Справа № 728/1760/19 Головуючий у 1 інстанції Глушко О. І.
Провадження № 33/4823/373/19
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2019 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Демченка О.В.,

захисника - адвоката - Мироненка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу захисника Мироненка С.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 17 вересня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працюючий, групи інвалідності не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Судом ОСОБА_1 було визнано винуватим в тому, що він 14 серпня 2019 року, о 17 год. 50 хв. в м. Бахмачі Чернігівської області по вул. Тиницькій, керував автомобілем «ВАЗ 21061», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився з використанням технічного засобу газоаналізатора Alcotest-6820 № ARLJ-0573. Своїми діями порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження по справі закрити. Автор скарги стверджує, що постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а також суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення як вид покарання за адміністративне правопорушення, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду. Вказує, що огляд на стан сп`яніння є недійсним, оскільки проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП. На думку захисника, ні чек газоаналізатора, ні пояснення свідків доказами стану сп`яніння згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МОЗ України та МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року, бути не можуть. Зауважує, що Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) не складався, та до протоколу його не було додано. Також результати огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не були занесені до протоколу і до Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, та не вказані в постанові суду. Наголошує, що ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння не перебував, свідків не бачив, з результатами огляду "Драгером" не погоджувався.

В засіданні апеляційного суду адвокат Мироненко С.В. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити з підстав, наведених в ній.

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, ці вимоги закону судом було дотримано.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, зазначених у постанові, відповідає фактичним даним справи, ґрунтується на досліджених судом першої інстанції доказах, які також були предметом перевірки апеляційного суду.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 003606 від 14 серпня 2019 року (а.с.2), 14 серпня 2019 року, о 17 год. 50 хв. в м. Бахмачі Чернігівської області по вул. Тиницькій, керував автомобілем «ВАЗ 21061», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився з використанням технічного засобу газоаналізатора Alcotest-6820 № ARLJ-0573. Своїми діями порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху.

Згідно даного протоколу, ОСОБА_1 знайомитись з змістом при його складанні, надавати пояснення відмовився в присутності двох свідків, а також відмовився від його підпису.

Відповідно до вимог пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За таких підстав, доводи апелянта про неправильність проведення його огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння з порушеннями, є безпідставними.

З наявних у матеріалах справи пояснень, які громадяни ОСОБА_2 (а.с.4) та ОСОБА_3 (а.с. 5), надали інспектору патрульної поліції в якості свідків при складанні адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо водія ОСОБА_1 вбачається, що в їх присутності гр. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння з використанням технічного засобу газоаналізатора Алкотест 6820 № ARLJ-0573. При продутті даного пристрою проба була виявлена позитивною і становить 1,65 %0. Знайомитись з протоколом, давати письмові пояснення та підписувати протокол гр. ОСОБА_1 категорично відмовився. В лікарню їхати також відмовився.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до листа ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів», відповідно до якого Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01.01.2016 року, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається. Пунктом 1 статті 17 вказаного закону встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом України не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016 року.

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року № 1747 і становить 1 рік.

Як вбачається з матеріалів справи, прилад, яким тестувався ОСОБА_1 , останній раз калібрувався 18.12.2018 року. Крім того, за умови незгоди з результатом тестування, водій мав реальну змогу довести похибку приладу в медичному закладі, однак від проходження огляду в медичному закладі він відмовився, на що прямо вказують свідки.

Твердження захисника про те, що пояснення свідків не можуть бути доказами по справі не заслуговують на увагу, оскільки ставити під сумнів показання свідків у суду не має жодного підґрунтя.

Доводи апелянта про те, що Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не складався, та до протоколу не додавався, апеляційним судом не береться до уваги. Проаналізувавши Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння …, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України 09.11.2015 р. № 1452/735 і зокрема її розділ ІІ, який регламентує проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським та оформлення його результатів, виходячи з тексту п. 10 даного розділу Інструкції, апеляційний суд дійшов висновку, що акт про результати огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у тому випадку, коли ці технічні засоби не мають функції роздрукування результатів задля фіксації цих результатів і доручення їх в письмовому вигляді до матеріалів про адміністративне правопорушення. Прибор, яким користувались поліцейські, мав функцію роздрукування результатів його використання, документ, який видає цей прибор фактично і є актом про його застосування.

Апеляційний суд наголошує, що судочинство в Україні проводиться на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання кожною стороною своїх прав та інтересів. Усі доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі, нічим не підтверджені, є голослівними і тому апеляційним судом відхиляються.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги захисника, висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова Бахмацького районного суду Чернігівської області від 17 вересня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Мироненка С.В. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 17 вересня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяО. В. Демченко