Справа № 755/4693/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" квітня 2019 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Старовойтова С.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Красногорівка Полтавської області, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1,

у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 10 березня 2019 року о 21 годині 00 хвилин керував транспортним засобом «Chevrolet Aveo» державний номер НОМЕР_3, по вулиці Туманяна, 8 в місті Києві, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від медичного огляду для встановлення стану сп'яніння в установленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. Крім того, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Chevrolet Aveo» державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, чим заподіяв транспортним засобам технічні пошкодження та завдав матеріальної шкоди.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. п. 2.5, 13.1 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні, що відбулося 11.04.2019 року ОСОБА_1, свою вину не визнав та пояснив, що 10.03.2019 року приблизно о 21 годині він був за кермом свого автомобіля, який був припаркований, де вживав алкогольні напої, а потім він випадково повернув ключ запалювання та автомобіль сам рушив і тому сталося ДТП.

В судове засідання, призначене на 26.04.2019 року ОСОБА_1 не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, під розписку, про причини не явки суд не повідомив. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість розглянути справу у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Водій ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він 09.03.2019 року залишив свій автомобіль на стоянці, а 10.03.2019 року о 21 годині почув як спрацювала сигналізація на його автомобілі, після чого він виглянув у вікно та побачив, що сусіднє авто здійснило наїзд на його автомобіль. Потім він вийшов на вулицю та побачив, що водій ОСОБА_1 був за кермом автомобіля, а згодом вийшов, після чого ОСОБА_2 помітив, що ОСОБА_1 перебуває в стані сильного алкогольного сп'яніння та викликав працівників поліції, які по приїзду запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп'яніння, на що останній відмовився.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Статтею 130 КпАП України передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно абз. 2 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, якщо водій ухиляється від огляду, це є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

В матеріалах справи містяться докази, що підтверджують вину ОСОБА_1, а саме: з пояснень та підписів свідків вбачається, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності відмовляється від огляду на стан сп'яніння (а.с.6).

Крім того, в судовому засіданні було переглянуто відеозапис з місця вчинення правопорушення, що був доданий до протоколу, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 від проходження медичного огляду для встановлення стану сп'яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Статтею 124 КУпАП, передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.13.1 Правил дорожнього руху України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Як вбачається, транспортний засіб «Chevrolet Aveo» державний номер НОМЕР_3, має пошкодження: переднього бамперу, а транспортний засіб «Chevrolet Aveo» державний номер НОМЕР_2 має також пошкодження переднього бамперу.

Суд, вислухавши пояснення водія ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, а саме: протоколи про адміністративне правопорушення, схему ДТП, пояснення, рапорт, копію постанови, переглянувши відео з DVD-R диску, приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає, що на нього слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом /посадовою особою/, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Крім того, згідно ст. 40? КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку його накладено у розмірі визначеному ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року (зі змінами і доповненнями).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 30, 33, 35, 36, 40?, 1224,124, 130 ч.1, 245, 252, 283-285, 289, 291, 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення, із застосуванням ч.2 ст.36 КУпАП, за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що на день винесення постанови становить 384 гривні 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя: