Провадження № 33/824/1315/2019 Доповідач у 2 інстанції Ященко І.Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 28 » березня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Ященко І.Ю. за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисників ДанильченкаІ.В., Кабардінова С.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисників Кабардінова С.О. та Данильченка І.В. на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 15 лютого 2019 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, українця, гр.України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_2 визнаний винним в тому, що він 25.11.2018 о 1 год. 12 хв. керував автомобілем «ВАЗ 21051», д.н.з. « НОМЕР_1 та рухався по вул. Булгакова, 2 в м. Києві з ознаками наркотичного сп'яніння, від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння в установленому законом порядку у лікаря-нарколога водій відмовився у присутності двох свідків, чимпорушив п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисники Данильченко І.В. та Кабардінов С.О. просили вказану постанову скасувати, закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, свої вимоги обґрунтували тим, що висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, постанова не містить чітких доводів на підтвердження вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП; ОСОБА_2 був безпідставно, в порушення вимог ст.35 Закону України «Про національну поліцію», зупинений працівниками поліції, а тому всі подальші дії працівників поліції при документуванні правопорушення, на думку апелянтів, являються поліцейським свавіллям; апелянти вказують на те, що огляд водія на стан наркотичного сп'яніння проведено з грубим порушенням вимог ч.2 ст. 266 КУпАП та розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України №139 від 7.11.2015р., а також Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 9.11.2015 № 1452/735; протокол про адміністративне правопорушення складено з грубим порушенням вимог ст.ст. 251, 256, ч.1 ст. 130 КУпАП та ч.ч.6,7 розділу ІІ вказаної Інструкції, а тому являється недопустимим доказом по справі, оскільки протокол складено нерозбірливим почерком, містить скорочення та виправлення, у протоколі не зазначено від якого саме огляду відмовився водій та не вказано який порядок проходження такого огляду було запропоновано водієві, а формулювання « у встановленому законом порядку» не розкриває суті порушення з огляду на положення ст.266 КУпАП, зазначені в протоколі ознаки наркотичного сп'яніння відмінні від тих, що відображені в Інструкції, сам огляд ОСОБА_2 з метою виявлення ознак наркотичного сп'яніння було проведено поліцейськими без присутності свідків, а в матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, що свідчить про умисне порушення процедури проходження огляду у закладі охорони здоров'я, відеозапис із нагрудної камери поліцейського не є належним доказом, оскільки триває лише 1хв. 26сек та наданий на ДВД диску, тобто є не автентичним, а тому не може бути долученим як доказ та є недопустимим, в ньому наявні суттєві розбіжності в часі проведення відеозйомки з нагрудної камери поліцейського з протоколом про адміністративне правопорушення та поясненнями свідків, вважають, що долучений до справи фрагмент відеозапису не доводить винуватості ОСОБА_2 оскільки на ньому не зафіксовано момент зупинки автомобіля, а подальший перебіг подій зафіксований з порушеннями, в судовому засіданні не були допитані в якості свідків працівники поліції, а також другий свідок по справі ОСОБА_6, пояснення свідків викладені на стандартних бланках із заздалегідь сформованим формулюванням складу адміністративного правопорушення, крім того у вказаних поясненнях не зазначено жодної з визначених Інструкцією ознак наркотичного сп'яніння, які були виявлені у ОСОБА_2, натомість зазначено, що він відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер».

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, його захисників, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали адміністративного провадження та доводи скарги, апеляційний суд виходить з наступного.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, на думку апеляційного суду, є обґрунтованими.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об»єктивне з»ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган(посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов»язаний з»ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом»якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з»ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з постанови судді, вказані вимоги закону в повній мірі під час розгляду справи у суді 1 інстанції виконані не були.

З оскаржуваної постанови вбачається, що суддя дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП на підставі долучених до справи доказів, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 343172 від25.11.2018р., пояснень свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, DVD-R, який містить відеозапис з нагрудної відеокамери співробітника поліції.

Разом з цим, апеляційним судом встановлено, що суддя розглянув справу поверхнево, не взяв до уваги порушення, допущені працівниками поліції під час складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі про адмніправопорушення.

Згідно з вимогами ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються : дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно п.9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України №1376 від 6.11.2015р. при складанні протоколу зазначається, зокрема, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення( суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП за якою складено протокол).

Відповідно до п.6 вказаної Інструкції усі реквізити протоколу про адміністративне правопорушення заповнюються чорнилом чорного або синього кольору, розбірливим почерком, державною мовою, а згідно п. 7 не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої складено.

В порушення зазначених положень Інструкції, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 заповнений нерозбірливим почерком, містить не дописані слова, зміст яких неможливо розібрати, у протоколі не зазначено від проходження огляду на стан якого сп»яніння( наркотичного чи алкогольного) відмовився ОСОБА_2

Формулювання протоколу «у встановленому законом порядку, не розкриває суті порушення з огляду на положення ст.266 КУпАП та Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 9.11.2015р. №1452/735.

Відповідно до п.12 вказаної Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп»яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними у п.4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров»я.

Разом з цим з пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вбачається, що вони були свідками того, як водій ОСОБА_2 в їх присутності відмовився пройти перевірку для визначення стану сп»яніння за допомогою приладу «Драгер», що не передбачено чинним законодавством у разі виявлення ознак наркотичного сп»яніння.

Вказані свідки викликалися в суд апеляційної інстанції для з»ясування обставин відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп»яніння, однак свідки в суд не з»явилися, механізм забезпечення явки свідків до суду КУпАП не передбачений.

Доводи апеляційної скарги про те, що наданий відеозапис на ДВД диску не може бути визнаний допустимим доказом, на думку апеляційного суду, є обґрунтованим, оскільки фрагмент запису триває лише 1 хв.26 сек. і, в порушення Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 3.02.2016р. №100, не є безперервним.

З метою повного, всебічного та об»єктивного розгляду справи апеляційним судом на адресу УПП у м. Києві був зроблений запит щодо надання повного відеозапису для дослідження в судовому засіданні, однак ані відеозапису, ані відповіді отримано не було.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що оскільки судове рішення стосовно ОСОБА_2 постановлено з порушенням вимог ст.ст.245,251,256,266,280 КУпАП, воно підлягає скасуванню.

Враховуючи те, що у справі відсутні належні та допустимі докази на підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 даних про відмову від проходження ним, як особи яка керує транспортним засобом, огляду на стан наркотичного сп»яніння, тобто порушенні п.2.5 ПДР України і вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАп у зв»язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу цього правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247,294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвокатів Кабардінова С.О. та Данильченка І.В. - задовольнити.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 15 лютого 2019 року щодо ОСОБА_2 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_2 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ________________