ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куценко О.В.

за участю секретаря Чоботаренко Т.І.

особи, відносно якої провадження

у справі закрито ОСОБА_1

представника потерпілого

адвоката Пересунька Р.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, відносно якої провадження закрито ОСОБА_1 на постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 06 березня 2019 року, відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого водієм ТОВ «Молком», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

якою, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП закрито, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

встановив:

Згідно постанови суду, 10.12.2018 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №281989, відповідно до якого 22.11.2018 року о 16.10 год. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «ГАЗ 3307» д/н НОМЕР_1 по вул. Г. Карпенко в м. Миколаєві при виїзді з другорядної дороги з вул. Спортивної не виконав вимоги д.з. 2.1 «Надати дорогу», не надав переваги в русі, та допустив зіткнення з рухаючимся по головній дорозі транспортним засобом «Форд Транзит» д/н НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3 Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 06 березня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, закрито у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Не погоджуючись з постановою суду, особа, відносно якої провадження по справі закрито ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та постановити нову, якою визнати ОСОБА_3 винним у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Вважає, що оскаржувана постанова прийнята судом з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, є незаконною, необґрунтованою та такою що підлягає скасуванню.

Стверджує, що висновок суду, про те що скоєння ДТП стало можливим внаслідок не виконання ним п.п.2.3.б, 10.1, 16.11 ПДР України ґрунтується на неповно з'ясованих обставинах та належним чином не вмотивований.

Зазначає, що судом не прийнято до уваги, що під час здійснення повороту з вулиці Спортивна на вулицю Генерала Карпенка він виконав вимоги знаку п.п.2.1. п.2 Знаки пріоритету розділу 33 ПДР «Дати дорогу» та зробив безпечний поворот. В цей час, він не бачив автомобіль Форд, що нібито рухався цим же напрямком. При цьому, після закінчення повороту, ліворуч від нього проїхав автомобіль Форд Транзит, та не надав йому дорогу, чим порушив порядок зміни напрямку руху, виїхавши на його полосу руху. Своїми діями водій автомобілю Форд Транзит створив йому перешкоду, чим порушив п.п.10.1, 10.3 ПДР, що призвело до ДТП. Крім того, він намагався зробити маневр, щоб запобігти ДТП, але не встиг оскільки відстань між автомобілями вже була небезпечною. Вказане підтверджується позначеними на схемі ДТП місцями розташування автомобілів та відстанню від вул. Спортивна до початку гальмівного шляху автомобілю Форд Транзит та напрямком гальмівного шляху даного автомобіля.

Стверджує, що відповідно до п.1.4 розділу 2 ПДР України, він був вправі розраховувати, що інший учасник дорожнього руху виконає вимоги ПДР.

Звертає увагу, що має 33 річний стаж керування транспортними засобами, за вказаний період часу в нього не було суттєвих порушень правил дорожнього руху, які б спричинили наслідки, що свідчить про значний досвід бережного керування транспортними засобами та сумлінне ставлення до учасників транспортного руху.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, на підтримку доводів апеляційної скарги, думку представника потерпілого - адвоката Пересунька Р.В., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов до наступного.

Відповідно вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Судом першої інстанції повно та всебічно з'ясовано всі обставини справи та правильно надано оцінку доказам, які містяться в матеріалах адміністративної справи.

Так, з протоколу серії БД №281989 від 10.12.2018 року вбачається, що 22.11.2018 року о 16.10 год. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «ГАЗ 3307» д/н НОМЕР_1 по вул. Г. Карпенко в м. Миколаєві, при виїзді з другорядної дороги з вул. Спортивної не виконав вимоги д.з. 2.1 «Дати дорогу», не надав переваги в русі, та допустив зіткнення з транспортним засобом «Форд Транзит» д/н НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався по головній дорозі. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_1 у судовому засіданні не погодився із викладеними в протоколі обставинами ДТП, зазначав, що він не порушував ПДР. Пояснив, що 22.11.2018 року приблизно о 16.00 год. він рухався в м. Миколаєві, виїжджаючи з вул. Спортивна в сторону вул. Бузніка за 30 м. до перехрестя побачив знак «Дати дорогу», зупинився, пропустив транспортні засоби, впевнився в безпеці маневру і почав рухатися. Звідки з'явився транспортний засіб «Форд» він не побачив. Намагався гальмувати, але сталося ДТП, в наслідок якого транспортний засіб «Форд» перевернувся на бік.

Проте вказане спростовується поясненнями другого учасника ДТП, водія ОСОБА_3, який пояснив що 22.11.2018 року він рухався в м. Миколаєві по пр. Центральному в сторону вул. Карпенка зі сторони вул. Бузніка зі швидкістю 50 км.год. у середній смузі руху, справа виїхав транспортний засіб «ГАЗ 3307» і стався удар, після чого його транспортний засіб розвернуло та потім перевернуло на бік. Удар прийшовся у заднє праве колесо. Стверджував, що зазначене ДТП сталося в наслідок порушення саме ОСОБА_1 ПДР, зокрема п. 2.1 "Дати дорогу". Крім того ОСОБА_1 не виконано вимоги дорожнього знаку 3.3 "Рух вантажних автомобілів заборонено".

Окрім наведеного, провина ОСОБА_1 доводиться письмовими доказами по справі: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД№281989 від 10.12.2018 року, протоколом огляду місця події від 22.11.2019 року та схемою місця ДТП.

За такого, судом першої інстанції вірно встановлено, що скоєння даного ДТП стало можливим в наслідок не виконання саме ОСОБА_1 п.п. 2.3.б, 10.1, 16.11 ПДР України, що знаходяться у прямому причинному зв'язку з наслідками які настали, оскільки ОСОБА_1 був неуважним, порушив вимоги дорожнього знаку "Дати дорогу".

З оскаржуваної постанови вбачається, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини справи та зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Такий висновок суду ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та всебічно перевірених судом доказах, які отримали відповідну оцінку в постанові.

Посилання апелянта на необґрунтованість висновків суду першої інстанції про доведеність його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є такими, що не заслуговують на увагу, так як повністю спростовуються дослідженими судом та наведеними у постанові доказами, яким надана належна правова оцінка.

Є безпідставними доводи апелянта про те, що під час здійснення повороту з вулиці Спортивна на вулицю Генерала Карпенка він виконав вимоги знаку п.п.2.1. п.2 Знаки пріоритету розділу 33 ПДР «Дати дорогу» та зробив безпечний поворот, оскільки це спростовується поясненнями самих водіїв, а також даними схеми місця ДТП, із яких вбачається, що скоєння даного ДТП стало можливим в наслідок не виконання саме ОСОБА_1 п.п. 2.3.б, 10.1, 16.11 ПДР України, що знаходяться у прямому причинному зв'язку з наслідками які настали.

Суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з'ясував обставини, що підлягали з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову, визнавши ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрив провадження у справі в зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Зважаючи на викладене, підстав для скасування постанови Заводського районного суду м. Миколаєва від 06 березня 2019 року суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу особи, відносно якої провадження у справі закрито ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 06 березня 2019 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Куценко О.В.