ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №643/9415/18 Суддя 1-ї інстанції: Харченко А.М.
Провадження № 33/818/275/19
Категорія: ч.4 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2019 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., за захисника участю особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 - адвоката Тарасенка Анатолія Володимировича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Тарасенка А.В. на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 31.01.2019 року у відношенні ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Московського районного суду м. Харкова від 31 січня 2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Судом першої інстанції було встановлено, що 30.11.2018 року о 01:55 по пр-т. Льва Ландау, в районі будинку №187-а у м. Харкові водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Passat», державний номер НОМЕР_1 та вживав алкоголь, а саме: горілку, після зупинки на вимогу поліцейського до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення п.2.10 Правил дорожнього руху України (ПДР), за що передбачена відповідальність за ч.4 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Тарасенко А.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову від 31.01.2019 року скасувати, а провадження щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В апеляційній її автор скарзі вказує, що суд першої інстанції в порушення вимог ст.268 КУпАП розглянув справ за відсутності ОСОБА_1 , оскільки останній не був належним чином повідомлений про дату і час судового засідання.

Наголосив, що рапорт працівника поліції, який суд першої інстанції поклав в основу свого рішення, не може бути належним та допустимим доказом, оскільки рапорт є лише письмовим зверненням працівника до вищої посадової особи з викладенням питань службового чи особистого характеру і проханням у зв`язку із цим.

Указав, що пояснення свідків також не можуть бути належним доказом, оскільки останні не підтверджують факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Заслухавши пояснення захисника Тарасенка А.В., дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП настає у випадку вживання водієм транспортного засобу алкоголю після його зупинки працівниками поліції і до проведення відповідного огляду.

Приймаючи рішення про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП суд першої інстанції виходив з того, що це підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №189115 від 30.11.2018 року, рапортом, поясненнями свідків.

Разом з тим пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 4, 5) свідчать про те, що водій ОСОБА_1 лише відмовився проходити огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння, та жодних відомостей, що він вживав алкоголь, або мав відповідні ознаки алкогольного сп`яніння вказані свідки не повідомляють.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи, тощо, та наведено джерела отримання цих даних, серед яких не зазначено рапорти працівників поліції.

Щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №189115 від 30.11.2018 року, то в ньому викладено, що водій ОСОБА_1 вжив після його зупинки алкоголь - горілку. Направлені до суду матеріали справи не містять жодних, визначених у ст. 251 КУпАП, доказів такого твердження, наявний в матеріалах справи відеозапис, який між тим не досліджувався судом першої інстанції, та на який також відсутнє посилання у протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджує цього.

Частиною 3 статті 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Приймаючи до уваги вище викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів факту вживання водієм ОСОБА_1 алкоголю, працівники патрульної поліції Слісарук С . П . та Вєдєньов М.С. , які складали матеріал відносно ОСОБА_1 , та які належним чином викликались до апеляційного суду для перевірки викладених ними у матеріалі відомостей в судове засідання не прибули, тому беручи до уваги положення ст. 62 Конституції України, апеляційний суд вважає, що постанова суду від 31.01.2019 року підлягає скасування, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, саме за тих обставин, які встановлені у протоколі серії ОБ № 189115 від 30.11.2018 року, та постанові, яка оскаржена.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Тарасенка Анатолія Володимировича задовольнити.

Постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 31.01.2019 року у відношенні ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за тих обставин, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 189115 від 30.01.2018 року, та постановою, яка оскаржена

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду В.П.Цілюрик