Справа № 336/711/19
Пров. № 3/336/350/2019
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 травня 2019 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Щаслива О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшла з управління патрульної поліції в м. Запоріжжі, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає в будинку АДРЕСА_1 , не працює, за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

26 січня 2019 року, о 02 годині 15 хвилин, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ЗАЗ 110217-40», державний номер НОМЕР_1 , в районі будинку АДРЕСА_2 2-а по вул. Тимірязєва в м. Запоріжжі в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився за в медичному закладі комунальній установі «Обласний клінічний наркологічний диспансер» Запорізької обласної ради. Зазначені дії містять порушення п. 2.9 «а» «Правил дорожнього руху України».

Будучи своєчасно, у встановленому порядку повідомленим про час та місце розгляду справи правопорушник до суду не з`явився з невідомих причин.

При цьому 19 лютого 2019 року до суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Білоуса Г.Б. про закриття провадження в справі через відсутність в діях його довірителя ознак складу правопорушення, за яким складений протокол.

Вказані обставини, на думку судді, свідчать про належне повідомлення особи, яка для захисту своїх інтересів у зв`язку з переслідуванням за вчинення адміністративного правопорушення уклала договір з адвокатом, що відповідає положенням ст. 268 КУпАП, і дають підстави для вирішення справи у відсутність цієї особи.

Звернення захисника містить твердження про те, що автор протоколу не надав жодної інформації про застосовані ним прилади для з`ясування стану водія. Адвокат, крім того, посилається на порушення співробітниками поліції процедури проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, який у відповідності до вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, проводиться за обов`язкової участі двох свідків сторонніх осіб. Між тим при притягненні ОСОБА_1 до відповідальності свідки взагалі не залучалися, що стало підставою для відмови його довірителя від проведення огляду на місці зупинки транспорту. За положеннями «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України і МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, висновок щодо результатів медичного огляду видається на підставі акту медичного огляду та повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Так як висновки, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними, а висновок щодо стану сп`яніння відносно ОСОБА_1 не містить відомостей про те, що його зміст повідомлений оглянутій особі, цей доказ є недопустимим. Крім наведених порушень процедури притягнення до адміністративної відповідальності, протокол про адміністративне правопорушення всупереч вимог закону не містить повної інформації про особу, щодо якої він складений, зокрема: в ньому відсутні відомості про освіту, сімейний стан, осіб, що перебувають на його утриманні, відсутні відомості про місце народження ОСОБА_1

З урахуванням викладеного, а також змісту засади презумпції невинуватості, проголошеної Основним Законом України і міжнародними договорами, які є джерелом права в Україні, просить закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, за ознаками якого складений протокол.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя доходить висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні описаних дій підтверджується цими матеріалами у повному обсязі.

До доказів на користь такого умовиводу судді відноситься протокол про адміністративне правопорушення, який в силу вимог законодавства про адміністративні правопорушення є самостійним джерелом доказів (ст. 251 КУпАП).

До доказів винуватості також відносяться:

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до комунальній установі «Обласний клінічний наркологічний диспансер» Запорізької обласної ради (а. с. 3);

- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зроблений уповноваженим медичним закладом - комунальною установою «Обласний клінічний наркологічний диспансер» Запорізької обласної ради (а. с. 4);

- рапорт поліцейського, який склав протокол, з якого випливає, що нездійснення огляду на місці зупинки транспортного засобу було зумовлено тим, що що водій ОСОБА_1 виявляв ознаки наркотичного сп`яніння, яке за допомогою обладнання, якими оснащені поліцейські, не виявляється, тому за його добровільною згодою його було доставлено до наркологічного диспансеру, де внаслідок огляду будо встановлено стан алкогольного сп`яніння, проти чого ОСОБА_1 не заперечував (а. с. 5);

- відеозапис фіксації правопорушення, наданий Управлінням патрульної поліції.

Наведені фактичні дані свідчать про дотримання порядку притягнення особи до відповідальності за вказаною статтею законодавства про адміністративні правопорушення, тому суд знаходить їх належними, допустимими, такими, що відтворюють подію правопорушення.

Таким чином, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя доходить висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

На вказаний висновок судді не впливають твердження, викладені в клопотанні про закриття провадження в справі, оскільки вони спростовуються наданими інспектором з нагляду за правопорядком під час дорожнього руху матеріалами, посилання на які зробив суд.

Доводи про незазначення повних відомостей про особу правопорушника є неспроможними, оскільки посилання на згадані захисником дані не передбачено статтею 256 КУпАП, яка містить вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення.

Твердження про неповідомлення про зміст висновку спростовуються наявністю підпису ОСОБА_1 у відповідній графі цього документу (а. с. 4).

У зв`язку з викладеним суддя доходить висновку, що доводи клопотання наповнені формальним змістом і являють собою суть позиції захисту від пред`явленого обвинувачення.

Вирішуючи питання про відповідальність особи, суддя доходить висновку про закриття провадження в справі, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ст. 38 КУоАП якщо справа про адміністративне правопорушення у відповідності до закону підвідомча суду (судді), адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно із ст. 247 КУоАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу;

Оскільки на момент вирішення справи встановлений статтею 38 КУпАП строк сплив, ОСОБА_1 підлягає звільненню від адміністративної відповідальності, а провадження в справі відносно нього - закриттю.

Керуючись ст. ст. 38, 247, ч. 1 ст. 2122 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із спливом строків накладення адміністративного стягнення.

Провадження в справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів після її винесення.

Судья О.В. Щаслива