Провадження № 33/4808/380/19
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Болюк І. І.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю захисника адвоката Борсук Д.Я.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 вересня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки., а також стягнуто судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.,-

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 13.06.2019 року о 23 год. 17 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Берегова, 34, керував автомобілем марки Форд Транзіт, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці за допомогою приладу «Драгер», у встановленому законом порядку у присутності двох свідків. Оскільки водій був не згідний з результатами тесту, водій пройшов огляд в ОНД. Згідно висновку лікаря, водій знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9«а» Правил дорожнього руху та будучи протягом року вже притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що постанова судді є незаконною. Вважає, що судом було неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Зокрема, зазначає, що він не керував транспортним засобом, а за кермом автомобіля перебувала його знайома. Вказує, що працівники поліції повідомили йому, що у темну пору доби в автомобіля не було включено світлові знаки, та попросили надати документи. Згодом, після перевірки його документів, працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер. Результат проходження огляду був позитивним, з яким він не погодився, після чого його було доставлено до медичного закладу. В медичному закладі йому було повідомлено, що за проведення експертизи потрібно заплатити, на що він не погодився.

Від повторного проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер він відмовився. Після чого, на прохання працівників поліції, лікарем медичної установи було видано висновок про його перебування в стані алкогольного сп`яніння, та складено протокол про адміністративне правопорушення, при цьому жодних свідків не було.

Звертає увагу на те, що в медичній установі він не здавав аналізів і лабораторне дослідження його біологічних зразків на предмет алкогольного сп`яніння у медичному закладі не було проведено.

Крім того, суд безпідставно розглянув справу без його участі, незважаючи на те, що він просив відкласти розгляд справи у зв`язку із необхідністю залучення захисника, чим порушив його право на захист і позбавив можливості надати суду додаткові докази у справі.

Вважає, що його доводи про те, що він не керував транспортним засобом, підтверджується долученими відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, відповідно до яких за кермом транспортного засобу знаходилась дівчина і двигун автомобіля був виключений.

Транспортний засіб не було поміщено на зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, відомості про відсторонення водія від керування транспортним засобом не додані до матеріалів справи.

Звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутнє направлення на проведення медичного огляду і Акт медичного огляду.

Приймаючи до уваги те, що в нього не відбирався біологічний матеріал та відповідно не було проведено лабораторний аналіз, не вказано на основі яких ознак лікарем було виявлено в нього стан алкогольного сп`яніння, вважає, що що висновок медичної установи є недійсним.

Крім того, в своїй апеляції ОСОБА_1 зазначає, що кваліфікація його дій за ознакою повторності за ч.2 ст.130 КУпАП є неправильною, оскільки за ч.1 ст.130 КУпАП він був притягнутий 13.08.2018 року. Станом на час розгляду справи судом першої інстанції минув однорічний термін вчинення ним адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, що не давало право кваліфікувати його дії за ч.2 ст.130 КУпАП.

Просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 неодноразово викликався до суду апеляційної інстанції та був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді, однак з`явився в судові засідання без поважних на то причин.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Борсук Д.Я. в судовому засіданні апеляційної інстанції повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Просив розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 , який повністю довіряє йому представництво своїх інтересів у суді апеляційної інстанції .

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 , будучи неодноразово належним чином повідомлений про розгляд справи у суді апеляційної інстанції, не з`явився до суду, враховуючи, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в суді апеляційної інстанції не є обов`язковою та те, що його інтереси в суді представляє професійний адвокат, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі апелянта.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , викладені у апеляційній скарзі та доводи захисника адвоката Борсука Д.В., який повністю підтримав вимоги апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення і постанову суду необхідно змінити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відповідно до якої, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно розглянув справу без його участі, чим порушив його право на захист.

Перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на участь в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлено ст.268 КУпАП, відповідно до якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 в судове засідання 10.09.2019 року не з`явився повторно, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення йому судової повістки. При цьому, 09.09.2019 року подав на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із необхідністю залучення захисника, не надавши ніяких підтверджень про те, що ним приймались відповідні заходи щодо укладення договору про надання правової допомоги.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ще під час складання та вручення копії протоколу про адміністративне правопорушення були роз`яснені права, передбачені ст.268 КУпАП в тому числі і право користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги. Однак, вказаним правом ОСОБА_1 не скористався протягом майже трьох місяців та не з`явившись до суду без поважних причин, намагався використати наявність вказаного права для того, щоб відкласти розгляд справи.

