Категорія:ст.124, ч.1 ст.130, ч.1 ст.139 КУпАП Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2019 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Клок О.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , адвокат Національної асоціації адвокатів України на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 листопада 2018 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130, ч.1 ст.139 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення, відповідно до вимог ст.36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 352, 40 гривень.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 03 жовтня 2018 року о 12 год. 12 хв. по вул. Архітектора Хмельницького, 4 в м. Луцьку, керуючи автомобілем марки «ZX Auto Landmark» д.н.з. НОМЕР_1 та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, здійснив наїзд на інформаційно-вказівний покажчик руху «5.51» (знак покажчика напрямку), внаслідок чого відбулось перекидання транспортного засобу під його керуванням. В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено державний знак, а автомобіль ОСОБА_1 зазнав механічних пошкоджень.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.2.3 «є», 2.9 «а», 12.1, 12.3 ПДР України та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 124, ч.1 ст.130, ч.1 ст.139 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Доводи апеляції обґрунтовує тим, що суддя розглянув справу у його відсутності, позбавивши його, тим самим, права надати пояснення з приводу обставин вчинення даного правопорушення та права на захист чим допустив істотне порушення вимог КУпАП. Також вказує на проведення огляду на стан сп`яніння з порушенням вимог чинного законодавства, а його результати вважає недійсними. У зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, просить постанову судді скасувати, провадження по справі щодо нього закрити. Також порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, як такого, що пропущений з поважних причин.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній мотивів, приходжу до висновку про безпідставність поданої апеляційної скарги.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді першої інстанції присутній не був, копію постанови від 21 листопада 2018 року отримав лише 23 травня 2019 року, і цього ж дня подав апеляційну скаргу, з урахуванням вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п.8 ч.3 ст.129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, права на захист та доступ до правосуддя, строк апеляційного оскарження постанови ОСОБА_1 слід поновити, як такий, що пропущений із поважних причин.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.

Перш за все, твердження апелянта про те, що суддя розглянув справу у його відсутності чим допустив порушення права на захист, не заслуговують на увагу.

Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 неодноразово повідомлявся про час та місце розгляду справи в суді рекомендованими повідомленнями, які надсилались за адресою його місця проживання, зазначеної у складеному щодо нього протоколі про адміністративне правопорушення, а також телефонограмою за мобільним номером першого, зазначеного в Єдиному реєстрі адвокатів України. При цьому, клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду від нього не надходило.

Таким чином суддею місцевого суду вживалися усі необхідні та достатні заходи для забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності, і з доводами суду, що викладені в оскаржуваній постанові, про можливість розгляду справи у його відсутності погоджується і апеляційний суд.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, ч.1 ст.130, ч.1 ст.139 КУпАП.

Так, факт вчинення ОСОБА_1 вищевказаних правопорушень, доводиться зібраними матеріалами справи, зокрема протоколами про адміністративне правопорушення (а.с.1, 3, 5), схемою місця ДТП (а.с.7), яка складена з участю водія, роздруківками результату тесту спеціального технічного приладу «Drager Alcotest» 6820 (а.с.9-10), згідно якого встановлено - 2,39 проміле алкоголю в крові, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.11), актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу (а.с.12), письмовими поясненнями свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с.13).

Відеозаписом з нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліцейського (а.с.14) стверджуються вищевказані обставини вчинення правопорушень, в тому числі, дотримання працівником поліції, визначеного ст. 266 КУпАП порядку огляду водія на стан сп`яніння щодо проходження такого на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів. Не містить такий і відомостей будь-яких заперечень ОСОБА_1 щодо незгоди з його результатом, а також вимоги першого про проходження огляду в закладі охорони здоров`я.

А тому, твердження апелянта про те, що результати його огляду на стан алкогольного сп`яніння є недійсними, апеляційний суд вважає безпідставними.

Враховуючи вищенаведені та зібрані по справі докази, суддя вважає, що суд першої інстанції, оцінивши всі докази в сукупності, обґрунтовано дійшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130, ч.1 ст.139 КУпАП, а тому підстави для задоволення поданої ним апеляційної скарги, відсутні.

У відповідності до ч.7 ст.294КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Суддя при накладенні адміністративного стягнення, відповідно до вимог ст.33 КУпАП, врахував характер правопорушень, дані про особу винного, які наявні в матеріалах справи, інші обставини справи, а тому призначив ОСОБА_1 безальтернативне адміністративне стягнення, у відповідності до вимог ч.2 ст.36 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами, з чим повністю погоджується і апеляційний суд.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 листопада 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 листопада 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя