Справа № 456/4180/19
Провадження № 33/811/1144/19 Доповідач в 2-й інстанції:Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

04 листопада 2019 року, суддя колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Львівського апеляційного суду Романюк М.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові подання Стрийського міськрайонного суду Львівської області про направлення справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП на розгляд до іншого суду,

в с т а н о в и в :

31 жовтня 2019 року до Львівського апеляційного суду надійшло подання Стрийського міськрайонного суду Львівської області про направлення справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 на розгляд до іншого суду.

Подання мотивоване тим, що 24 жовтня 2019 року на розгляд до Стрийського міськрайонного суду Львівської області надійшла справа про адміністратине правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2019, справу розподілено судді Бораковському В.М.

Постановою слідчого Стрийського ВП ГУНП у Львівській області від 23 вересня 2019 року закрито кримінальне провадження за ч.1 ст.376 КК України на підставі ч.1 ст.219, абз.14 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування та скеровано постанову про закриття кримінального провадження в Сколівське ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області для притягнення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП.

З мотивувальної частини постанови слідчого Стрийського ВП ГУНП у Львівській області про закриття кримінального провадження вбачається, що підставою для внесення відомостей до ЄРДР, слугувала заява судді Стрийського міськрайонного суду Львівськоїх області Бучківської В.Л.

Оскільки потерпілою у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП, є суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бучківська В.Л., розгляд даної справи суддями Стрийського міськрайонного суду Львівської області може викликати сумніви в неупередженості та об`єктивності складу суду.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи подання, вважаю, що подання слід задоволити з таких підстав.

Статтею першою КУпАП визначено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно з ч.1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

Частиною першою ст. 55 Конституції України передбачено право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створені або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце ущемлення прав та свобод.

Кодексом України про адміністративні правопорушення, не передбачений порядок направлення справ про адміністративні правопорушення, які розглядаються місцевими загальними судами (суддями), з одного суду до іншого, зокрема, у випадку неможливості розгляду такої справи у відповідному суді.

Єдиною нормою, яка вказує на можливість вирішення питання направлення справ про адміністративні правопорушення, з одного суду до іншого є ч.3 ст. 257 КУпАП, яка передбачає, що у разі вчинення корупційного правопорушення службовою особою, яка працює в апараті суду, протокол разом з іншими матеріалами надсилаються до суду вищої інстанції для визначення підсудності.

Отже на даний час у КУпАП існує прогалина щодо процедури розгляду судом вищої інстанції (апеляційним судом) питання направлення справ про адміністративні правопорушення, з одного суду до іншого, для усунення якої потрібно законодавче врегулювання.

Способом ж подолання даної прогалини є можливість застосування правових інструментів, які дозволять в процесі правозастосування вирішити це питання за допомогою аналогії закону.

Згідно з п.3 ч.1 ст.34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд до іншого суду, якщо потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить справа.

Оскільки потерпілою у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП, є суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бучківська В.Л., з метою забезпечення умов, за яких в учасників судового розгляду та в очах стороннього розумного спостерігача не виникало б будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості суду, керуючись принципом верховенства права, вважаю необхідним застосувати аналогію закону, задовольнити подання Стрийського міськрайонного суду Львівської області та направити матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП на розгляд Миколаївського районного суду Львівської області.

Керуючись ст.ст. 1, 2, ч.3 ст. 257 КУпАП, ст. 55 Конституції України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

подання Стрийського міськрайонного суду Львівської області про направлення справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП на розгляд до іншого суду, задоволити.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП направити на розгляд Миколаївського районного суду Львівської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк