"01" листопада 2019 р. Справа № 363/4212/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2019 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Чірков Г.Є., розглянувши матеріали, які надійшли від Вишгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,

який притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

15 вересня 2019 року о 10 год. 40 хв. в с. Пірново по вул. Леніна, 5, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2106 НОМЕР_1 . НОМЕР_2 в стані наркотичного сп`яніння.

Огляд на встановлення стану наркотичного сп`яніння проводився 15.09.2019 року о 11 год. 59 хв. у встановленому законом порядку у лікаря Вишгородської ЦРЛ за адресою: м. Вишгород, вул. Кургузова, 1, що підтверджується висновком № 202.

Згідно висновку Вишгородської ЦРЛ № 202 від 15.09.2019 року, ОСОБА_1 на момент огляду перебував у стані наркотичного сп`яніння (за даними тесту снайпер).

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначені обставини підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 056794, направленням на огляд до Вишгородської ЦРЛ від 15.09.2019 року, висновком щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 від 15.09.2019 року № 202, копією посвідчення водія НОМЕР_3 , а також розпискою ОСОБА_1 від 15.09.2019 року.

ОСОБА_1 в суді своєї вини не визнав, з обставинами протоколу не погодився та повідомив, що наркотичних засобів та алкогольних напоїв не вживав ні напередодні, ні в день складання протоколу, а відтак з висновком лікаря та протоколом не згодний. При цьому в хронологічному порядку повідомив суду, яким чином від проходив огляд на стан сп`яніння у лікаря, шляхом відслідковування динаміки рухів та забору біологічного матеріалу, який в його присутності використано при здійсненні тесту «снайпер» двічі.

Обставини викладені у висновку лікаря та протоколі ОСОБА_1 в суді не спростовано.

Відтак, твердження ОСОБА_1 про незгоду з висновком лікаря та протоколом суд відкидає, як неспроможні, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б викликали сумніви в об`єктивності проведеного дослідження та складанні протоколу.

Отже твердження ОСОБА_1 про незгоду з обставинами викладеними у протоколі, з огляду на сукупність наявних у справі доказів, суд вважає надуманими і такими, що на вимогах закону не ґрунтуються.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що відомості викладені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9.а Правил дорожнього руху України є достовірними та підтверджені зазначеними вище доказами.

За таких підстав, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його вину у тому, що він керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, доведено повністю.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП, пом`якшують або ж обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не вбачає.

Правилами дорожнього руху України встановлено, що водій, це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

З матеріалів справи вбачається, що 15.10.2009 року ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_3 .

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також з метою запобігання вчиненню нових правопорушень, буде доречним застосувати, щодо нього стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 відноситься до категорій осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Таким чином суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При обранні стягнення суд ураховує конкретні обставини справи та дані про особу правопорушника.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 33, ст. 130, 283 і 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп. на користь держави.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя