КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.,

за участю:

захисника Кожем`яченка В.В.

особи, яка притягнута до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 14 грудня 2018 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір в сумі 352,40 грн.

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що 17 вересня 2018 року о 00.10 год., рухаючись по вулиці Щусєва біля будинку № 10 в місті Києві, керував транспортним засобом марки «ВАЗ», модель «2109» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9«а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, ОСОБА_1 посилається на те, що працівниками патрульної поліції порушено вимоги ст. 266 КУпАП, а тому огляд, проведений з порушенням вимог вказаної статті, вважається недійсним.

Апелянт наголошує на тому, що з наявного в матеріалах справи акту огляду на стан сп`яніння, він висловив пряму незгоду з результатами, але до закладу охорон здоров`я працівниками патрульної поліції він не був направлений.

Також апелянт вказує на те, що на запит районного суду щодо надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки на прилад «Alkotest 6820 Drager ARNK-0572» Управлінням патрульної поліції - не було надано, що одночасно ставить під сумнів допустимість показників приладу щодо доказу факту сп`яніння.

Окрім того, на відео з нагрудної камери працівника поліції відсутній факт огляду його на стан алкогольного сп`яніння, але видно, що поліцейський після тривалої розмови з ним чомусь вимкнув камеру.

Апелянт звертає увагу на те, що суд першої інстанції не дотримався положень статті 278 КУпАП, та не вирішив питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів про адміністративне правопорушення.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснив, що перебував в автомобілі біля АТБ-маркету. До нього підійшли працівники поліції з метою перевірки документів. Він ( ОСОБА_1 ) пояснив, що нічого не порушував. Працівники поліції повідомили, що він водія відчутний запах алкоголю з порожнини рота. Потім поліцейські взяли документи, і повідомили, що будуть складати певні папери. Поліцейські давали йому трубочку, але він ( ОСОБА_1 ) не дихав, повернув поліціянтам. Потім, він ( ОСОБА_1 ) щось підписав, що не згоден з результатами, в трубочку не дихав.

Захисник Кожем`яченко В.В. підтримав апеляційну скаргу та вказав, що працівниками поліції не дотримана процедура встановленого законом порядку, оскільки ОСОБА_1 не пропонували проїхати до медичного закладу після незгоди з результатами пристрою «Драгер». В трубку ОСОБА_1 не дихав. Дана ситуація є неоднозначною. Суд першої інстанції не дослідив ретельно обставини справи, оскільки в матеріалах наявні суперечливі докази, акт огляду на стан сп`яніння - залишається не спростованим. Працівники поліції, які допитувались в суді апеляційної інстанції, надали неповні пояснення. Всі сумніви, відповідно до норм Конституції України, повинні трактуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши ОСОБА_1 та його захисника Кожем`яченка В.В., які просили задовольнити апеляційну скаргу, постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, опитавши свідків, дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис з нагрудного відеореєстратора інспектора поліції, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Перевіряючи рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом першої інстанції, є обґрунтованим та підтверджуються наявними у справі та дослідженими судом першої інстанції доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення, роздруківкою за результатами огляду на приладі «Драгер», актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alkotest6820», відповідно до якого виявлено вміст алкоголю в крові у ОСОБА_1 в кількості 2,35 проміле, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (ас. 33-34).

Допитаний в суді апеляційної інстанції інспектор патрульної поліції Мельник М.В. пояснив, що водія ОСОБА_1 зупинили на автомобілі по вул. Щусєва біля АТБ - маркету, оскільки водій проїхав на червоний сигнал. У водія після зупинки були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Водію було запропоновано пройти тест за допомогою приладу «Драгер», на що водій погодився, в присутності двох свідків. ОСОБА_1 погоджувався з результатами огляду, будь-яких заперечень не висловлював. Водій намагався вирішити питання на місці. Що писав водій в протоколі, він ( ОСОБА_4 ) не пам`ятає. Також в подальшому водій був відсторонений від керування транспортним засобом. Автомобіль потім забрали дружина та товариш ОСОБА_1

