П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.04.2019 Справа №607/6523/19

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Братасюк В.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

за ч.1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення №2 від 15.02.2019 року вбачається, що 29.02.2012року відкрито виконавче провадження на виконання виконавчого листа №2-5971 від 25.10.2007року, боржником ОСОБА_1 з моменту відкриття виконавчого провадження сплата аліментів частково здійснювалася на рахунок стягувача. Відповідно до розрахунку від 29.10.2018року встановлено, що в ОСОБА_1 наявна заборгованість зі сплати аліментів, яка станом на 01.11.2018року (дата повноліття дитини) становить 21697,42грн., що перевищує суму сукупного розміру заборгованості аліментних платежів за шість місяців, чим порушив вимоги ч.1 ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявився, хоча про час та дату судового засідання був належним чином повідомлений, за адресою зазначеною у протоколі. Про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП та строки розгляду справи, вважаю, що розгляд справи можна провести у відсутності ОСОБА_1

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідальність за ч.1 ст.183-1 КУпАП, настає за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сімї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання, тягне за собою виконання суспільно корисних робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин.

Провина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП доведена матеріалами дослідженими в судовому засіданні, а саме: даними що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення № 2 від 15.02.2019 року; виконавчим листом Тернопільського міськрайонного суду від 24.10.2007року; постановою про відкриття виконавчого провадження від 29.02.2012року; постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23.11.2012року; постановами державного виконавця про тимчасові обмеження боржника від 28.03.2018року, а саме: про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, у користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, у праві полюванні, у праві виїзду за межі України, розрахунком заборгованості по аліментах станом на 01.11.2018 р.; поясненнями ОСОБА_1 від 15.02.2019року.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Датою, часом і місцем складання протоколу про адміністративне правопорушення № 2 від 15.02.2019 року зазначено 15.01.2019року о 12.35год. м.Тернопіль, вул.Кн.Острозького, 14.

Датою, часом і місцем вчинення порушення в протоколі про адміністративне правопорушення № 2 від 15.02.2019 року зазначено 15.02.2019року о 12.26год, м.Тернопіль, вул.Кн.Острозького, 58/23, триваюче правопорушення

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП, до підстав, за наявності яких провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, віднесено закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 статті 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов:

-вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення;

-закінчення встановленого законом строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення (при триваючому правопорушенні з дня виявлення правопорушення).

Суд наголошує, що моментом фактичного виявлення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 (триваючого правопорушення) не може бути дата складання адміністративного протоколу державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, датою можливого виявлення правопорушення передбаченого ч.1ст.183-1 КУпАП можна вважати 29.10.2018року - день здійснення державним виконавцем розрахунку заборгованості по аліментах станом на 01.11.2018 р. (дату повноліття дитини), тобто виявлення потенційних ознак вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.183-1 КУпАП

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо повязано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку субєктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у звязку з його спливом необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Тобто закриття провадження у справі за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

Таким чином, початок перебігу встановленого ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення законодавець повязує з вчиненням адміністративного правопорушення, встановлення наявності або відсутності якого повинно здійснюватися при вирішенні питання про закриття провадження у справі.

Статтею 280 КУпАП встановлено обовязок суду зясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП суд повинен повно, всебічно й об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дати оцінку зібраним у ній доказам і постановити правильне судове рішення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить. Натомість, як зазначалось вище, застосування п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе у разі встановлення наявності протиправної винної дії чи бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене та зважаючи на те, що для закриття провадження у справі у звязку зі спливом строків для накладення адміністративного стягнення необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення (винної дії чи бездіяльності), а також враховуючи, що повноваження суду на зясування обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні передбачені ст. 280 КУпАП, вважаю, що є достатні правові підстави для встановлення вини особи при закритті провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП

Проаналізувавши та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення передбаченого ч.1ст.183-1 КУпАП, проте на момент розгляду справи пройшло більше трьох місяців з дня виявлення зазначеного правопорушення, тому враховуючи закінчення встановленого ст.38 КУпАП строку для притягнення винної особи до адміністративної відповідальності, суд вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.183-1 КУпАП та провадження у даній справі закрити на підставі п 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 38, п.7 ч.1 ст.247, 183-1, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н ОВ И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі п 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяОСОБА_2