Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 33/4809/74/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2019 року, суддя Кропивницького апеляційного суду Онуфрієв В.М., за участю секретаря Сакари І.І., особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_4 розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14 січня 2019 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, розлученого, не працюючого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3,

на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення закрито справу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Визнано винним ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн.

Стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 384 грн. 20 коп.

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, до суду першої інстанції надійшло два протоколи, відповідно до яких.

31 жовтня 2018 року о 13 год. 40 хв., в с. Первозванівка, вул. Шевченка 73, Кіровоградського району, Кіровоградської області, керував транспортним засобом Audi 100, державний номерний знак НОМЕР_1, виїжджаючи на дорогу з двору заднім ходом не подав перевагу в русі автомобілю НОМЕР_2, який в цей момент рухався по головній дорозі по вул. Шевченка, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив п. 10.2 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст.124 КУпАП.

Крім того, 31 жовтня 2018 року о 13 год. 40 хв., в с. Первозванівка, вул. Шевченка 73, Кіровоградського району, Кіровоградської області, керував транспортним засобом Audi 100, державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, млява мова) від продуття алкотестера Драгер та проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, на визначення стану алкогольного спяніння, відмовився в присутності свідків. Таким чином, ОСОБА_3 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України.

Судом першої інстанції відносно ОСОБА_3 закрито справу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Крім того, як вбачається із постанови суду першої інстанції, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він 31 жовтня 2018 року об 13 год. 40 хв., в с. Первозванівка, вул. Шевченка 73, Кіровоградського району, Кіровоградської області, керував транспортним засобом Audi 100, державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, млява мова) від продуття алкотестера Драгер та проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, на визначення стану алкогольного спяніння, відмовився в присутності свідків, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просив скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову постанову про закриття адміністративного провадження за відсутності складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП.

Свої вимоги обґрунтував тим, що він транспортним засобом, а саме автомобілем АУДІ А 100 державний номер ВА 0135АК - не керував та не перебував за кермом даного автомобіля. Вище зазначений автомобіль був припаркований біля будинку його співмешканки де він вживав алкогольні напої. Після сварки з родичами співмешканки він пішов до магазину де придбав ще пляшку горілки та зробив з неї кілька ковтків. Йдучи по вулиці від магазину до будинку співмешканки побачив автомобіль поліції, котрий підїздив до припаркованого його автомобіля та зупинився біля нього. Підійшовши до поліцейського автомобіля він запитав що трапилось на що йому було сказано що приїхали по виклику на ДТП. Оформивши протокол та схему ДТП, через деякий час (працівниками поліції не памятаю ким саме адже було декілька екіпажів) йому було запропоновано пройти тест на алкотестері «ДРАГЕР» що до визначення стану спяніння. Дійсно відмовився від проходження визначення стану спяніння з поясненнями працівникам поліції, що він не керував автомобілем та не перебував за кермом, що підтвердили свідки допитані в судовому засіданні (свідок ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7В.). Будь-яких фото - відео, свідків чи інших доказів керування автомобілем чи перебування за кермом у працівників поліції та суду не було, тому він вважає, що працівниками поліції та суду було допущено порушення закону, а саме незаконно складено на нього протокол про адміністративну відповідальність за ст.130 КУпАП та незаконно було судом притягнуто його до відповідальності за ст.130 КУпАП.

Зазначив, що будь-яких належних, допустимих і достовірних доказів того що він керував автомобілем чи перебував за кермом автомобіля працівниками поліції суду не було надано, а судом таких доказів не здобуто, а тому вважає, що відсутнє порушення ОСОБА_8 вимог ПДР України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_3 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_4 які підтримали подану апеляційну скаргу, зясувавши обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, зваживши доводи апеляційної скарги, а також перевіривши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.10.2 Правил дорожнього руху України, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з'їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Відповідно до ст. 124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Перевіривши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, схему дорожньо-транспортної пригоди, та поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_9, письмові пояснення свідка ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_11, а також протокол судового засідання суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б обєктивно вказували б на те, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП, оскільки зі схеми ДТП не можливо встановити місце зіткнення автомобілів, не зрозуміле місце розташування автомобілів до моменту зіткнення та механізм зіткнення.

