Справа № 453/333/19
№ провадження 3/453/134/19
П О С Т А Н О В А

іменем України

09 квітня 2019 року м. Сколе

Суддя Сколівського районного суду Львівської області Микитин В.Я., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, розглянувши матеріали, отримані від Сколівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жительки с. Жупани Сколівського району Львівської області, українки, громадянки України, одруженої, має на утриманні троє малолітніх дітей, непрацюючої, раніше до адміністративної відповідальності не притягалася,-

за ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП № 097331/162 від 01.03.2019 року ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП України, а саме те, що 01.03.2019 року об 13 год. 00 хв. встановлено, що 25.02.2019 року, під час перевірки, у житловому будинку у с. Жупани Сколівського району Львівської області, в якому проживає ОСОБА_1 із своїми трьома неповнолітніми дітьми, були антисанітарні умови, дитячі речі розкидані по кімнаті.

Особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, у ході судового засідання, котре мало місце 09.04.2019 року, заявлено клопотання про закриття провадження у справі через відсутність у її діях складу адміністративного правопорушення, з посиланням на складення протоколу про адміністративне правопорушення щодо неї з порушенням вимог КУпАП. Відтак, ОСОБА_1 вважає складений протокол про адміністративне правопорушення неналежним доказом по справі.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов такого висновку.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об'єктивну сторону, об'єкт, суб'єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб'єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В той же час, санкція ч. 1 ст. 184 КУпАП регламентує відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Як вбачається з даних, що містяться у матеріалах адміністративної справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не забезпечила трьох своїх неповнолітніх дітей необхідними умовами життя, навчання та виховання.

Однак, направлені до суду Сколівським відділенням поліції Стрийського відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській областіматеріали, всупереч ст. 251 КУпАП, не містять достатніх та допустимих доказів з приводу незабезпечення ОСОБА_1 своїх неповнолітніх дітей необхідними умовами життя, навчання та виховання, а ті, що наявні у матеріалах справи, зібрані з порушеннями, виходячи з наступного.

Так, з пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вбачається, що дійсно 25.02.2019 року, у житловому будинку у с. Жупани Сколівського району Львівської області, в якому вона проживає разом із чоловіком та своїми трьома малолітніми дітьми, були представники РЦСССДМ Сколівської РДА Львівської області. Однак у будинку не було антисанітарних умов, як про це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, а, лише, були розкидані дитячі речі, оскільки діти повернулись зі школи додому і перевдягались. Щодо письмових пояснень, які начебто були нею написані та підписані, то остання вказала, що до неї після 25.02.2019 року, коли саме вона не пригадує, зателефонувала пані ОСОБА_2, котра попросила 01.03.2019 року зявитися у Сколівське ВП, для дачі пояснень. Коли вказаного числа, вона зявилася у Сколівське ВП, то ст. інспектор ЮП Сколівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2 попросила її підписати чистий бланк пояснення та не до кінця заповнений протокол про адміністративне правопорушення, пояснюючи це тим, що нібито їй це потрібно для того щоб відправити справу до архіву і жодних наслідків це за собою не потягне.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження тих обставин, що старшим інспектором у встановленому порядку було розяснено ОСОБА_1 її права та обовязки, а також право на правову допомогу.

Суд звертає увагу й на ту обставину, що до вказаного вище протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 097331/162 від 01.03.2019 рокуне долучено жодних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, окрім рапорту старшого інспектора ЮП Сколівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2 від 01.03.2019 року, котрий не зареєстрований у встановленому законом порядку і в котрому вказано, що перевірка сімї ОСОБА_1 у с. Жупани Сколівського району Львівської області, інспектором проводилась 01.03.2019 року, що не відповідає обставинам, викладеним у вищевказаному протоколі. Крім того, у протоколі не вказано жодного свідка.

З огляду на вказане, суд критично оцінює наявні у матеріалах справи письмові пояснення ОСОБА_1, оскільки у таких не зазначено дати проведення перевірки. Крім того, у вказаному вище поясненні та протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП № 097331/162 від 01.03.2019 року підписи ОСОБА_1 проведені кульковою ручкою іншого кольору, аніж самі пояснення та фабула протоколу, у котрій також наявні виправлення, що суд оцінює критично.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином.

За таких умов направлені до суду матеріали та їх аргументація являються сумнівними, однак наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини») тож, суд, враховуючи вищезазначене, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, з урахуванням положень ст. 251 КУпАП вважає, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 184 КУпАП, а за оформленими з порушенням матеріалами про адміністративне правопорушення особа не може бути притягнена до відповідальності.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У свою чергу, суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення судового збору.

Керуючись ст. ст. 247, 280, 283-284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Я. Микитин