1Справа № 335/3730/19 3/335/699/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Рибалко Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за протоколом №9, 10, що надійшли з Військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , командира 1 гаубичного самохідного артилерійського взводу старший офіцер 3 гаубичної самохідної артилерійської батареї гаубичного самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , старший лейтенант, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №9 від 28.03.2019 року старший лейтенант ОСОБА_1 з 29.05.2017 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира 1 гаубичного самохідного артилерійського взводу старший офіцер 3 гаубичної самохідної артилерійської батареї гаубичного самохідного артилерійського дивізіону.

Будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статуту), старший лейтенант ОСОБА_1 був зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Також, відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року №1932-ХІІ зі змінами, визначено, що особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Поняття особливий період міститься в абзаці 11статті 1 Закону України «Про оборону України», у якому передбачено,що особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У свою чергу, мобілізація це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано (абз. 4 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Обставинами (умовами), що визначають момент настання особливого періоду є: або оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової), або доведення такого рішення до виконавців стосовно прихованої мобілізації, або момент введення воєнного стану в Україні чи окремих її місцевостях.

Таким чином, часткова мобілізація, яка оголошувалася Указами Президента України, є складовою частиною особливого періоду.

У відповідності до абзацу 8 статті 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Президент України приймає рішення про демобілізацію із внесенням відповідного Указу на затвердження Верховною Радою України.

Демобілізація це комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту на організацію і штати мирного часу.

За викладених обставин особливий період як часовий проміжок, що охоплює мобілізацію, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, не завершився.

Під час проходження військової служби старший лейтенант ОСОБА_1 повинен був неухильно дотримуватися військової дисципліни.

Відповідно до ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів. Зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції України, неухильно виконувати вимоги військових статутів.

Проте, діючи протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення наведених вище статутних обов`язків, старший лейтенант ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, вчинив недбале ставлення до військової служби за наступних обставин.

15.02.2019 на ранковому шикуванні під час перевірки наявності особового складу 3 гаубичної самохідно-артилерійської батареї гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону було виявлено відсутність старшого лейтенанта ОСОБА_1 на службі, без поважних причин. На телефонні дзвінки останній не відповідав.

На службу старший лейтенант ОСОБА_1 прибув лише наступного дня (16.02.2019) та пояснив свою відсутність тим, що він проспав.

За викладених вище обставин, через недбале ставлення старшого лейтенанта ОСОБА_1 до військової служби, командування військової частини НОМЕР_1 було змушено організувати пошук ОСОБА_1 крім того, останній 15.02.2019 через відсутність на службі не виконував покладені на нього обов`язки та задачі військової служби, що вплинуло на ефективність виконання 3 гаубичної самохідно-артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 завдань за призначенням.

Таким чином, старший лейтенант ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, проходячи військову службу за контрактом на посаді командира 1 гаубичного самохідного артилерійського взводу старший офіцер 3 гаубичної самохідної артилерійської батареї гаубичного самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 НГУ, що дислокується у АДРЕСА_1 , діючи протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, 15.02.2019, в умовах особливого періоду, вчинив недбале ставлення військової служби, що виразилось у невиході на службу, як наслідок не виконання покладених на останнього службових обов`язків та задач військової служби, що негативно вплинуло на ефективність виконання 3 гаубичної самохідно-артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 завдань за призначенням, тобто правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №10 від 28.03.2019 року старший лейтенант ОСОБА_1 з 29.05.2017 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира 1 гаубичного самохідного артилерійського взводу старший офіцер 3 гаубичної самохідної артилерійської батареї гаубичного самохідного артилерійського дивізіону.

Будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статуту), старший лейтенант ОСОБА_1 був зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Також, відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року №1932-ХІІ зі змінами, визначено, що особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Поняття особливий період міститься в абзаці 11 статті 1 Закону України «Про оборону України», у якому передбачено,що особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У свою чергу, мобілізація це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано (абз. 4 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Обставинами (умовами), що визначають момент настання особливого періоду є: або оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової), або доведення такого рішення до виконавців стосовно прихованої мобілізації, або момент введення воєнного стану в Україні чи окремих її місцевостях.

