Номер провадження: 33/813/1097/19
Номер справи місцевого суду: 523/7813/19
Головуючий у першій інстанції Деркачов О. В.
Доповідач Джулай О. Б.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя: Джулай О.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Воронової Є.Р.

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Соломенцева І.А.

розглянувши апеляційну скаргу захисника Соломенцева І.А. на постанову Суворовського районного суду м. Одеси, від 15.07.2019 року

встановив:

зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

З оскарженої постанови вбачається, що ОСОБА_1 , в порушення п.2.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України, від 10.10.2001 року №1306, близько 19 год. 50 хв. 27 квітня 2019 року, під час керування автомобілем марки «ВАЗ 21083», р/н НОМЕР_1 , біля буд.34 по вул. Академіка Сахарова в м. Одесі, на вимогу працівника поліції в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відмовився пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

На вказану постанову ахисник Соломенцев І.А. подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що судом першої інстанції не в повній мірі були досліджені докази, зокрема докази сторони захисту, суд вдався до припущень, всебічно, повно та об`єктивно не дослідив всі обставини справи.

За таких обставин, захисник Соломенцев І.А. просив скасувати постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси, від 15.07.2019 року та закрити провадження по справі.

Крім того, ОСОБА_4 просив поновити строк на апеляційне оскарження, мотивувуючи такен клопотання тим, що справа була розглянута 15.07.2019 року за відсутністю всіх учасників провадження, копія постанови була отримана лише 25.07.2019 року.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційна скарга підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Твердження захисника про його відсутність та відсутність ОСОБА_1 в судовому засіданні 15 липня 2019 року підтверджується посиланням судді в оскарженій постанові на пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні, від 13.06.2019 року, а також відсутністю відомостей про вручення ОСОБА_1 копії постанови, від 15.07.2019 року, тобто в день її прийняття та оголошення, та отримання такої копії лише 25.07.2019 року після звернення до суду з відповідною заявою (а.с. 56).

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження постанови судді Суворовського районного суду м. Одеси, від 15.07.2019 року стосовно ОСОБА_1 пропущений з поважних причин, в зв`язку з чим підлягає поновленню.

Що стосується доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх обґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що суддя не в повній мірі дотримався вимог КУпАП, що потягло ухвалення необґрунтованого рішення.

З матеріалів справи вбачається, що оскарженою постановою ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

При цьому, в оскарженій постанові суддя послався на обставини, які визнав встановленими і згідно з якими 27.04.2019 року, близько 19 год. 50 хв., ОСОБА_1 під час керування автомобілем, на вимогу працівника поліції відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

На підтвердження свох висновків, які свідчать про винуватість ОСОБА_1 , суддя суду першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення, в якому викладені обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків; матеріали відео фіксації правопорушення, долучені до матеріалів справи; письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Однак, на думку апеляційного суду, такий висновок судді не відповідає фактичним обставинам провадження і суперечить наявним в матеріалах справи доказам.

Зокрема, відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно з поясненнями ОСОБА_1 , він не заперечує факту відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Між тим, ОСОБА_1 стверджує, що не керував автомобілем, а зайшов до магазину, де придбав продукти харчування та пиво, яке почав вживати вже в магазині. На виході з магазину до нього підійшов інспектор патрульної поліції і запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння, але він відмовився в зв`язку з тим, що не керував автомобілем, тому вважав вимогу пройти огляд протиправною.

На думку апеляційного суду такі твердження ОСОБА_1 не спростовані в ході судового розгляду справи суддею суду першої інстанції.

З долучених до справи матеріалів відео фіксації правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 не був зупинений працівниками поліції, а інспектор патрульної поліції у протоколі про адміністративне правопорушення зазначив відомості про факт керування ОСОБА_1 автомобілем зі слів свідків.

При цьому в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем о 19 год.50 хв.

В цей же час, тобто о 19 год. 50 хв. поліцейський відібрав письмові пояснення в свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.3,4).

Якщо зазначені в протоколі відомості про керування ОСОБА_1 автомобілем є достовірними, то нез`ясованим залишається питання стосовно того, чому інспектор поліції, перебуваючи на місці події та відбираючи в свідків пояснення о 19 год. 50 хв., безпосередньо не бачив, як ОСОБА_1 в цей же час керував автомобілем.

Крім того, як стверджував ОСОБА_1 , пропозиція поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння надійшла йому після його виходу з магазину. До такого ж висновку дійшов суддя в ході судового розгляду, про що зазначив в оскарженій постанові.

Пояснення ОСОБА_1 та висновки судді в цій частині підтверджуються дослідженими суддею матеріалами відео фіксації правопорушення, в яких ОСОБА_1 зафіксований з придбаним ним в магазині пивом.

Згідно з наданою суду копією фіскального чеку, оригінал якого суддя оглянув в ході судового розгляду, ОСОБА_1 розрахувався в магазині о 20 годині (а.с.27).

Як встановлено суддею та зазначено в оскарженій постанові, відразу після виходу з магазину, тобто після 20 год. 00 хв. ОСОБА_1 відмовився від вимоги поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння.

Однак не з`ясованим суддею залишилось питання стосовно того, яким чином свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в письмових поясненнях, відібраних о 19 год. 50 хв., тобто до виходу ОСОБА_1 з магазину, зазначили про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, якщо така відмова мала місце після його виходу з магазину, тобто після 20 год. 00 хв.

Вказані суперечності та невідповідності не були усунуті суддею в ході судового розгляду.

З матеріалів провадження вбачається, що суддя вживав заходи щодо виклику в судове засідання інспектора поліції, що складав протокол про адміністративне правопорушення (а.с.17), а також свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.41, 42), однак зазначені особи в судове засідання не прибули.

Враховуючи встановлені апеляційним судом суперечності та невідповідності протоколу про адміністративне правопорушення та письмових пояснень свідків фактичним обставинам провадження, апеляційний суд приходить до висновку про те, що ні протокол, ні письмові пояснення свідків не можуть бути використані в якості доказів винуватості ОСОБА_1 ..

Крім того, посилання судді на письмові пояснення свідків без їх допиту в судовому засіданні порушує принцип безпосередності дослідження судом доказів, тому письмові пояснення свідків апеляційний суд до уваги не приймає.

Що стосується посилання судді в оскарженій постанові на матеріали відео фіксації правопорушення, слід зазначити, що вказані матеріали не містять інформації, яка може мати доказове значення, оскільки в зазначених відеоматеріалах зафіксована лише пропозиція інспектора патрульної поліції пройти огляд на стан сп`яніння. Інших відомостей, зокрема факту керування ОСОБА_1 автомобілем, факту відмови від проходження огляду зазначені матеріали не містять.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП судом не встановлена.

Вина правопорушника є необхідною суб`єктивною ознакою складу правопорушення, а її не встановлення свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, в зв`язку з чим апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга захисника Соломенцева І.А. підлягає задоволенню, оскаржена постанова судді підлягає скасуванню з закриттям провадження в справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1) ч.1 ст.247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 254, 268, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

постановив:

поновити захиснику Соломенцеву І.А. строк на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси, від 15.07.2019 року.

Постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси, від 15.07.2019 року, якою ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП , закрити на підставі п.1) ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Б. Джулай