Дата документу 19.04.2019
Справа № 334/2196/19
Провадження № 3/334/654/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2019 року суддя Ленінського районного суду м.Запоріжжя Козлова Н.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у м.Запоріжжя ДПП України у відношенні:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який є виконуючим обовязки військового комісара Запорізького ОМВК, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за статтею 130 ч.1 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Згідно до протоколу БД № 411957 від 25 березня 2019 року, ОСОБА_1, близько о 21 години 03 хвилин, керував автомобілем НОМЕР_1, в районі вул..Дніпропетровське шосе в м. Запоріжжя з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук), від огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав, суду пояснив, що 25.03.2019р. він разом з заступником військового комісара Запорізького ОМВК підполковником ОСОБА_2 та начальником центру допризовної підготовки та патріотичного виховання молоді по Дніпровському району ОСОБА_3 проводили заходи щодо розшуку та оповіщення призовників Дніпровського району, які ухиляються від призову на строкову службу.

Близько 21 год 10 хв, вказаного дня, виконуючи завдання з призову та оповіщення, він керував службовим автомобілем Vokswagen Polo білого кольору. Так, біля будинку 28 по вул.. Дніпропетровське Шосе, він був зупинений співробітниками поліції. Після того, як він зупинився, до нього підійшли співробітники поліції, при цьому причину зупинки вони не пояснили.

Після цього працівники поліції почали вимагати в нього посвідчення водія та технічний паспорт на автомобіль яким він керував. Надавши працівникам поліції відповідні документи, вони запропонували пройти медичний огляд щодо вживання алкогольних та наркотичних речовин, на що він дав свою згоду та вказав, що він не вживав жодних препаратів та не вживав алкоголь. Він вказав співробітникам поліції, що готовий на місці пройти вказану перевірку, але працівники поліції відповіли, що апарату при них не має та треба почекати поки його привезе інший екіпаж. Він погодився зачекати та разом зі співробітниками поліції став чекати вказаний апарат. Так, приблизно через 40 хвилин очікування, він запропонував співробітникам поліції проїхати до Запорізького обласного наркологічного диспансеру з метою проведення освідоцтва там, для пришвидшення процесу, але співробітники поліції в цьому відмовили, вказавши на те, що вони не хочуть їхати разом на таку відстань та не хочуть виїжджати з Дніпровського району, у звязку з тим, що це їхня зона патрулювання.

Близько 23 години .00 хвилин, до нього підійшов співробітник поліції та сказав, що з'явився апарат, за допомогою якого, він може пройти медичний огляд на стан сп'яніння.

Після цього, він підійшов до одного з чотирьох поліцейських автомобілів і взяв трубку, яку запропонували співробітники поліції, але в цей час мені на мобільний телефон подзвонив ТВО Запорізького обласного військового комісара полковник ОСОБА_4 Оскільки він військова людина і повинен виконувати накази безпосередніх начальників, так як за невиконання наказу або за непокору наступає кримінальна відповідальність, він попрохав вибачення у співробітників поліції і відійшов в бік, з метою здійснення доповіді. В цей час до нього підбіг один з співробітників поліції і почав кричати, щоб він негайно підійшов до його службового автомобіля, він знову попрохав вибачення і попрохав трохи зачекати, доки не зробить доповіді, і ще раз наголосив на тому, що він не відмовляюсь від проходження медичного огляду на стан спяніння. Підійшовши до співробітників поліції, він запитав, яким чином слід проходити вказану вище процедуру, але один із співробітників сказав, що апарат вже відвезли в інше місце, а протокол на нього вже склали.

ОСОБА_1 наголошував в суді, що йому, як пенсіонеру МВС, учаснику бойових дій та нині особі, яка сумлінно віддає свій військовий борг Батьківщині, не зрозумілий той факт, що нинішні працівники поліції, які на його погляд повинні бути взірцем для громадян України, ведуть себе по хамські. А також він наголосив, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан спяніння і для нього досі залишається незрозумілим, чому співробітники його змушували чекати на якийсь апарат близько двох годин.

Крім того, ОСОБА_1 довів суду, що протягом встановленого законом терміну, він самостійно пройшов медичний огляд на стан спяніння та надав суду відповідний висновок про відсутність у нього ознак алкогольного спяніння. На підставі чого, він просив суд закрити провадження по даній справі.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 суд дійшов до наступних висновків.

Основним для вирішення справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення складу правопорушення. Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Виходячи зі змісту даної норми закону, до адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу лише у разі, коли вона відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому чинним законодавством порядку.

Порядок огляду на стан сп'яніння визначений ст. 266 КУпАП та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою КМ України від 17.12.2008 року № 1103 (далі - Постанова).

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного сп'яніння (далі - стан сп'яніння), та оформлення результатів такого огляду визначається Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України № 400/666 від 09.09.2009 року (далі Інструкція).

Відповідно до вищезазначених нормативних актів, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд водія на стан алкогольного сп»яніння проводиться працівником поліції на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків з використанням спеціальних технічних засобів. Результати огляду, проведеного уповноваженою особою Державтоінспекції, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення (ч. 2 ст. 266 КУпАП, пункти 3-5 Постанови).

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП, п. 6, 7 Постанови, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється уповноваженою особою Державтоінспекції для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Аналіз зазначених норм закону свідчить про те, що лише у разі відмови водія від проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди його з результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

В наданих суду матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б підтверджували відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного спяніння на місці зупинки автомобіля за допомогою спеціальних технічних засобів та відмову ОСОБА_1 від проходження саме такого огляду.

З пояснень свідків ОСОБА_5, ОСОБА_2 ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_1 повідомив співробітникам поліції, що готовий на місці пройти вказану перевірку, але за відсутністю алкотестеру огляд не проводився. Проїхати до Запорізького обласного наркологічного диспансеру з метою проведення освідоцтва там, для пришвидшення процесу, співробітники поліції відмовили, а потім без участі ОСОБА_1 склали направлення та акт.

Дане підтверджується відеозаписом, який був долучений до матеріалів справи, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду.

Та навпаки, намагання ОСОБА_1 довести той факт, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного спяніння та не перебував у стані алкогольного спяніння підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння від 26.03.2019 року за № 1368, який був долучений до матеріалів справи.

З огляду на викладене, враховуючи що в матеріалах справи відсутні, а в судовому засіданні не здобуті докази на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 відмовлявся від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, а зважаючи на те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 284, 287 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького Апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Запоріжжя протягом десяти діб з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-тиденного строку її оскарження.

Суддя: Н.Ю.Козлова