Таким чином, часткова мобілізація, яка оголошувалася Указами Президента України, є складовою частиною особливого періоду.

У відповідності до абзацу 8 статті 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Президент України приймає рішення про демобілізацію із внесенням відповідного Указу на затвердження Верховною Радою України.

Демобілізація це комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту на організацію і штати мирного часу.

За викладених обставин особливий період як часовий проміжок, що охоплює мобілізацію, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, не завершився.

Під час проходження військової служби старший лейтенант ОСОБА_1 повинен був неухильно дотримуватися військової дисципліни.

Відповідно до ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів. Зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції України, неухильно виконувати вимоги військових статутів.

Проте, діючи протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення наведених вище статутних обов`язків, старший лейтенант ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, вчинив недбале ставлення до військової служби за наступних обставин.

25.02.2019 на ранковому шикуванні під час перевірки наявності особового складу 3 гаубичної самохідно-артилерійської батареї гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону було виявлено відсутність старшого лейтенанта ОСОБА_1 на службі, без поважних причин. На телефонні дзвінки останній не відповідав.

На службу старший лейтенант ОСОБА_1 прибув лише наступного дня (26.02.2019) та пояснив свою відсутність тим, що він проспав.

Крім того, що правопорушення щодо відсутності на службі старшим лейтенантом ОСОБА_1 допущено повторно.

За викладених вище обставин, через недбале ставлення старшого лейтенанта ОСОБА_1 до військової служби, командування військової частини НОМЕР_1 було змушено організувати пошук ОСОБА_1 крім того, останній 25.02.2019 через відсутність на службі не виконував покладені на нього обов`язки та задачі військової служби, що вплинуло на ефективність виконання 3 гаубичної самохідно-артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 завдань за призначенням.

Таким чином, старший лейтенант ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, проходячи військову службу за контрактом на посаді командира 1 гаубичного самохідного артилерійського взводу старший офіцер 3 гаубичної самохідної артилерійської батареї гаубичного самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 НГУ, що дислокується у АДРЕСА_1 , діючи протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, 25.02.2019, в умовах особливого періоду, вчинив недбале ставлення військової служби, що виразилось у невиході на службу, як наслідок не виконання покладених на останнього службових обов`язків та задач військової служби, що негативно вплинуло на ефективність виконання 3 гаубичної самохідно-артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 завдань за призначенням, тобто правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнав, пояснив, що двічі проспав на службу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 2 ст.172-15 КУпАП передбачає відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби вчинене в умовах особливого періоду.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280,256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення підтверджена матеріалами справи, а саме:

-протоколом про вчинення адміністративного правопорушення №9 від 28.03.2019 року;

-результатами службового розслідування по факту не виходу на службу 15.02.2019 року старшого лейтенанта ОСОБА_1 ;

-протоколом про вчинення адміністративного правопорушення №10 від 28.03.2019 року;

-результатами службового розслідування по факту не виходу на службу 25.02.2019 року старшого лейтенанта ОСОБА_1 ;

За наведених вище обставин, які були підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами, у суду не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.172-15 КУпАП.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суддя у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан порушника, обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність.

На підставі частини другої статті 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.172-15 КУпАП та накласти стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2465,00 грн., з врахуванням вимог ст.36 КУпАП відповідно до санкції ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Відповідно до ст.ст. 40-1, 283 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» з правопорушника слід стягнути судовий збір в розмірі 384,20грн.

Керуючись ст.ст. 8, 27, 33, 34, 35, ч.2 ст.172-15 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.172-15 КУпАП і накласти стягнення з урахуванням положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 2465,00 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень у довід держави (Для зарахування надходжень до державного бюджету за кодом класифікації доходів бюджету 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції» по Вознесенівському району м. Запоріжжя; Отримувач коштів: УК у м. Запоріжжі/Вознесенівс./21081100; Код отримувача (ЄДРПОУ): 38025409; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку (МФО): 899998; Рахунок отримувача: 8007).

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізні як через п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП;

- витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн. (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998 Рахунок отримувача: 6001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Орджонікідзевського

районного суду м. Запоріжжя Н.І.Рибалко