Крім того, допитана в якості свідка в суді апеляційної інстанції ОСОБА_7 показала, що ОСОБА_3 вигнав свій автомобіль з двору та поставив на узбіччі, після чого повернувся до будинку, дорожньо-транспортну пригоду не вчиняв, її родичі ОСОБА_11 та ОСОБА_11 оговорили ОСОБА_3 з ціллю того щоб вона з ним не спілкувалася та не проживала, вони не хочуть щоб вона з ним підтримувала будь-які відносини, тобто в них були неприязні відносини з ОСОБА_3 Тому в діях ОСОБА_3 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у звязку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо закриття провадження у справі в частині правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Разом із тим апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі зясував всі обставини справи та дійшов помилкового висновку про наявність складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в діях ОСОБА_3, а тому в цій частині постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, провадження за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, а так само за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого спяніння.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за їх внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №010605 від 31.10.2018 року, ОСОБА_3 ставиться у провину те, що він, 31 жовтня 2018 року о 13 год. 40 хв., в с. Первозванівка, вул. Шевченка 73, Кіровоградського району, Кіровоградської області, керував транспортним засобом Audi 100, державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, млява мова) від продуття алкотестера Драгер та проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, на визначення стану алкогольного спяніння, відмовився в присутності свідків, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України.

Проте, у судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав та показав, що він 31 жовтня 2018 року приїхав до будинку своєї співмешканки ОСОБА_7, де у нього виник конфлікт з її братами та матірю, які не бажали щоб він співмешкав із ОСОБА_7 В результаті конфлікту він вирішив залишити місце конфлікту та родичів співмешканки, виїхав автомобілем з двору при цьому алкогольних напоїв до цього не вживав. Після цього, брат співмешканки, своїм автомобілем підїхав до його автомобіля ззаду та торкнувся його. Потім він, ОСОБА_3, пішов до магазину, де купив горілки та зробив кілька ковтків з пляшки. За кермо після цього не сідав. Проте за заявою братів ОСОБА_11 приїхали співробітники поліції і безпідставно склала на нього адмінпротоколи, хоча він нічого не порушував. ДТП не скоював у стані алкогольного спяніння, автомобілем у стані алкогольного спяніння не керував.

Крім того, допитана у судовому засіданні суду апеляційної інстанції в якості свідка ОСОБА_7 підтвердила показання ОСОБА_3 та пояснила, що вони разом із ним співмешкають, але її брати ОСОБА_11 та ОСОБА_11 не бажають щоб вона з ним співмешалака і взагалі підтримувала будь-які звязки, тому оговорили його. Дорожньо-транспортну пригоду ОСОБА_3 не вчиняв, автомобілем у стані алкогольного спяніння не керував. Вживав алкоголь після того як поставив автомобіль потім за кермо не сідав.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_12 у судовому засіданні суду першої інстанції показали, що були запрошені в якості понятих при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 але вони не були очевидцями як той керував транспортним засобом машина його стояла на узбіччі.

На вказаних підставах апеляційний суд критично відноситься до письмових пояснень ОСОБА_11 та ОСОБА_11, які є братами ОСОБА_7, оскільки вони не підтверджуються дійсними встановленими у судовому засіданні апеляційної інстанції фактичними обставинами справи. Більше того вказані свідки на неодноразові виклики в суд першої та апеляційної інстанції не зявилися, свої письмові пояснення безпосередньо суду не підтвердили, про поважні причини неявки суд не повідомили.

Не підтверджують вину ОСОБА_3 і показання допитаного в суді першої інстанції інспектора поліції ОСОБА_13, який пояснив, що також не був безпосереднім очевидцем події.

Тому, враховуючи викладене, доводи ОСОБА_3 викладені в апеляційній скарзі стосовно того, що він автомобілем не керував та не перебував за кермом автомобіля у стані алкогольного спяніння є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Постанова суду першої інстанції в частині притягнення та визнання винним ОСОБА_3 та накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає скасуванню, провадження за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю за відсутню в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14 січня 2019 року, у частині притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 10200 грн. - скасувати.

Провадження по справі стосовно ОСОБА_3 за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КупАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2