ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 542/491/17 Номер провадження 33/814/7/19 Доповідач ап. інст. Корсун О. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., з участю секретаря судових засідань Марисенко Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 27.06.2017,-

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, не працюючого,-

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10 200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн. 00 коп.

Згідно з постановою судді Хабло І.І. визнаний винуватим у тому, що він 2.04.2017 приблизно 00:15 год. в АДРЕСА_1 на автодорозі Полтава-Олександрія, керуючи автомобілем ЗАЗ ДЕУ, д.н.з. НОМЕР_3 не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яка подавалась проблисковим маячком червоного світла та спеціальним звуковим сигналом, чим порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху України.

Крім того, ОСОБА_3 визнаний винуватим в тому, що 2.04.2017 приблизно 00:15 год. в АДРЕСА_1 на автодорозі Полтава-Олександрія керував автомобілем ЗАЗ ДЕУ, номерний знак НОМЕР_2, з ознаками алкогольного сп'яніння, в порушення п. 2.5 ПДР України від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'янінняв присутності двох свідків, відмовився.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на те, що винуватим себе він не визнає у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-2 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАПпросить постанову судді скасувати та закрити провадження.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що суд не врахував того, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутній підпис свідка ОСОБА_4- медичного працівника , відсутні письмові пояснення свідків.

Також, при розгляді справи суд відступив від принципів повноти та об`єктивності судового розгляду, чим порушив вимоги ст. 268 КУпАП та п. 24 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14, так як справа розглянута без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, без допиту працівників поліції та свідків, які були зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, апелянт наголошує на тому, що він є інвалідом війни ІІ групи, а тому судом безпідставно стягнуто з нього судовий збір у розмірі 320 грн.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, який просив задовольнити апеляційну скаргу з підстав у ній наведених, свідків, дослідивши матеріали справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Стаття 245 КУпАП регламентує, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Згідно п. 1.10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Приписи п.2.5 «Правил дорожнього руху України» передбачають, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За ст. 122-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає, зокрема, за невиконання водіями вимог поліцейського.

Приписи п.2.4 «Правил дорожнього руху України» передбачають, те що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина підтверджується наявними у справі доказами, які також були предметом дослідження в апеляційному суді.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-2 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується даними, які містяться у протоколах про адміністративне правопорушення серії АП1 №133997 та серії АП1 №133996 від 2.04.2017 відповідно до яких - ОСОБА_3 2.04.2017 о 00.15 год. в АДРЕСА_1 на автодорозі Полтава-Олександрія, керуючи автомобілем ЗАЗ ДЕУ, номерний знак НОМЕР_2, не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яка подавалась проблисковим маячком червоного світла та спеціальним звуковим сигналом, чим порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху України та керував автомобілем ЗАЗ ДЕУ, номерний знак НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння, а саме: в медичному закладі за допомогою алкотесту «Драгер» відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (а.с.1,2).

Також в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП1 № 133996 вказані свідки факту відмови ОСОБА_3 від проходження огляду стан алкогольного сп'яніння у медичному закладі, а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_4.(а.с.2).

За даними висновку № 5 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 2.04.2017, складеного лікарем Новосанжарської ЦРЛ Полтавської області ОСОБА_6- 2.04.2017 ОСОБА_3 від медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився (а.с.3).

ОСОБА_7 - старший сержант поліції ВРРПП БПОП в Полтавській області суду апеляційної інстанції підтвердив дані, які внесені до протоколів про адміністративне правопорушення стверджуючи, що ОСОБА_3 2.04.2017 приблизно 00.15 год. в АДРЕСА_1 на автодорозі Полтава-Олександрія, керуючи автомобілем ЗАЗ ДЕУ, д.н.з. НОМЕР_3 не виконав вимогу про зупинку транспортного засобу, яка подавалась проблисковим маячком червоного світла та спеціальним звуковим сигналом та керував вказаним вище автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння, через це ОСОБА_3 було доставлено в Новосанжарську ЦРЛ для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, але останній відмовився від проходження даного медичного огляду, в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.4 та п. 2.5 ПДР, що було зафіксовано на відео.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5, під час апеляційного перегляду, як свідки підтвердили, те що ОСОБА_3 в їх присутностіу Новосанжарській ЦРЛ Полтавської області , відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

Дані, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення і наданих апеляційному суду показання свідків та працівника поліції ОСОБА_7 не суперечать, а навпаки підтверджуються даними відеозапису з реєстратора патрульного автомобіля та боді - камери патрульного поліцейського від 2.04.2017, дані якого містяться на СД - диску відповідно до яких рухався автомобіль ЗАЗ ДЕУ, д.н.з. НОМЕР_3 водій якого - ОСОБА_3 не виконав вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, яка подавалась проблисковим маячком червоного світла та спеціальним звуковим сигналом, поліція супроводжувала автомобіль ОСОБА_3 до місця його зупинки, а саме до подвір'я, де проживає і зупинився ОСОБА_3. ОСОБА_3 був доставлений до медичного закладу працівниками поліції, де апелянт відмовився від проходження даного медичного огляду лікарем ОСОБА_6, в присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ( а.с. 11,88).

