КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/1888/2019 Суддя у першій інстанції: Рудюк О.Д.
Категорія: ч. 2 ст.130 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Фрич Т.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 28 лютого 2019 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Вишгородського районного суду Київської області від 28 лютого 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 384 грн. 20 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що він не згодний із зазначеною постановою у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального права і процесуального права.

Також апелянт зазначає, що поліцейськими було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається не дійсним, а протокол - недопустимим доказом вини.

Крім того апелянт зазначає, що в матеріалах справи відсутнє направлення його на проходження огляду на стан сп`яніння, його не відсторонено від керування, та судом не викликано та не допитано свідків по справі.

На обґрунтування клопотання щодо поновлення пропущених строків на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що він не був присутній під час судового розгляду в суді першої інстанції, та копію оскаржуваної постанови отримав поштовим відправленням лише 27 березня 2019 року, про що надав підтверджуючі документи.

З матеріалів справи щодо ОСОБА_1 вбачається, що дійсно 28.02.2019, під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення останній був відсутній. Копію постанови суду першої інстанції відповідно до поштового відправлення отримано останнім 27.03.2019, тому з метою дотримання законних прав ОСОБА_1 на оскарження постанови суду першої інстанції, вважаю за необхідне задовольнити клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Вишгородського районного суду Київської області від 28 лютого 2019 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили задовольнити її повністю, дослідивши матеріали справи в повному обсязі, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 294 КУпАПапеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до положень ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, суддею Вишгородського районного суду Київської області 28 лютого 2019 Рудюк О.Д. було розглянуто по сутті справу щодо ОСОБА_1 , та винесено постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП. Проте, всупереч вимог закону, вказана постанова не підписана суддею /а.с. 23-24/, що є істотним порушенням вимог процесуального законну.

Відтак, оскільки оскаржувана постанова Вишгородського районного суду Київської області 28 лютого 2019 року не відповідає загальним вимогам щодо оформлення судового рішення, передбачених ст. 283 КУпАП, та не містить обов`язкового реквізиту - підпису судді, то така постанова не є процесуальним документом та підлягає скасуванню.

За таких обставин, апеляційні вимоги підлягають частковому задоволенню, лише саме в частині скасування постанови.

Відповідно до п.3 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Згідно з ч.1 ст.7 КУпАП Україниніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАПорган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 07.01.2019 року о 11 год. 55 хв. в м. Київ, вул. Харківське шосе, 55 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «CHEVROLET LACETTI» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп"яніння: тремтіння пальців рук, неприродна блідість, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків.

Відповідно до форми вивода /а.с. 3/, на ОСОБА_1 постановою Дарницького районного суду м. Києва від 08 серпня 2018 року накладено стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Таким чином ОСОБА_1 , повторно вчинив порушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому працівниками поліції вірно кваліфіковано його дії за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейськогопройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення накладається на особу у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, положеннями статті 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, матеріали адміністративної справи щодо ОСОБА_1 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «CHEVROLET LACETTI» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме, тремтіння пальців рук, неприродна блідість, зіниці очей не реагують на світло та від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, тобто повторно протягом року вчинив порушення передбачене частиною першою цієї статті, а саме у відмовився від проходженніогляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря нарколога.

Зокрема, крім протоколу про адміністративне правопорушення, який було складено щодо ОСОБА_1 , за ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, неприродна блідість, зіниці очей не реагують на світло, той факт, що останній керував автомобілем «CHEVROLET LACETTI» д.н.з. НОМЕР_1 та відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря нарколога, підтверджується письмовими поясненнями свідків /а.с. 2/.

Також з дослідженого під час апеляційного розгляду відеозапису з камер поліцейських, вбачається, що ОСОБА_1 , без будь-якого тиску зі сторони поліцейських в присутності двох свідків, відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в лікаря-нарколога.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАПпередбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Наявні у справі докази об`єктивно узгоджуються між собою, та підтверджують, вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 38 ч. 2 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 вчинив правопорушення, за яке останнього визнано винуватим 07 січня 2019 року, а тому у відповідності з положеннями ст.38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення закінчились.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв"язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Стосовно доводів апелянта, що поліцейськими було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, то вони є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Доводи апелянта, що в матеріалах справи відсутнє направлення його на проходження огляду на стан сп`яніння, є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 , відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, тому в даному випадку дане направлення є недоречним.

Стовно того, що ОСОБА_1 , не було відсторонено від керування, то дане твердження не спростовує, вчинення інкримінованого йому правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вишгородського районного суду Київської області від 28 лютого 2019 року, - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Вишгородського районного суду Київської області від 28 лютого 2019 року.

Апеляційну ОСОБА_1, -задовольнити частково.

Постанову Вишгородського районного суду Київської області від 28 лютого 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, - скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та закрити провадження щодо нього, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Т.В. Фрич