Допитаний в апеляційному суді інспектор патрульної поліції ОСОБА_5 пояснив, що 17 вересня 2018 року був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , оскільки автомобіль проїхав на червоний сигнал світлофора. Під час перевірки документів у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія, в присутності двох свідків, водій пройшов огляд за допомогою приладу «Драгер». Тоді, на місці події, водій погоджувався з результатами тесту. Водій розписався в матеріалах. Незгоди не висловлював, погоджувався. Водія було відсторонено від керування. Підстав для евакуації транспортного засобу не було. Хто складав акт на стан сп`яніння, він не пам`ятає. Що стосується запису в акті про незгоду водія з результатом огляду, то такого на час складання матеріалів справи не було, оскільки водій погоджувався з результатами. Коли та ким зроблена дописка, йому невідомо.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що він повертався додому з роботи, зайшов в АТБ-маркет. Після того, як він вийшов з магазину, до нього підійшли працівники поліції та попросили бути свідком, пояснивши, що водій керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. Він підійшов до автомобіля та побачив, що водій поводив себе некоректно, перебував в стані алкогольного сп`яніння. Працівники поліції склали протокол за перебування водія в нетверезому стані. Детально обставин не пам`ятаю, але тоді, на місці події, був ще один свідок з ним.

З переглянутого відеозапису в апеляційному суді вбачається, що працівник поліції підійшов до автомобіля, за кермом якого перебуває ОСОБА_1 та запитує у водія, чому останній проїхав перехрестя на червоний сигнал світлофора. Під час спілкування з ОСОБА_1 зазначає, що у останнього вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння та запитує у водія з приводу наявності документів, на що водій реагує частково. Інспектор поліції запитує у водія, чи водій погоджується пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» чи поїхати до лікаря нарколога, на що водій неоднозначно щось відповідає, проте в подальшому погоджується пройти запропонований поліцейським огляд за допомогою приладу «Драгер». При цьому ОСОБА_1 намагався «вирішити питання» іншим чином. В подальшому поліцейські в присутності двох свідків пропонують пройти огляд на стан сп`яніння, надаючи ОСОБА_1 запечатану трубку для огляду. Відеозапис закінчується (ас. 6).

З протоколу серії БД № 302612 від 17 вересня 2018 року, складеного щодо ОСОБА_1 за порушення п. 2.9 а ПДР України, вбачається, що ОСОБА_1 в графі «Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності зазначив: вину визнаю», а також розписався в протоколі без будь-яких застережень (ас. 1).

З роздрукованого чеку за результатами проведеного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» вбачається, що результат тесту становить 2,35 ‰ (ас. 4).

В матеріалах справи наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого зафіксований результат проведеного огляду ОСОБА_1 , який підписаний свідками. Одночасно в акті візуально вбачається дописані іншою кульковою ручкою «не» в графі «З результатами згоден» та навпроти підпису ОСОБА_1 стоїть підпис, який візуально відрізняється від підписів ОСОБА_1 , які наявні в протоколі про адміністративне правопорушення, в роздруківці чеку результатів огляду, інших документах з підписом ОСОБА_1 , які наявні в матеріалах справи. Вказані обставини спростовують доводи апеляційної скарги та пояснення ОСОБА_1 та його захисника про те, що ОСОБА_1 не погоджувався з результатами проведеного огляду.

Окрім того, апеляційний суд не приймає до уваги пояснення від імені свідка ОСОБА_3 , які надійшли до Київського апеляційного суду поштовим зв`язком 12 лютого 2019 року, оскільки допитаний в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_3 під час ознайомлення з цими поясненнями під час апеляційного розгляду повідомив, що він таких пояснень не писав, підпис на поясненнях не є його, і обставини, які зазначені у вказаних поясненнях, не відповідають тому, що насправді відбувалось на місці події.

З огляду на наявні у справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п. 2.9 «а» ПДР України, та прийняв законне рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що працівниками патрульної поліції не дотримано вимог ст. 266 КУпАП, а згідно акту огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 висловив пряму незгоду з результатами такого огляду, є необґрунтованими та спростовується доказами у справі.

Доводи ОСОБА_1 щодо ненадання документів на прилад «Драгер» до суду першої інстанції, що ставить під сумнів допустимість показників приладу щодо факту його сп`яніння, є безпідставним, оскільки з наявної роздруківки вказаного приладу вбачається, що він у встановленому законом порядку пройшов калібрування.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності підтверджується наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і апеляційний суд не знаходить підстав для скасування постанови місцевого суду, яка є законною, вмотивовано, такою, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, і підстави для її скасування відсутні, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 14 грудня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А. Васильєва