Сам ОСОБА_3 у суді апеляційної інстанції фактично підтвердив наведені вище взаємоузгоджені між собою докази, так як не заперечував того, що 2.04.2017 приблизно 00:15 год. в АДРЕСА_1 на автодорозі Полтава-Олександрія він керував автомобілем ЗАЗ ДЕУ, д.н.з. НОМЕР_3 і не виконав вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, оскільки дана вимога на його думку незаконна. Зупинився коли заїхав на подвір'я, де проживає .Також підтвердив ОСОБА_3 ,що він від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у Новосанжарській ЦРЛ Полтавської області у присутностідвох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, відмовився.

Спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України від 9.11.2015 №1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно п.2 розділу І цієї Інструкції, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп'яніння є, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота та виражене тремтіння пальців рук (п.2 розділу І цієї Інструкції). Отже, виходячи з викладеного, саме відповідний поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, зокрема, і при зупинці транспортного засобу та в ході спілкування з водієм конкретного транспортного засобу, має підстави вважати, що особа за певними вказаними в п.3 Інструкції ознаками перебуває у стані сп'яніння.

Відповідно до п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп'яніння проводиться як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров'я та Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоров'я. Тобто, аналіз положень п.6 Інструкції містить можливість альтернативності огляду водія на стан сп'яніння і не визначає імперативність чи послідовність такого огляду, як наприклад, положення п.8 розділу І Інструкції, що лише у випадку ДТП регламентується обов'язковість проведення огляду на стан сп'яніння лише у закладі охорони здоров'я.

Отже, старший сержант поліції ВРРПП БПОП в Полтавській області ОСОБА_7 після зупинки транспортного засобу ЗАЗ ДЕУ, д.н.з. НОМЕР_2, за відповідних виявлених ним ознак алкогольного сп'яніння та обґрунтованості встановлення даних про керування ОСОБА_3 вказаним вище транспортним засобом, мав право запропонувати апелянту пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння у тому числі в медичній установі, однак, в присутності свідків, ОСОБА_3 відмовився від проходження такого огляду на стан сп'яніння.

Відповідно до ч.2 ст. 256 КУпАП при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано і цими особами. Аналіз даної норми свідчить про можливість підписання протоколу свідками, а не про обов'язок. Відсутність підпису свідка ОСОБА_4 в протоколі не свідчить про те, що такий протокол не може бити доказом у справі. Крім того, свідки підтвердили безпосередньо у суді апеляційної інстанції дані, які внесені у протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3

З огляду на наведене вище, доводи апелянта про незаконне притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122-2 та ч.1 ст.130 КУпАП є безпідставними, а тому апеляційна скарга в цій частині не підлягає задоволенню.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що ОСОБА_3 відповідно п.1.10 ПДР є водієм, оскільки ОСОБА_3 отримав 20.06.2016 у Територіальному сервісному центрі № 5341 посвідчення водія серії ВХТ № 626931, через це стягнення застосовано до ОСОБА_3 правильно.

З урахуванням того, що ОСОБА_3 вчинив декілька правопорушень, передбачених ст.ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, протоколи про адміністративні правопорушення розглядались суддею в одому провадженні одночасно, то суддя, відповідно до вимог ч.2 ст.36 КУпАП правильно визначив стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у даному випадку в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, є обгрунтованими доводи апелянта про незаконність стягнення з нього судового збору в розмірі 320 грн. на користь держави.

Так, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є інвалідом війни 2-ї групи (а.с.19). Тобто, він у відповідності до ч.1 п.9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. На дану обставину не звернув уваги суд першої інстанції, в зв'язку з чим, постанова суду в частині стягнення з ОСОБА_3 судового збору підлягає скасуванню.

Доводи ОСОБА_3 про порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП є слушними, але відповідно до цієї ж статті права ОСОБА_3 у суді апеляційної інстанції відновлені, оскільки йому було надано право користуватися давати пояснення, заявляти клопотання, які були задоволені.

Керуючись ст. 294 КУпАП суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 частково задовольнити.

Постанову судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 27 червня 2017 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_3 судового збору в сумі 320 грн.

В іншій частині постанову судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 27 червня 2017 року щодо ОСОБА_3 залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Корсун О.М.