Провадження № 33/824/964/2019 Головуючий у 2 інстанції Гайдай Р.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гайдай Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 17 грудня 2018 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 10200,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 352 гривні 40 копійок.

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 23 жовтня 2018 року, о 01 годині 20 хвилин, в м. Києві, по пр. Гагаріна, керував транспортним засобом ФОРД н/з НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння. Зазначеними діями водій порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно з ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 17 грудня 2018 року скасувати та провадження закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що про існування оскаржуваної постанови дізнався лише 15 січня 2019 року при ознайомленні з матеріалами справи. В судове засідання 17 грудня 2018 року його не викликали, що підтверджується незаповненою і не підписаною повісткою (а.с. 14).

Апелянт вважає, що розгляд справи у його відсутність, так і ігнорування його права на захист, не відповідають положенням постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Крім того, апелянт вказав, що в той вечір він був тверезий. Скоріше за все, працівники поліції прийняли за алкогольне сп'яніння почервоніння його очей визване ОРЗ. Також апелянт приймав значну кількість сиропу від кашлю і дихав прибором «Нібулайзер». Жодних ознак сп'яніння, які вказані в протоколі, він не мав.

Апелянт зазначив, що алкотестер працівників поліції явно був прострочений зі сторони калібровки, оскільки вона проводилась ще 08 січня 2018 року, тобто більше 10 місяців назад, хоча відповідно до інструкції по використанню прибору, його калібровка проводиться не рідше ніж 1 раз в 6 місяців.

Крім того, апелянт вказав, що відповідно до довідки ТОВ «Клініка Інтер» він був тверезий.

Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_1, котрий підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задоволити, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції не дотримався вище вказаних вимог закону та дійшов необґрунтованих висновків про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 183787 від 23 жовтня 2018 року встановлено, що ОСОБА_1 23 жовтня 2018 року о 01 годині 20 хвилин в м. Києві, по пр. Гагаріна, керував транспортним засобом ФОРД н/з НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння, огляд на стан сп'яніння проводився за допомогою приладу «Драгер» за результатами якого у повітрі, видихнутому останнім зафіксовано 1,05 % проміле етилового спирту.

Разом з тим, в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснив, що 23 жовтня 2018 року о 01 годині 20 хвилин в м. Києві, по пр. Гагаріна, керував транспортним засобом ФОРД н/з НОМЕР_2 та був зупиненийпрацівниками патрульної поліції. Під час перевірки документів, працівники поліції запропонували йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», на що він погодився, оскільки транспортним засобом керував в тверезому стані. Коли прилад «Драгер» показав результат 1,05 % проміле етилового спирту, він з вказаним результатом не погодився, про що вказав в протоколі про адміністративне правопорушення та висунув вимогу працівникам поліції щодо проведення обстеження у медичному закладі.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Відповідно до п. 7 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАПогляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як вбачається з нагрудної камери працівників поліції, ОСОБА_1 доставляли до медичного закладу «Соціотерапія» для проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції.

Проте, як вбачається із відповіді заступника голови лікаря з медичної частини ОСОБА_2, гр. ОСОБА_1 медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції з 22 жовтня 2018 року по 23 жовтня 2018 року не проводився.

Таким чином, враховуючи те, що працівники поліції у разі незгоди водія з результатами оглядуне провели такий огляд в найближчому закладі охорони здоров'я, апеляційний суд приходить до висновку, що проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_1 здійснено з порушенням вимог законодавства, що в свою чергу свідчить про те, що результати такого огляду є недійсними, а тому протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно останнього не може вважатись доказом його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вищевикладені порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також неповнота і однобічність розгляду справи є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

З огляду на викладене, сукупність доказів, досліджених апеляційним судом під час перегляду постанови суду першої інстанції, свідчить про відсутність події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана постанова суду скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційним судом неодноразово викликався працівник поліції ОСОБА_3, котрий зі слів ОСОБА_1 возив останнього на медичний огляд у лікарню «Соціотерапія» для встановлення обставин справи, проте в судове засідання він не з'явився.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 17 грудня 2018 року, то вони є слушними та такими, що також підлягають до задоволення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 17 грудня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити.

Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 17 грудня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях останнього події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Р.М. Гайдай