ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 535/1341/18 Номер провадження 33/814/126/19Головуючий у 1-й інстанції Загнійко А.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2019 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду ОСОБА_1,

за участі:

секретаря Григорової М.В.,

захисника ОСОБА_2,

особи, що притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною ОСОБА_3 на постанову судді Котелевського районного суду Полтавської області від 31 жовтня 2018 року, ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, 2 пров. Лісовий, 9, працюючого водієм автотранспортних засобів ТОВ «Українське зерно»,

Визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення,передбаченого ч.1 ст.130 КпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_3 визнаний винуватим в тому, що він 16.08.2018 року о 18 год. 40 хв. в смт. Котельва Полтавської області по вул.. Полтавській шлях,керував моторолером «SUZUKI», державний номерний знак НОМЕР_1. З явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини роту),відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного,наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,чим порушив пункт п.2.5 Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі на підставі ч.1 ст. 247 КпАП. При цьому зазначає, що судом першої інстанції було порушено його право на захист, оскільки повістку про виклик його до суду він отримав 31.20.2018 р. в день розгляду справи щодо нього. Зявитися в суд він не зміг по сімейним обставинам.

Крім того вказує, що він відмовлявся від проходження огляду на стан спяніння за допомогою алкотестера, але не відмовлявся від проведення огляду взагалі.

Заслухавши порушника та його захисника на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, прихожу до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.245 КпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Наведені вимоги закону суддею не дотримані, а висновки постанови не ґрунтуються на належних і допустимих доказах.

Згідно з ст.280 КпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приписами ст.283 цього Кодексу встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити, зокрема, опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» розяснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, а з міст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 цього Кодексу.

Як вбачається з оскаржуваної постанови судді, вона не відповідає наведеним вимогам закону та не містить опису обставин, установлених суддею під час розгляду справи.

Натомість, суддя місцевого суду лише процитував зміст протоколу про адміністративне правопорушення, складеного поліцейським.

Відсутність в мотивувальній частині постанови судді опису обставин, установлених під час розгляду справи, є істотним порушенням наведених вимог закону, оскільки перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження.

Крім того, обґрунтовуючи винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, суддя послався на протокол про адміністративне правопорушення та пояснення свідків.

При цьому, суддя належним чином не оцінив сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.27 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності за ст.130 КпАП є, зокрема, ухилення водія від огляду відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_3 в апеляційному суді заперечував свою винуватість та пояснював, що відмовився пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу, проте не відмовлявся пройти його в закладі охорони здоровя, що узгоджується з п.7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 №1452/735.

Також в матеріалах справи відсутні дані про відсторонення водія від керування транспортним засобом, хоча у відповідності до ч.1 ст.266 КпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

Наведене підтверджує доводи апеляційної скарги про невинуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, а матеріали справи не містять належних і допустимих доказів на спростування вищевказаних показань порушника про обставини події.

Працівник поліції, який склав протокол та зазначені у протоколі свідки неодноразово викликались апеляційним судом для дачі пояснень, проте у судове засідання зазначені особи не зявились, причини своєї неявки не повідомили.

Відеозапис події, згідно відповіді начальника Котелевського ВП Гадяцького ВП в Полтавській області від 03.12.2018 року, не зберігся.

Згідно з вимогами ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суддею під час розгляду справи наведеним обставинам не дано належної оцінки, а тому постанова судді підлягає скасуванню з закриттям провадження по справі на підставі п.1 ст.247 КпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Котелевського районного суду Полтавської області від 31 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_3 скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Захожай О.І.