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що в попередньому судовому засіданні в суді першої інстанції, яке було призначено на 29.08.2019 року, розгляд справи не відбувся у зв`язку із клопотанням ОСОБА_1 про перебування його у відрядженні по роботі. Однак, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №314727 та пояснень ОСОБА_1 від 14.06.2019 року, останній не працює і доказів про його працевлаштування та перебування у відрядженні саме 29.08.2019 року суду не було надано.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що суд прийшов до правильного висновку, про можливість розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд вважає неспроможними доводи ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції порушив його право на участь в судовому засіданні, оскільки останній, будучи неодноразово сповіщений про розгляд справи, в судові засідання як суду першої інстанції так і суду апеляційної інстанції не з`явився.

Вищевказані обставини свідчать про те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності використовувала надані їй права всупереч інтересам забезпечення справедливого та неупередженого правосуддя в розумний строк і фактично намагалась, затягувати розгляд справи з метою перешкоджати ухваленню несприятливого для себе судового рішення.

Під зловживанням правом, як матеріальним, так і процесуальним, Європейський Суд з прав людини у своїй практиці розуміє таке його використання, яке спрямоване на боротьбу із закладеним у ньому ж позитивним регулятивним потенціалом.

За своєю суттю дії, спрямовані на зловживання процесуальними правами, хоч і виглядають як дії, спрямовані на повне та всебічне дослідження обставин справи або захист порушеного права стороною процесу, однак по суті направлені на деструктивність судового розгляду.

Враховуючи наведене апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що процесуальна поведінка ОСОБА_1 свідчила про зловживанням ним правом на відкладення розгляду справи з метою затягування строків розгляду справи та уникнення відповідальності та на законних підставах розглянув справу за його відсутності.

Висновки суду про порушенням ОСОБА_1 вимог п. 2.9 «а» ПДР України та керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння повністю підтверджуються сукупністю доказів, які були досліджені судом першої інстанції. .

Так, суд зазначив, що порушення ОСОБА_1 . вказаних вимог ПДР України підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №314727 від 14.06.2019 року, у якому зафіксовано, що ОСОБА_1 фактично визнав свою вину у вчиненому правопорушенні; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №235 від 13.06.2019 року, згідно якого встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких він визнав свою провину та вказав, що за три години до зупинки випив пляшку пива, а також переглянутими в судовому засіданні відеозаписами із нагрудних камер працівників поліції, що оформляли матеріали про адміністративне правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №314727 від 14 червня 2019 року ОСОБА_1 , 13.06.2019 року о 23 год. 17 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Берегова, 34, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці за допомогою приладу «Драгер» у присутності двох свідків. Оскільки водій був не згідний з результатами тесту, водій пройшов огляд в ОНД. Згідно висновку лікаря, водій знаходився в стані алкогольного сп`яніння.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9«а» Правил дорожнього руху та будучи протягом року вже притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.130 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою командиром роти №2 УПП в Івано-Франківській області капітаном поліції Лисаник І.Б., підписаний уповноваженою особою.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 був присутній при складанні вказаного протоколу, був ознайомлений із його змістом, йому були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, повідомлено про те, що розгляд справи відбудеться у Івано-Франківському міському суді, про що свідчить його власноручний підпис.

В графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 власноручно написав пояснення, зі змісту яких вбачається, що він визнає свою вину у вчиненні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 266 ч. ч. 2, 3 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як вбачається з роздруківки приладу DragerAlcotest 6810 ARСЕ-0219 (а.с.3) від 13 червня 2019 року результат тесту №3398 щодо результату проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в результаті огляду ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу поліцейським за допомогою технічного засобу Драгер Алкотест 6810 ARCE-0219 13 червня 2019 року о 23 год. 21 хв. було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки результат тесту №3398 показав 0.95 %.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4) огляд ОСОБА_1 був проведений у зв`язку із виявленими ознаками: запах алкоголю із порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірних покривів обличчя. У графі «з результатами згоден» даного акту зазначено, що ОСОБА_1 не згідний із результатом проведеного огляду (а.с.3), у зв`язку із чим останнього було доставлено до Івано-Франківського ОНД для проходження повторного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 стверджує, що працівники поліції сфальсифікували протокол про адміністративне правопорушення вказавши, що під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та складанні протоколу про адміністративне правопорушення були присутні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яких в дійсності не було.

Зі змісту акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4) та письмових пояснень свідків вбачається що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за участі саме свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується їх власними підписами.

