Житомирський апеляційний суд
Справа №295/378/19 Головуючий у 1-й інст. Комнацький О. В. Категорія ст. 124 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., з участю секретаря Кусковської Т.А., апелянта ОСОБА_1 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

в с т а н о в и в :

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 24 січня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Відповідно до постанови, 17.11.2018 року о 21 год. 30 хв. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Volvo V40, реєстраційний номер НОМЕР_1, на автодорозі Бердичів-Іллінці (50 км), не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Audi A6, реєстраційний номер НОМЕР_2.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

На постанову суду ОСОБА_1, подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, скасування постанови суду та винесення нової постанови про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Вказує, що суд першої інстанції при винесенні постанови не в повній мірі врахував його повне визнання вини, відсутність обтяжуючих обставин та те, що він має постійне місце роботи, працює комісаром з прав людини Міжнародного комітету із захисту прав людини і постійно користується транспортним засобом. Позбавлення його права керування транспортним засобом, буде мати наслідки втрати працевлаштування.

На його думку, суд безпідставно застосував до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

ОСОБА_1, в суді апеляційної інстанції пояснив, що змінює вимоги апеляційної скарги та вказав, що не винен у вчиненні правопорушення, оскільки рухався з дозволеною швидкість, а аварійну ситуацію створив водій іншого транспортного засобу учасника ДТП виїхавши на смугу його руху, а тому просив закрити справу у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення. Також, ОСОБА_1 вказав, що у зв'язку з зміною своїх вимог він не підтримує апеляційну скаргу, в частині застосування до нього більш м'якого виду стягнення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, перевіривши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга з врахуванням доводів висловлених ним у апеляційному суді не підлягає до задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Наведені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду є поважними та такими, що дають підстави для поновлення, строку апеляційного оскарження, оскільки в матеріалах справи містяться дані про несвоєчасне вручення (отримання) ОСОБА_1 копії постанови суду, а розгляд справи проводився у його відсутність.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції.

Так, зі схеми огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 17.11.2018 року вбачається, що місце зіткнення транспортних засобів знаходиться на смузі руху автомобіля Audi A6, реєстраційний номер НОМЕР_2 та розташоване ближче до узбіччя.

Транспортний засіб Audi A6 після зіткнення застосовував гальмування, що підтверджується слідами гальмування обох коліс, який розпочинається від місця зіткнення та закінчується на узбіччі смуги руху автомобіля Volvo V40, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

З письмових пояснень водія ОСОБА_2 слідує, що коли він керував автомобілем та рухався по автодорозі Бердичів - Іллінці по смузі свого руху, в його автомобіль Audi A6 в водійські дверцята в'їхав автомобіль Volvo V40 внаслідок чого він злетів у кювет.

Ці пояснення на переконання апеляційного суду узгоджуються зі схемою ДТП та з врахуванням розташування слідової інформації щодо місця зіткнення, пошкоджень транспортних засобів свідчать, що саме водій транспортного засобу автомобіля Volvo V40 ОСОБА_1 не впоравшись з керуванням виїхав на смугу зустрічного руху де здійснив зіткнення з автомобілем Audi A6.

Пояснення ОСОБА_1 щодо обставин ДТП та порушення ПДР України водієм ОСОБА_2, який як зазначає апелянт виїхав раптово на його смугу руху, чим створив аварійну ситуацію суперечить схемі ДТП та не узгоджується з його письмовими поясненнями після ДТП, в яких він про такі обставини не повідомляв, а тому є голослівними.

ОСОБА_1, як судом першої так і апеляційної інстанції надавався достатній час щоб організувати свій захист, подати докази, заявити клопотання на підтвердження своїх доводів, однак він до суду першої інстанції не з'явився, хоча був повідомлений про час та місце судового розгляду, знайомився з матеріалами справи, що ним не заперечується, а в суді апеляційної інстанції висловив лише усно свою незгоду з висновками суду.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновками суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому не знаходить підстав для скасування судового рішення та закриття провадження за відсутністю складу правопорушення.

Враховуючи позицію ОСОБА_1, який в суді апеляційної інстанції відмовився від своїх вимог висловлених у апеляційній скарзі про суворість призначеного йому виду стягнення, вину у вчиненні правопорушення не визнав та намагався перекласти відповідальність на іншого учасника руху, доказів про те, що він працевлаштований та керування транспортним засобом пов'язане з його роботою суду не надав, а також урахувавши характер та тяжкість вчиненого правопорушення внаслідок якого були пошкоджені транспортні засоби, спричинені матеріальні збитки, а ДТП сталось внаслідок грубого порушення ПДР України вважаю, що при обранні виду стягнення суд першої інстанції дотримався вимог ст. 33 КУпАП.

За таких обставин, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від 24 січня 2019 року щодо ОСОБА_1 без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.В. Ляшук