/886/17 зазначено, що на підставі рішення НАЗК «Про початок діяльності Національного агентства з питань запобігання корупції» від 14.08.2016 №1 розпочало свою діяльність Національне агентство з питань запобігання корупції, до повноважень якого згідно з п.8 ч.1 ст.11 закону №1700-VII належить здійснення в порядку, визначеному цим законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

НАЗК є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику та має повноваження щодо здійснення в порядку, визначеному законом №1700-VII, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя зазначених осіб.

Таким чином, здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема щодо достовірності й повноти відомостей, зазначених суб`єктом декларування у декларації, належить до виключної компетенції Національного агентства з питань запобігання корупції.

Частиною 3 ст.5 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» від 17.03.2011 р. № 3166-VІ визначено недопустимість дублювання однакових повноважень двома державними органами.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Таким чином, для визнання дій особи такими, що містить ознаки правопорушення, її діяльність повинна бути такою, що може без сумнівів і застережень розцінюватись як правопорушення, передбачене відповідною нормою закону.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 Верховним Судом України визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст.256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення .

Крім того, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 22 травня 2017 року №223-943/0/4-17 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» висловив позицію, що у разі коли протокол складено без додержання вимог, установлених ст. 256 КУпАП, суддя зобов`язаний своєю постановою повернути протокол відповідному правоохоронному органу (спеціально уповноваженому суб`єкту протидії корупції, який склав протокол) для належного оформлення.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що зазначені вище недоліки у матеріалах, які додані до протоколу, а також відсутність у цих матеріалах належного підтвердження дотримання спеціально уповноваженим органом процедури щодо виявлення правопорушення суб`єктом декларування, складення та оформлення матеріалів справи, є суттєвими порушеннями вимог діючого законодавства, тому суд позбавлений можливості здійснити всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи у їх сукупності з прийняттям законного і обґрунтованого рішення по справі.

При таких обставинах суд вважає, що матеріали справи про відносно ОСОБА_4 підлягають поверненню органу, який їх склав, для належного оформлення.

Як зазначене у рішенні Конституційного Суду України № 2-рп/2015 від 31.03.2015 р., положення ч.2 ст.294 КУпАП ,Конституційний Суд України вважає, що визначення видів постанов судді, про які йдеться у частині другій статті 294 Кодексу, в аспекті поставленого питання стосовно оскарження їх у апеляційному порядку необхідно здійснювати у взаємозв`язку з положеннями частини першої статті 284 і частини другої статті 287 Кодексу. Порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення врегульовано у статтях 284, 287, 294, які містяться у розділі IV Кодексу. Згідно з частиною першою статті 284 Кодексу у справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) ухвалює одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього кодексу; про закриття справи. Вказаний перелік видів постанов, якими завершується розгляд справи про адміністративне правопорушення по суті, є вичерпним. Визначальною для встановлення видів постанов судді, що можуть бути оскаржені в інстанційному судовому порядку, є частина друга статті 287 Кодексу, в якій зазначено, що постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, передбаченому цим кодексом. Процедура перегляду постанови судді у справі про адміністративне правопорушення в апеляційному порядку регулюється положеннями статті 294 глави 24 "Оскарження постанови по справі про адміністративні правопорушення" розділу IV Кодексу. Цільовим призначенням цієї глави є встановлення порядку оскарження, зокрема, постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.

Проте порядок виконання постанови про накладення адміністративного стягнення регламентується положеннями іншого розділу Кодексу, а саме розділом V "Виконання постанов про накладення адміністративних стягнень". Вони не перебувають у безпосередньому зв`язку з положеннями глави 24 розділу IV Кодексу, якими унормовується порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, ухваленої по суті. Наведене є підставою для висновку, що за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення не можуть бути оскаржені інші постанови судді, крім зазначених у статті 284 Кодексу.

Таким чином, Конституційний Суд України вважає, що положення частини другої статті 294 Кодексу стосовно оскарження в апеляційному порядку постанови судді у справі про адміністративне правопорушення необхідно розуміти так, що на підставі вказаної норми може бути оскаржена лише постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, ухвалення якої передбачене у статті 284 цього кодексу.

Керуючись ст. ст. 256, 278, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП повернути Управлінню захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.О.Волчек