ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/182/19 Справа № 205/8384/18 Суддя у 1-й інстанції - Скрипник К. О. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, за участю:скаржника ОСОБА_1 та його адвоката Кирпань А.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 січня 2019 року в справі про адміністративне правопорушення, якою відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, тимчасово не працюючого, який мешкає у АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 січня 2019 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352 грн.

ОСОБА_1 визнано винуватим в тому, що він о 22:10 год. 06 жовтня 2018 року у м. Дніпро по вул. Гордієнко в районі будинку №1Б, керував автомобілем «ВАЗ 211240» д/н НОМЕР_1, перебуваючи в стані наркотичного сп'яніння, що було встановлено у КЗ «Дніпропетровський наркологічний диспансер» ДОР, висновок №2986 від 14.10.2018 року.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в, якій просить постанову скасувати, а справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно нього, - закрити на підставі п.1 ст.247 КупАП.

Вказує, що не згодний із зазначеною постановою, у зв'язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального процесуального права.

Вважає, що поліцейським було порушено процедуру огляду на стан сп'яніння, що свідчить про недійсність такого огляду і відсутність підстав для притягнення водія до адміністративної відповідальності. У матеріалах справи відсутнє направлення водія для проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, що свідчить про порушення процедури і це спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров'я.

Вказує що його не відсторонювали від керування, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить, на його думку, про невідповідність дій поліцейського нормам закону.

Зазначає, що адміністративний протокол був складений в його відсутність, і копію йому не було надано. Вважає, що таким чином поліцейські значним чином порушили його права, не давши змоги дати пояснення, та оскаржити їх дії.

На думку апелянта суд розглянув справу повернево, формально, не допитавши свідків в судовому засіданні, а саме медичну сестру, яка надавала ОСОБА_1 медичну допомогу на роботі в той день і без його відома запропонувала вжити лікарський препарат «корвалол», який містить лікарський засіб «фенобарбітал», який відноситься до групи «барбітуратів» і визиває наркотичний ефект. На його думку письмові пояснення осіб не можуть братися до уваги, якщо вони не надали пояснення в судовому засіданні під присягою.

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши ОСОБА_1 та його адвоката, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили їх задовольнити, вивчивши та дослідивши відповідні матеріали справи, переглянувши відеозапис події, перевіривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість прийнятого рішення, дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи та є правильним.

Даний висновок суду, підтверджується дослідженими письмовими доказами: відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 145035 від 29.10.2018 року, висновком КЗ «Дніпропетровський наркологічний диспансер» ДОР №2986 від 14.10.2018 року, відповідно до якого 07.10.2018 року о 00-10 години ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп'яніння, рапортом інспектора УПП від 29.10.2018 року. Також цей висновок підтверджується поясненнями свідків.

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в протоколі та висновку КЗ «Дніпропетровський наркологічний диспансер» ДОР №2986 від 14.10.2018 року, по справі не вбачається.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд не забезпечив виклику свідків, та не роз'яснив це право про подання клопотання про виклик свідків, є безпідставними, оскільки як вбачається з матеріалів справи, судом здійснювалися виклики вищевказаних свідків, однак останні до суду не з'явились. Тобто судом вживалися з цього приводу відповідні заходи.

Посилання в апеляційній скарзі про те, що суд не перевірив протокол на відповідність вимогам Закону, оскільки працівники поліції не вилучали у ОСОБА_1 водійське посвідчення та не відсторонили від керування, є безпідставними, оскільки районним судом належно встановлені обставини скоєного та надано оцінку зібраним доказам..

Відповідно до абз. 2 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року №14, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, він відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, адже в ньому належно розкрито об'єктивну сторону правопорушення, його суть, зазначено ознаки наркотичного сп'яніння (тремтіння рук, не реагування зіниць очей на світло), що було підтверджено висновком КЗ «Дніпропетровський наркологічний диспансер» ДОР №2986 від 14.10.2018 року та даними відеозапису.

Згідно положень ч. 1 ст. 130 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного сп'яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що у ОСОБА_1 документи не вилучалися, тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами він не отримував.

Але, на переконання колегії суддів, вказана обставина не може свідчити про необґрунтованість на незаконність складання протоколу про адміністративне правопорушення, та бути доказом невинуватості ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні.

Не можуть бути задоволені і вимоги апеляційної скарги з того приводу, що ОСОБА_1 медична сестра в той день надала "Карвалол", адже ОСОБА_1 було відомо, що підтверджується його доводом в скарзі, що вказаний лікарський засіб містить "барбітурат". Оскільки ОСОБА_1 його в той час вживав, він не мав права керувати транспортним засобом.

Враховуючи викладене, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним за вказаних обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП.

Докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів належно встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вказану постанову, - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1,- залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 січня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Коваленко В.Д.