Справа №463/3759/19
Провадження №3/463/886/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 року м. Львів

Суддя Личаківського районного суду м. Львова Стрепко Н.Л., за участі особи, відносно якої складено розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 3 травня 2019 року о 04:05 год. на вул. Пасічній, 82 у м. Львові, керуючи автомобілем «ВАЗ 2101», р.н. НОМЕР_1 , повторно протягом одного року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема: керував автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: блідість шкірного покриву обличчя, порушення мови та координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності в судові засідання 29 травня та 3 липня 2019 року за викликом суду не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся за адресою, вказаною ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення як його місце проживання, а також через оголошення про виклик у судове засідання, розміщене на сайті Личаківського районного суду м. Львова.

Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Оскільки ОСОБА_1 клопотання про відкладення розгляду справи не подав, до участі у справі захисника не залучив, пояснень по суті вчиненого правопорушення до суду не скерував, вину та факт вчинення правопорушення не заперечив, а тому, з урахуванням обмежених строків розгляду справи, а також того, що розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП може проводитися у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про можливість розгляду такої у відсутності ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 268 КУпАП у разі відсутності правопорушника справу можна розглянути у його відсутності на підставі документів, які є в матеріалах справи.

Оглянувши матеріали справи та вивчивши наявні у ній докази, суд приходить до наступного.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року за № 1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Разом з тим, ст. 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З долученого до матеріалів справи відеозапису з камер спостереження патрульних вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у присутності двох свідків.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у відповідному спеціалізованому медичному закладі, однак останній від проходження такого огляду відмовився.

Відтак суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не виконав вимогу поліцейського про проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Крім того, відповідно до п. 8 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 15 березня 2016 року за № 672/5 протокол підписується уповноваженою посадовою особою та особою, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення, а також може підписуватися свідками правопорушення у випадку їх наявності. У разі відмови особи, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення, від підписання протоколу уповноважена посадова особа робить про це відповідний запис. Особа, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення, має право викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Як вбачається з протоколу серії БД №225888 від 3 травня 2019 року, ОСОБА_1 підписав складений протокол та у графі пояснення вказав, що поспішав додому.

Беручи до уваги наведене вище, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №2255888 від 3 травня 2019 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відеозаписом з камер спостереження патрульних, оглянутому в судовому засіданні, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №037093 від 3 травня 2019 року, довідкою інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП, відповідно до якої ОСОБА_1 постановою Галицького районного суду м. Львова від 21 січня 2019 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Крім того, судом береться до уваги той факт, що ОСОБА_1 повторно протягом року притягується до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Крім того, з довідок інспектора ВАП УПП у Львівській області ДПП від 6 травня 2019 року вбачаться, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, за останнім транспортні засоби на території України не зареєстровані.

Враховуючи вищенаведене, особу правопорушника, тяжкість скоєного, відсутність пом`якшуючих обставин вчиненого, систематичність скоєння даного виду правопорушень, а також те, що ним не отримувалось право керування транспортними засобами, а транспортний засіб, за допомогою якого було скоєно дане правопорушення, не належить ОСОБА_1 на праві власності, до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП без оплатного вилучення транспортного засобу.

Окрім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384,20 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 130, 268, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обрати йому покарання у виді адміністративного штрафу у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 грн. (двадцять тисяч чотириста гривень) без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь держави судовий збір в розмірі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні двадцять копійок).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому даної постанови, а в разі її оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у визначений строк, постанова надсилається для примусового виконання, а штраф стягується у подвійному розмірі, тобто становитиме 40 800 грн. (сорок тисяч вісімсот гривень).

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Личаківський районний суд м. Львова.

Суддя: Стрепко Н.Л.