Провадження № 33/801/855/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковбаса Ю. П.
Доповідач: Марчук В. С.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

судді судової палати у цивільних справах Марчук В.С.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 10 вересня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №311475 від 25.07.2019 року, 25.07.2019 року о 00 годині 50 хвилин, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21093», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 в м. Вінниця по вул. Привокзальна, 11, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, розширені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у повному обсязі в КП ВОНД «Соціотерапія».

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 вересня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. на користь держави з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 рік. Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку як незаконну та необгрунтовану.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що розгляд справи відбувся без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та за відсутності його захисника, що позбавило ОСОБА_1 встановити по справі істинні фактичні обставини правопорушення, був позбавлений права заявити відвід судді, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання. Зазначає, що суд позбавив його права користуватись юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою, оскаржити постанову у справі.

Просить суд поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки копію оскаржуваної постанови отримав 19.09.2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.21); постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 10.09.2019 року скасувати, а провадження у справі закрити.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, вивчивши апеляційну скаргу, суд приходить до висновків, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 10 вересня 2019 року слід задовольнити. Щодо апеляційної скарги, то у її задоволенні слід відмовити, з огляду на наступне.

Відповідно до положення ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлене неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.2 та 3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Розглядаючи справу та притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції вважав, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 311475, рапортом інспектора поліції, висновком КП «ВОНД «СОЦІОТЕРАПІЯ», карткою обліку адміністративного правопорушення та іншими матеріалами наявними в справі про адміністративне правопорушення.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення БД №311475 від 25.07.2019 року, дійсно вказано, що 25.07.2019 року о 00 годині 50 хвилин, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21093», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 в м. Вінниця по вул. Привокзальна, 11, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, розширені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у повному обсязі в КП ВОНД «Соціотерапія».

Згідно рапорту поліцейського роти №1 батальйону УПП у Вінницькій області сержанта поліції Кондратюка Р.О., під час несення служби 25.07.2019 року у складі екіпажу «Юнкер 105», спільно із молодшим лейтенантом поліції Лозовенком О.В., близько 00.50 год. ними було зупинено транспортний засіб ВАЗ 21093, дорожній номерний знак НОМЕР_1 за порушення правил дорожнього руху, а саме: водій проїхав на заборонений сигнал світлофора по вул. Привокзальній у м. Вінниця. Водій ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 мав явні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, занадто розширені зіниці очей, які не реагують на світло. Водію було запропоновано пройти освідування у встановленому законом порядку у КПВОНД «Соціотерапія, проте ОСОБА_1 відмовився від проходження освідування у повному обсязі у присутності лікаря-нарколога.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП (а/с 2).

Відповідно до висновку КП «ВОНД «Соціотерапія» №2018 від 25.07.2019 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду (а.с. 4).

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КпАП України, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Згідно Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.6 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за N 1413/27858, огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Таким чином, ОСОБА_1 правомірно було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, однак від проходження огляду він відмовився, про що вказано у Протоколі про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 256 КУпАП.

Отже, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що дії ОСОБА_1 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції неправомірно розглянув справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, чим позбавив його права на захист. Проте, такі твердження апелянта, не відповідають матеріалам справи, з огляду на наступне.

Відповідно до клопотання ОСОБА_1 від 02.09.2019 року, яке надійшло до суду першої інстанції 03.09.2019 року, (а.с.13) він ще 02.08.2019 року був повідомлений судовою повісткою про розгляд справи по суті 10.09.2019 року о 09.23 год.

У даному клопотанні ОСОБА_1 вказував, що він 29.08.2019 року звернувся до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Вінницькій області із заявою про призначення йому адвоката у даній справі. Оскільки на день звернення з клопотанням, відповіді від Регіонального центру йому не надійшла, ОСОБА_1 просив суд судове засідання, призначене на 09.22 год 10.09.2019 року перенести. На звороті Клопотання міститься сама Заява до Регіонального центру та Рекомендоване повідомлення про поштове відправлення. Проте, дане рекомендоване повідомлення не містить будь-яких доказів - реквізитів пошти про те, що воно дійсно було відправлене зазначеному адресату.

Крім того, судом було надано громадянинові ОСОБА_1 достатньо часу для того, щоб він скористався своїм правом на правову допомогу і, з врахуванням повістки суду, він мав активно над цим працювати, тим більше, що до дня судового розгляду - 10.09.2019 року від 02.09.2019 року було ще багато часу для вирішення питання з адвокатом.

З огляду на зазначене, суд правомірно розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 з врахуванням, у тому числі, строків розгляду справи, передбачених ст. 277 КУпАП.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутньою на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки здійснення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

На підставі ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя повинен це зробити в розумні строки, а на підставі ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Законність та обґрунтованість такого висновку, підтверджується також постановою Верховного Суду (Велика Палата) від 23.08.2018 року у справі № 11-237сап18.

Верховний Суд, зокрема, відзначив про те, що суддям необхідно дотримуватися необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом з дотриманням, як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності.

При цьому Верховний Суд звернув увагу на те, що право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлена ч.1 ст. 268 КУпАП, не є абсолютним.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що обставини, які вказані в апеляційній скарзі не можуть свідчити про недотримання прав особи та норм чинного законодавства оскільки ОСОБА_1 був належно повідомлений, знав про дату, час, місце розгляду справи та мав можливість мати захисника.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. На думку апеляційного суду, судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст. 280 КУпАП дотримано, докази перевірено на їх допустимість та належність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, судом встановлені з наведенням відповідних мотивів; дії ОСОБА_1 кваліфіковано правильно за ч.1 ст.130 КУпАП, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.130, ст.294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 10 вересня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 10 вересня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Дана постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом

суддя В.С. Марчук