Так, в матеріалах справи наявні пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.5) з яких вбачається, що 13.06.2019 року о 23 год. 21 хв. їх було ознайомлено із положеннями ст.63 Конституції України, вони працівниками поліції були запрошені в якості свідків в м. Івано-Франківську по вул. Береговій, 34, при проходженні водієм ОСОБА_1 перевірки для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу Драгер, результат тесту показав 0.95 %, про що засвідчили своїми підписами.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Враховуючи наведене, необхідно прийти до висновку, що незгода водія з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, який проведено поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу свідчить про неприпустимість використання отриманих результатів в якості доказу вини у вчиненні адміністративного правопорушення та є правовою підставою для направлення водія для проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

В судовому засіданні суду першої інстанції та в суді апеляційної інстанції були переглянуті відеозаписи із нагрудних камер працівників поліції, що оформляли матеріали про адміністративне правопорушення.

Зі змісту вищевказаних відеозаписів вбачається, що водій ОСОБА_1 добровільно погодився на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціально технічного приладу Драгер. Відеозаписи засвідчують неодноразове роз`яснення працівниками поліції ОСОБА_1 його прав, суть вчиненого ним адміністративного правопорушення, а також наявність свідків при його проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Зі змісту відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 визнав свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення та вказав, що за три години до зупинки випив пляшку пива, а також відеофайли засвідчили присутність свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 при проходженні ОСОБА_1 огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу Драгер.

Вказаний відеозапис повністю спростовує доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом і в дійсності ним керувала його знайома, оскільки зі змісту відеозапису, вбачається, що ОСОБА_1 , з метою уникнення відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, керуючи транспортним засобом, після його зупинки, помінявся місцем зі своєю знайомою, яка с пасажирського крісла пересіла на місце водія.

Таким чином, вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським за допомогою технічних засобів стосовно ОСОБА_1 .

Так зі змісту вищевказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 дійсно не був згідний із результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння, що проводився поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічного засобу приладу Драгер, а тому був доставлений працівниками поліції для проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння до Івано-Франківського ОНД.

У відповідності до висновку Івано-Франківського ОНД № 235 від 13.06.2019 року ОСОБА_1 був доставлений на огляд щодо визначення стану алкогольного сп`яніння працівником поліції та пройшов його. Огляд було проведено лікарем ОСОБА_4 , яким було надано висновок, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

На відповідний запит апеляційного суду 28.10.2019 року надійшла відповідь Івано-Франківського ОНД за № 01-07/758 від 16.10.2019 року про те, що в результаті вивчення медичної документації, а також опитування медичних працівників, які були причетні до огляду ОСОБА_1 не встановлено даних, які б вказували на факт проведення огляду за оплату. Зазначено, що в направленні командира роти №2 патрульної поліції було чітко вказано ознаки алкогольного сп`яніння. Алкогольне сп`яніння підтверджується аналізом сечі або крові методом газової хроматографії, що завжди в наркологічному диспансері проводиться безкоштовно.

Івано-Франківським ОНД надіслано копію направлення на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення алкогольного сп`яніння від 13.06.2019 року відповідно до якого ОСОБА_1 направлений на огляд о 23 год. 25 хв. У результаті огляду, проведеного поліцейським, були виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота. різна зміна забарвлення шкірних покривів обличчя. Особу на огляд у заклад охорони здоров`я доставив командир роти №2 УПП в Івано-Франківській області капітан поліції ОСОБА_5 Б.

На запит суду медичною установою надіслано копію акту медичного огляду ОСОБА_1 від 13.06.2019 року, на підставі якого лікар прийшов до висновку про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, про що було складено відповідний висновок. №235 від 13.06.2019 року. Відповідно до даного акту лікар ОСОБА_4 13.06.2019 року о 23 год. 40 хв. провів огляд ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння. При цьому у висновку зазначено, що для проведення лабораторної діагностики з метою уточнення наявних речовин впливу на час проведення лабораторних тестів було відібрано біологічне середовище сечу на вміст на вміст еталону. Часом відбору було зафіксовано 23 год. 50 хв. 13.06.2019 року та проведено лабораторне тестування методом газової хроматографії. Результат лабораторних тестів показав 0.55 % вмісту еталону. Лікарем було ухвалено заключний діагноз щодо ОСОБА_1 : розлад психіки та поведінки, внаслідок впливу алкоголю; гостра інтоксикація, неускладнена.

