Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/52/19
Провадження № 3/670/48/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року смт. Віньківці

Суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області Волкова О.М.

з участю секретаря Сікорської В.О.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності -- ОСОБА_1

розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 21.01.2019 року о 02.30 год. в смт. Віньківці по вул. Заславська, 15, керував автомобілем ГАЗ-24, державний номерний знак 107-97ВТ, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому порядку за допомогою спеціального приладу «DRAGER Alkotest 6810» та в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав. Пояснив, що керуючи автомобілем біля приміщення Віньковецького ВнП заїхав під знак «Вїзд заборонено». У цей момент надїхали працівники поліції, та зафіксувавши правопорушення, перевірили документи і почали складати протокол. Потім поліцейський ОСОБА_2 завів його у приміщення відділення поліції, де дописав протокол за ст. 122 КУпАП, а коли ОСОБА_1 виходив з кабінету, то запропонував йому продути «Драгер», проте у звязку з чим, не пояснив. Тому ОСОБА_1 на вказану пропозицію відмовився. Свідків при цьому не було. ОСОБА_2 ще заповняв якісь документи, однак про складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП не повідомляв. По пошті ОСОБА_1 копію протоколу також не отримував, а дізнався про нього через кілька днів від знайомого працівника поліції. Крім того ОСОБА_1 вказував, що він був тверезий, оскільки останніх три роки алкоголь не вживає взагалі.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставі і в порядку встановленим законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком)визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП фактичні дані, що стосуються справи, зокрема наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні, інші обставини, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими документами.

Згідно зі ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення підлягає з'ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, поліцейського ОСОБА_2, який складав протокол про адміністративне правопорушення, доходжу висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, пунктом 2.5 ПДР визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, а сам порядок такого огляду виписаний, зокрема, у ст. 266 КУпАП, постанові Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджені спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

Відповідно до вимог цих нормативних актів, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками такого стану є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Тобто, відсутність вказаних ознак не дає підстав для огляду водія, а ознаки, які не установлені МОЗ і МВС, не можуть бути підставами вважати, що особа перебуває в стані сп'яніння.

Отже, враховуючи особливості правопорушення і виходячи з вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати, чи вчинено особою порушення ПДР, а якщо вчинено, то в чому саме полягає правопорушення і чи винна особа у цьому.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується відмова від проходження огляду на стан алкогольного спяніння при обґрунтованій підозрі в керуванні автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні цього правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 21.01.2019 року серії БД № 027321, із якого слідує, що 21.01.2019 року о 02.30 год. в смт. Віньківці по вул. Заславська він керував автомобілем з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, та від проходження огляду на стан спяніння у встановленому порядку відмовився; актом огляду на стан спяніння з використанням спеціальних технічних засобів від 21.01.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу «Драгер Алкотест» або у Віньковецькій ЦРЛ.

Згідно показань допитаного як свідка начальника СРПП Віньковецького ВнП ОСОБА_2, який є автором розглядуваного протоколу, вночі 21.01.2019 року разом із поліцейським ОСОБА_3 він ніс службу по охороні громадського порядку, та біля 2.30 год. на вулиці Заславській побачив автомобіль, який заїхав під знак «Вїзд заборонено». Перевіркою документів було встановлено, що за кермом автомобіля знаходиться ОСОБА_1 та за порушення ПДР на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП. При спілкуванні з ОСОБА_1 ОСОБА_2 почув запах алкоголю з його ротової порожнини, і у звязку з цим запропонував йому продути газоаналізатор «Драгер», однак ОСОБА_1 відмовився, та попросив перейти у приміщення райвідділу. У кімнаті для прийому громадян ОСОБА_2 дописав протокол, потім знову запропонував ОСОБА_1 продути трубку або проїхати для огляду на стан спяніння у Віньковецьку ЦРЛ, а після чергової його відмови повідомив, що складає на нього протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Після цього ОСОБА_1, не захотівши взяти копію протоколу про адміністративне правопорушення, вийшов із приміщення райвідділу, тому ОСОБА_2 не встиг залучити свідків, а підстав для затримання ОСОБА_1 не було.

Із переглянутого у судовому засіданні відеозапису видно, що у приміщенні Віньковецького ВнП поліцейський ОСОБА_2 пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, цитуючи при цьому п.2.5 ПДР та пояснюючи, що у нього є підозри щодо перебування ОСОБА_1 під час керування автомобілем у нетверезому стані. Останній на запитання відповідає нечітко, у нього заторможені рухи, незвязна мова та поведінка неадекватна обстановці. На запитання поліцейського, чи згідний він пройти огляд на стан спяніння, ОСОБА_1 не дає відповіді, а неодноразово питає, на підставі чого. У подальшому, почувши від поліцейського, що є підозри про його перебування у стані алкогольного спяніння та у стані спяніння він керував автомобілем, відповідає: «Ну, перебуваю, а далі що ?», та продовжує вести із поліцейським полеміку.

Проаналізувавши досліджені судом докази в їх сукупності, доходжу висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України, а саме його відмові від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому порядку під час керування транспортним засобом, та відповідно вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Фактично й сам ОСОБА_1 у судовому засіданні не заперечував, що за вказаних обставин він дійсно керував транспортним засобом, та під час перебування у приміщенні райвідділу поліції ОСОБА_2 пропонував йому пройти огляд на стан спяніння, але він відмовився.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення суд бере до уваги, що згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, обставини, при яких воно було вчинено, ступінь вини правопорушника, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, та з огляду на це вважаю за необхідне накласти стягнення, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ із порушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Керуючись ст. 23, ст. 33, ст. 40-1, ст. 130 ч. 1, ст.ст. 283-285 КУпАП, Законом України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 р., суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Держави судовий збір у розмірі 384 гривні 20 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Віньковецький районний суд.

Суддя О.М. Волкова