Справа № 226/595/19
ЄУН № 226/595/19
Провадження № 3/226/179/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2019 року суддя Димитровського міського суду Донецької області Рибкін Олексій Анатолійович, за участю прокурора Калька Р.Ю., захисника ОСОБА_1, розглянувши матеріал, що надійшов з Донецького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, який народився 14 березня 1993 року в місті Димитрові Донецької області, громадянин України, не одружений, не працюючий, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, квартал 40АДРЕСА_1, мешкає за адресою: м.Мирноград Донецької області, квартал 40АДРЕСА_2,

за частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Димитровського міського суду Донецької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення № -6 від 26.02.2019 відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.172-6 КУпАП. В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_2 проходив службу в Національній поліції України на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Покровського відділу поліції ГУНП в Донецькій області та наказом № 413 о/с від 31.08.2017 його було звільнено зі служби в поліції з 31.08.2017 відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у звязку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби). Частиною 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, які припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов'язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, шляхом її заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК до 1 квітня. Але, ОСОБА_2 лише 06.04.2018 о 12 год. 12 хв., перебуваючи за адресою: Донецька область, м. Мирноград, квартал 40АДРЕСА_2, несвоєчасно без поважних причин, подав до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларацію субєкта декларування, який припинив діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік, чим порушив вимоги фінансового контролю та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину в скоєнні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що наступного року після звільнення зі служби в поліції він заповнював декларацію 15.03.2018, намагався її заповнити та відправити до реєстру, але через те, що в системі в цей день був збій він не зміг відправити декларацію до Реєстру НАЗК. Після цього у нього зламався компютер і він не зміг подати декларацію. Також у нього не було можливості в той час подати декларацію з будь-якого іншого компютера в іншому місці. Як тільки у нього зявилася можливість відремонтувати свій компютер, він відправив декларацію, а саме 06.04.2018 року. Взагалі він заповнював і відправляв декларацію 30 чи 31 березня 2018 року , а чому вона зявилась на сайті НАЗК тільки 06.04.2018 він не може пояснити. Він нічого не приховував, все відобразив в своїй декларації і сам її подав. Від НАЗК ніяких повідомлень з приводу несвоєчасного подання декларації він не отримував. Працівники поліції не викликали його для складання протоколу про адміністративне правопорушення, він не отримував жодних повісток чи викликів до поліції. В день, коли було складено протокол про адміністративне правопорушення щодо нього, а саме 26.02.2019, він перебував у суді на розгляді кримінальної справи відносно нього і коли закінчилось судове засідання та у його адвоката вже закінчувався робочий день, оскільки вже було біля 17.00 годин, у приміщення суду зайшли працівники поліції і стали пропонувати йому ознайомитися з протоколом про адміністративне правопорушення, складеного відносно нього, підписати його, при цьому усе це записувалось на відео. Він сказав, що у його адвоката закінчився робочий день та через це він не буде в цей час ознайомлюватися з протоколом та давати пояснення. Раніше, ще до цих подій він був одного разу в поліції, де він на чистому не заповненому бланку написав, що відмовляється давати показання згідно ст. 63 Конституції України, але про складання протоколу відносно нього за адміністративним правопорушенням тоді мови взагалі не велося, тоді мова йшла про кримінальну справу за його обвинуваченням за ст.ст.365 ч.1, 307 ч.2 КК України.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що матеріали справи вказують на наявність в діях ОСОБА_2 адміністративного правопорушення і просив визнати його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Захисник заявив клопотання про закриття провадження в справі, в обґрунтування якого зазначив, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 було порушено його право на захист, оскільки коли працівниками поліції пропонувалось ОСОБА_2 ознайомитися зі складеним щодо нього протоколом про адміністративне правопорушення та отримати його копію, ОСОБА_2 заявив, що без захисника він відмовляється ознайомлюватися з протоколом, надавати пояснення, а у захисника на той час вже закінчився робочий день, тому працівники поліції неправомірно проігнорували цю вимогу, порушили права ОСОБА_2, вказавши в протоколі, що він безпідставно відмовився від ознайомлення з протоколом, від отримання його копії. Також ряд документів в адміністративній справі не підписано працівником поліції, не посвідчено належним чином. Взагалі у ОСОБА_2 не було умислу на неподання декларації, але технічний збій на сайті перешкодив це зробити своєчасно, тобто це було не навмисно. Крім того, вважає, що орган Національної поліції згідно чинного законодавства не має повноважень самостійно складати відповідний протокол без відповідного доручення НАЗК, збирати докази, а це право належить виключно спеціальному уповноваженому органу у сфері протидії корупції НАЗК. Також вважає, що вже сплинув тримісячний строк притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, який має відраховуватися з 06.04.2018 року, тобто з дати несвоєчасного подання декларації особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, суддя вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, з таких підстав.

Протокол про адміністративне правопорушення № -6 складено старшим оперуповноваженим Донецького управління ДВБ Національної поліції України підполковником поліції ОСОБА_3 у відношенні колишнього дільничного офіцера поліції сектору превенції Покровського відділу поліції ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2 26.02.2019 року.

Відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, в разі його оформлення, складається не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № -6 від 26.02.2019 року, зазначене правопорушення було вчинене 06.04.2018 року.

Відповідно до ч.1 ст.172-6 КУпАП зміст правопорушення за цією правовою нормою полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Тобто для притягнення особи до адміністративної відповідальності за цією статтею має бути встановлено: 1) факт несвоєчасного подання декларації особою, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування; 2) відсутність у вказаної особи поважних причин для такого несвоєчасного подання декларації. Тільки при встановленні наявності цих обставин у сукупності можна вважати, що особа вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, і, відповідно, що встановлено особу, яка вчинила це правопорушення.

В даному випадку згідно матеріалів справи встановлено, що інформація про несвоєчасність подачі декларації ОСОБА_2 була відома органу, посадова особа якого склала протокол про адміністративне правопорушення, вже 07.09.2018, що вбачається з запиту до НАЗК № 1418/42-04/01 від 07.09.2018 на отримання певної інформації щодо несвоєчасного подання декларації ОСОБА_2 (а.с.18-19).

Інформація про відсутність у ОСОБА_2 В,О. поважних причин для несвоєчасного подання декларації стала відома органу, посадова особа якого склала протокол про адміністративне правопорушення, - 08.11.2018 (це в частині відсутності можливих технічних перешкод для своєчасного подання декларації, що встановлено з відповіді НАЗК від 30.10.2018, яка була отримана 08.11.2018 - а.с.20-26), а в частині відсутності можливих особистих поважних причин для несвоєчасного подання декларації (наприклад, хвороби, якихось інших сімейних обставин, тощо) стала відома відповідному органу 22.01.2019, тобто коли у ОСОБА_2 відбиралися пояснення щодо правопорушення і він мав можливість повідомити про наявність якихось обєктивних поважних причин для несвоєчасного подання декларації, але він відмовився давати покази на підставі ст.63 Конституції України (а.с.39).

Тобто суддя вважає, що саме 22.01.2019 було встановлено в діях ОСОБА_2 наявність ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, і таким чином встановлено особу, яка на думку відповідного органу вчинила вказане адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 було складено 26.02.2019, між встановленням особи, яка на думку старшого оперуповноваженого Донецького управління ДВБ Національної поліції України вчинила правопорушення, та складанням адміністративного протоколу щодо цієї особи минуло більше місяця, що суттєво перевищує встановлений законом строк у 24 години для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість конкретної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються і протоколом про адміністративне правопорушення, який відіграє значну роль у встановленні обставин справи та оцінці дій особи, щодо якої його складено.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є доказом, який в даній справі є недопустимим доказом, оскільки протокол був складений всупереч нормам закону з порушенням строку на його складення, що тягне за собою недопустимість даного протоколу, як доказу в справі та, відповідно, неможливість суду посилатися на нього під час постановлення судового рішення.

Крім того, як вбачається з доданого до матеріалів справи відеозапису, на якому зафіксовано події, коли працівники поліції намагалися ознайомити ОСОБА_2 з протоколом про адміністративне правопорушення та вручити його копію, цей протокол вже було складено завчасно за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і при цьому ОСОБА_2 всупереч вимогам ч.4 ст.256 КУпАП при складенні протоколу не було роз'яснено його права і обов'язки, передбачені статтею 268 КУпАП.

Також суддя вважає, що 26.02.2019 при ознайомленні ОСОБА_2 з протоколом про адміністративне правопорушення було порушено його права, передбачені КУпАП, зокрема, право на викладення пояснень безпосередньо в протоколі про адміністративне правопорушення (ст.256 КУпАП), право на користування юридичною допомоги захисника (ст.268 КУпАП), оскільки протокол про адміністративне правопорушення був складений завчасно за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і коли працівники поліції намагалися ознайомити ОСОБА_2 з цим протоколом та вручити його копію, ОСОБА_2 заявив, що він відмовляється його отримувати та підписувати саме через неможливість в даний час його адвоката ОСОБА_1 представляти його інтереси через закінчення робочого часу, при цьому згідно матеріалів справи вказані події відбувались у приміщенні суду після закінчення судового засідання по іншій кримінальній справі в період часу після 16.25 годин і в матеріалах справи відсутні відомості щодо завчасного виклику ОСОБА_2 для складання протоколу, надання пояснень при складанні протоколу.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням вищевикладеного суддя дійшов висновку, що внаслідок встановленої недопустимості доказу протоколу про адміністративне правопорушення, а також встановлених інших порушень вимог КУпАП при складенні зазначеного протоколу, відсутня можливість судді встановити наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищезазначених обставин, суддя вважає, що справа у відношенні ОСОБА_2 за ч.1 ст.172-6 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.172-6 ч.1, 247 п.1, 251, 256, 268, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 за ст.172-6 ч.1 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.А.Рибкін