Справа № 515/1385/19
Провадження № 3/492/440/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року м. Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Черевата В.І.,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з СРПП Саратського ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

26 серпня 2019 року о 19 год. 30 хв., на а/д Одеса-Рені м-15, 94 км + 700 м, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «КАМАЗ 5320», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом «ПС», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості, не впорався з керуванням та скоїв з`їзд в правий кювет з послідуючим перекладанням, чим порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.

Крім того, ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення про його виклик на офіційній веб-сторінці суду.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього. Тому, суд у відповідності до ч. 1 ст. 268 КУпАП вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнов проти України", відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Як відзначив суд у рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, беручи до уваги положення ст. 268 КУпАП, яка не передбачає обов`язкової присутності особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, та яка була належним чином повідомленою про дату та час судового засідання, суд приходить до переконання, що в цілях не порушення строків, встановлених ст. 38 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення слід розглянути за відсутності ОСОБА_1 за наявними в справі про адміністративне правопорушення матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у сукупності, приходить до переконання, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 254 КУпАП передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, а його провина у вчиненні зазначеного правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 200307 від 27.08.2019 року, який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій і є одним із джерел доказів (а. с. 5); схемою дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 6); поясненнями притягуваного ОСОБА_1 від 27.08.2019 року (а. с. 7).

Крім того, згідно письмових пояснень ОСОБА_1 та пояснень наданих в судовому засіданні, останній пояснив, що 26 серпня 2019 року о 19 год. 30 хв., на а/д Одеса-Рені м-15, 94 км + 700 м, керуючи автомобілем марки «КАМАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом марки «ПС», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості, не впорався з керуванням та скоїв з`їзд в правий кювет з послідуючим перекладанням.

З вищевикладеного та досліджених судом доказів випливає, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п. 12.1 Прави дорожнього руху України, які відповідно передбачають, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Таким чином, з викладеного випливає, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, повністю доведена матеріалами справи про адміністративне правопорушення та підтверджується доказами дослідженими судом.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його провини, майнове становище та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Беручи до уваги обставини ДТП та наслідки, які були спричинені внаслідок порушення «Правил дорожнього руху України», суд вважає, що необхідним і достатнім стягненням для правопорушника є накладення стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0, 2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 384,20 гривень.

Керуючись ст. ст. 40-1, 124, 268, 279, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Арцизького районного суду Одеської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ

Арцизького районного суду В.І. Черевата

Одеської області