Апеляційний суд неодноразово звертав у своїх рішеннях увагу на те, що лікар медичного закладу самостійно, у відповідності до вимог Інструкції проводить медичний огляд обстежуваної особи та застосовує різні методи дослідження з метою виявлення стану алкогольного або наркотичного сп`яніння і на підставі сукупності отриманих даних, оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, як особа яка має спеціальні знання та кваліфікацію і несе правову відповідальність за правильність свого висновку. (Справа №351/2570/18 Провадження №33/4808/74/2019; Справа № 344/14776/16-п Провадження№ 33/779/18/2017 ; Справа № 344/2124/19 Провадження № 33/4808/192/19 ;Справа № 344/8466/19 Провадження № 33/4808/355/2019)

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_1 про те, що огляд проведений працівниками медичної установи щодо визначення стану алкогольного сп`яніння в апелянта, проведено з порушенням відповідної Інструкції та повинен бути визнаний недійсним.

Окрім того, в матеріалах справи знаходяться власноручно написані пояснення ОСОБА_1 (а.с.6) надані після вчинення ним адміністративного правопорушення, з яких вбачається що ОСОБА_1 13.06.2019 року близько 23 год. 30 хв. їхав по вул. Набережна в м. Івано-Франківську за кермом транспортного засобу Форд Транзит разом із знайомою та забув увімкнути ближнє світло фар. По цій причині був зупинений працівниками поліції, він заїхав у двір, оскільки вже був позбавлений судом прав на керування транспортними засобами, після чого пройшов тест на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 зазначив, що не був згідний із результатом пройденого тесту, тому він вирішив пройти відповідний огляд в медичному закладі. Зазначив, що за три години до керування транспортним засобом він випив пляшку пива, оскільки було спекотно. Просив в заяві суворо його не карати, вину визнав повністю, пояснення ним написані власноручно і тиску зі сторони працівників поліції на нього не було.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає безпідставними доводи правопорушника ОСОБА_1 стосовного того, що він не керував транспортним засобом і не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки вказані доводи спростовуються сукупністю доказів досліджених судом.

При вирішенні цього питання суд приймає до уваги, що вищевказані доводи вперше були наведені ОСОБА_1 тільки в апеляційній скарзі, що свідчить про непослідовність його позиції та викликає недовіру щодо їх правдивості.

Зокрема, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що під час його складання ОСОБА_1 визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, що підтверджується відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, які долучені до матеріалів справи.

Перевіривши сукупність доказів по справі, вважаю, що сукупністю досліджених доказів, поза всяким розумним сумнівом, доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Судом першої інстанції при розгляді даної справи були досліджені всі обставини та докази, які наявні в матеріалах справи щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст130 КУпАП..

Відповідно до вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки останній в порушення вимог п.2.9а ПДР України, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, підтверджуються сукупністю доказів, які досліджені судом першої інстанції та наведені у мотивувальній частині судового рішення.

Разом з тим, суд першої інстанції прийшов до неправильного висновку щодо необхідності кваліфікувати дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП.

Так, кваліфікуючою ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП є повторне протягом року вчинив будь - яке з порушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд вважає, що відсутні правові підстави для кваліфікації його дій за ч.2 ст.130 КУпАП .

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13.08.2018 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Зі змісту довідки, яка долучена до матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що правопорушення за яке ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності було вчинено ним 09.05.2018 року.

Разом з тим, правопорушення за яке притягається ОСОБА_1 було вчинено 13.06.2019 року і в матеріалах справи відсутні дані , які свідчать, що останній протягом року до вищевказаної дати вчиняв будь - яке порушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вищевказані обставини не були предметом дослідження суду першої інстанції незважаючи на те, що двічі постановами суддів Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності безпідставно повертались до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області саме з метою долучення до матеріалів копії судового рішення про притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.

Приймаючи до уваги, що в матеріалах справи відсутні дані, які свідчать про те, що ОСОБА_1 повторно протягом року вчиняв будь - які з порушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, в його діях відсутня кваліфікуюча ознака у виді вчинення правопорушення повторно і його дії повинні бути перекваліфіковані з ч.2 на ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо неправильності кваліфікації його дій з ч.2 ст. 130 КУпАП є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Апеляційний суд вважає за необхідне змінити постанову суду першої інстанції та перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч.2 на ч.1 ст.130 КУпАП, та визначити адміністративне стягнення, у в мінімальних межах санкції вказаного закону, а саме у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Апеляційний суд приймає до уваги, що обране судом адміністративне стягнення повинно відповідати вимогам ст.23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

З огляду на наведене підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 вересня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП змінити.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч. 2 на ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та визначити адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв