Провадження № 33/801/847/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шлапак Д. О.
Доповідач: Міхасішин І. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Міхасішина І.В.,

за участю представника Вінницької митниці ДФС Вихристюк В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 23 вересня 2019 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 МК України,

встановив:

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23 вересня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста відсотків вартості товару, що становить 27 716,33 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави вартість предмету порушення митних правил - транспортного засобу марки (моделі) «BMW 320», номерні знаки LT JNF622 (країна реєстрації Р.Литва), кузов № НОМЕР_1 27 716,33 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 гривні 20 копійок.

Згідно з постановою, відповідно до протоколу про порушення митних правил №0275/40100/19 від 09 березня 2019 року, ОСОБА_1 23 лютого 2018 року о 15 год 51 хв через пункт пропуску «Могилів-Подільський», м/п «Дністер» перемістив на митну територію України у митному режимі «транзит» автомобіль «BMW 320», номерні знаки LT JNF622, кузов номер № НОМЕР_1 . Підставою для переміщення автомобіля були свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб НОМЕР_2 та доручення на право користування транспортним засобом від 06 грудня 2016 року під № G-7592, завірене нотаріусом Р. Литва GINTE KUZABAVICIENE.

15 січня 2019 року до Вінницької митниці надійшов лист за вх. № 99/7/02-80/3 від 04 січня 2019 року, в якому повідомлено про отримання відповіді митних органів Р. Литва № (20.3/15) 3В-10214 від 10 грудня 2018 року на запит Вінницької митниці ДФС щодо підтвердження (спростування) факту оформлення та реєстрації доручення від 06 грудня 2016 року під № G-7592 , згідно з якою доручення на право користування транспортним засобом 12-нотаріальним бюро м. Каунас не складалося та не підтверджувалося. Таким чином, гр. ОСОБА_1 надав митному органу, як підставу для переміщення транспортного засобу «BMW 320», номерні знаки LT JNF622, кузов номер № НОМЕР_1 через митний кордон України доручення на право користування транспортним засобом від 06 грудня 2016 року під № G-7592 таке, що містить ознаки підробки, чим вчинив порушення митних правил, передбачене ч.1 ст. 483 МК України - переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товару підробленого документа.

Відповідно до Звіту - 1324/19 від 13 березня 2019 «Про визначення вартості транспортного засобу, що ввозиться на митну територію України» ФОП ОСОБА_2 - вартість автомобіля «BMW 320», рік випуску 2002, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1995 см. куб., складає 834, 00 євро. Згідно з курсом НБУ на день ввезення транспортного засобу 1 євро = 33,233 грн, становить: 27 716,33 грн.

Згідно з інформацією з ЄАІС ДМСУ, вказаний транспортний засіб заявлений в митний режим «ІМ 40» за ЕМД №UA408010/2019/011994 від 14 лютого 2019 року, одержувач: громадянка України ОСОБА_3 (паспорт НОМЕР_3 , виданий 13.05.2014 Першотравневим РВ УДМС України в Чернівецькій області, проживає: АДРЕСА_1 ).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати , а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі зазначав, що постанова суду належним чином не мотивована. Вінницькою митницею ДФС не підтверджено правомірності надсилання такого документу як «проект запиту», оскільки жодним нормативно-правовим актом такий документ не передбачений. Протокол про порушення митних правил не містить визначення та характеристик «ознак підробки» документа, докази надання ОСОБА_1 митному органу підробленого документа в матеріалах справи відсутні. Оригінальність та справжність доручення на керування транспортним засобом під № G-7592 від 06 грудня 2016 року не спростована державними органами Р. Литва, також факт підроблення документів не є предметом судового рішення жодного суду України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 , який належним чином повідомлений про дату , час та місце розгляду справи.

Заслухавши представника Вінницької митниці ДФС - Вихристюк В.Д., яка проти доводів апеляційної скарги заперечила, просила у задоволенні скарги відмовити, переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги з таких підстав.

Згідно із ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За змістом ст. 486 МК України, ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Положеннями ст. 489 МК України передбачено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 483 МК України передбачена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Відповідно до п. 57 ч.1 ст. 4 МК України товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Відповідно до роз`яснень, наданих в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» №8 від 03 червня 2005 року підставою для переміщення ля переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.

Підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів.

Отже, підроблення документів може полягати у повній фальсифікації або в частковій зміні змісту справжнього документа; способи підроблення документів можуть бути різні.

За змістом копії довіреності, якою ОСОБА_4 уповноважив ОСОБА_5 і/або ОСОБА_6 керувати, користуватися з правом виїзду в будь-яку закордонну державу, а також розпоряджатися, тобто укладати всі дозволені законами угоди: продати, обміняти, передати в безоплатне користування, передати в оренду будь-якій фізичній чи юридичній особі, за обумовлену ціну в обумовлені строки та на інших умовах, належний йому на праві власності транспортний засіб «BMW 3ER REIHE», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_4 , реєстраційне свідоцтво номер НОМЕР_2 , видане 06 грудня 2016 року, вона посвідчена нотаріусом Каунаського міського 12-го нотаріального бюро GINTE КUZABAVICIENE, 06 грудня 2016 року, зареєстрована в нотаріальному реєстрі G-7592 (а.с. 27).

Вказане доручення було пред`явлено ОСОБА_1 при ввезені 23 лютого 2018 року на митну територію України транспортного засобу «BMW 320», номерні знаки LT JNF622.

Як видно з відповіді митних органів Литовської Республіки від 10 грудня 2018 року за № (20.3/15) 3В-10214 на запит Вінницької митниці ДФС щодо перевірки законності ввезення на митну територію України транспортних засобів в режимі «тимчасове ввезення до 1 року» та в режимі «транзит» за довіреностями, виданими нотаріусом GINTE КUZABAVICIENE, за повідомленням нотаріуса в 12-ому нотаріальному бюро м. Каунас були складені і підтверджені ряд довіреностей, вказані у запиті митних Вінницької митниці ДФС. Інші довіреності, зазначені у запиті, в 12-ому нотаріальному бюро м. Каунас не були складені і підтверджені.

Таким чином, нотаріусом 12-ого нотаріального бюро м. Каунас GINTE КUZABAVICIENE не було підтверджено складення довіреності G-7592 06 грудня 2016 року.

Посилання ОСОБА_1 на те, що факт підробки доручення не було підтверджено судовим рішенням судових органів Литовської Республіки або України, не спростовує встановлених обставин щодо невидачі довіреності G-7592 06 грудня 2016 року нотаріусом GINTE КUZABAVICIENE.

ОСОБА_1 як особа відповідальна за ввезення на митну територію України транспортного засобу, несе відповідальність за достовірність інформації у документах, які були надані під час перетину кордону.

Суд першої інстанції під час розгляду справи виконав вимоги статей 486, 489, 495 МК України, повно та всебічно з`ясував дійсні обставини справи, дав належну оцінку доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.

Вина ОСОБА_1 підтверджується:

-протоколом про порушення митних правил № 0275/40100/19 від 09 березня 2019 року;

-повідомленням митних органів Р. Литва від 10 грудня 2018 року за № (20.3/15) 3В-10214;

-копією довіреності від 06 грудня 2016 року, засвідченої нотаріусом Каунаського міського 12-го нотаріального бюро GINTE КUZABAVICIENE, зареєстрованої в нотаріальному реєстрі G- 7592.

Щодо накладення стягнення в межах санкції статті, передбаченої ч. 1 ст. 483 МК України, суд першої інстанції, з урахуванням обставин справи та норм ч. 2 ст. 541 МК України дійшов правильного висновку про неможливість застосування конфіскації транспортного засобу, який був предметом порушення митних правил та стягнув з ОСОБА_1 вартість цього товару, з підстав, що цей транспортний засіб 14 лютого 2019 року оформлено в митний режим «ІМ 40» та здійснено його реєстрацію на території України громадянкою ОСОБА_3 .

Дії ОСОБА_1 за ч.1 ст. 483 МК України кваліфіковано правильно, доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови відсутні.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 23 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Міхасішин