Справа №345/640/19
Провадження № 3/345/215/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.04.2019 року м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Онушканич В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, непрацюючого, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 10.02.2019 р. о 03:50 год. в м. Калуші по вул. Богдана Хмельницького, 48, керував автомобілем марки «Опель Кадет», д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України. Огляд на стан спяніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків.

В межах розгляду даної справи були призначені судові засідання на 04.03.2019 р., 20.03.2019 р. та 09.04.2019 р., проте, ОСОБА_1 втретє не зявився в судове засідання, хоча належним чином та завчасно повідомлявся про час та місце розгляду справи, шляхом направлення повісток про виклик до суду на адресу, яка вказана ним при складанні протоколу і за якою він проживає. Факт отримання ОСОБА_2 повістки про виклик в судове засідання підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 28) Про причини неявки в судові засідання ОСОБА_1 не повідомляв. Клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.

Таким чином, неявка в судове засідання ОСОБА_1 без будь яких поважних причин, суд розцінює як умисні дії спрямовані на затягування розгляду справи з метою уникнення відповідальності.

Слід відзначити, що Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" наголосив, що сторони в розумні «інтервалу часу» мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. А, як вже зазначалось вище, ОСОБА_1 було достеменно відомо про наявність на розгляді в Калуському міськрайонному суді Івано-Франківської області справи про адміністративне правопорушення за протоколом складеним відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП, адже він отримав повістку, а також розписався в протоколі, де було зазначено, що справа відносно нього розглядатиметься в Калуському суді.

З огляду на наведене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Також, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Подальше безпідставне відкладення розгляду справи призведе до порушення строків накладення адміністративного стягнення, визначених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є повне, всебічне і обєктивне зясування обставин справи.

Згідно зі ст. ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діяннях винної особи. Докази оцінюються на всебічному, повному і обєктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Із змісту ч. 1 ст. 130 КУпАП слідує, що відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Дослідивши письмові докази по справі приходжу до наступних висновків.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому доводиться відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення від 10.02.2019 р. року серії ОБ № 100711 (а.с. 1), який складено відповідно до вимог діючого законодавства, що відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Згідно даних цього протоколу слідує, що ОСОБА_1 у своїх поясненнях вказав, що проводив друга на заробітки і випив в обід трохи коньяку, однак думав, що вивітрилось, так як почував себе тверезим. Також, до вказаного протоколу долучено роздруківку з результатом «Алкотесту 6810 Драгер» № 3793, згідно якого слідує, що у ОСОБА_1 виявлено 0,93 ‰ проміле алкоголю, що у 4 рази перевищує дозволену законом норму вмісту алкоголю, яка становить 0,20 ‰ (а.с. 2). Згідно свідоцтва № 12-01/6950, яке чинне до 10.10.2019 р. вказаний «Алкотест 6810 Драгер» пройшов відповідну повірку та відповідає вимогам до метрологічних характеристик і значення метрологічних характеристик, що виключає можливість похибки результату (а.с. 10).

Також, згідно направлення та акту огляду на стан спяніння, огляд на стан спяніння ОСОБА_1 проводився у присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за допомогою алкотестера «Драгер 6810» із результатом тесту 0,93 ‰ проміле алкоголю (а.с. 3, 4).

У своїх письмових поясненнях наданих на місці події, свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вказали, що 10.02.2019 р. ОСОБА_1 пройшов алкотест Драгер з результатом 0,93 ‰ (а.с. 5, 6).

Події, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення також зафіксовані у рапорті працівника поліції (а.с. 8) та у відеозаписі, що зберігається на диску (а.с. 11). Зокрема на відео зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом і також момент продуття ним алкотестеру «Драгер 6810».

У своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 ствердив, що перед тим, як сідав за кермо вживав пиво та коньяк і також, з результатами алкотесту 0,93 ‰ проміле алкоголю він згідний, що свідчить про визнання ним повністю своєї вини у вчиненні даного адміністративного правопорушення (а.с. 7).

Окрім того, згідно розписки від 10.02.2019 р. ОСОБА_1 дав згоду на доставку його автомобіля працівниками поліції на паркову Калуського ВП ГУНП (а.с. 9).

Таким чином, вважаю, що в матеріалах справи достатньо доказів, які підтверджують вину ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Такі докази долучені до протоколу в оригінальному виді і сумнівів не викликають. У звязку з цим відсутня потреба викликати для допиту в судове засідання, як свідків працівників поліції та понятих, які зазначені в протоколі. Окрім того, КУпАП не містить імперативної вимоги здійснювати допит в судовому засіданні осіб, які були понятими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Таким чином, дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Призначаючи стягнення ОСОБА_1 у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, слід врахувати характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного, обставини справи, особу правопорушника, його майновий стан та з метою виховання останнього і запобіганню вчинення нових правопорушень накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 283-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначити стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 384,20 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя