Номер провадження: 33/813/1451/19
Головуючий у першій інстанції Крижановський О. В.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Журавльов О.Г., за участю секретаря Воронової Є.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Одеської митниці ДФС Безлущенко О.С. на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 23 серпня 2019 року,

встановив:

З протоколу про адміністративне правопорушення №0188/50000/19 від 19 січня 2019 року вбачається, що 19 січня 2019 року о 08 год. 13 хв. в зоні діяльності митного поста «Кучурган» Одеської митниці ДФС в пункті пропуску для місцевого сполучення «Гребеники-Тирасполь», в якому здійснюється спрощений пропуск громадян, які проживають у прикордонних районах, на напрямку «в`їзд в Україну» представниками Держприкордонної служби України здійснювався контроль легкового автомобіля «Mersedes-BenZ Sprinter 313CDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 VIN-код НОМЕР_2 під керуванням гр. України ОСОБА_1

Під час огляду цього транспортного засобу під пасажирським та водійським сидіннями виявлені тютюнові вироби іноземного виробництва «MARBLE» без марок акцизного податку України, без належного маркування та без будь-яких товаро-супровідних документів в загальній кількості 1000 пачок.

При здійсненні митного оформлення було виявлено тютюнові вироби іноземного виробництва «MARBLE» без марок акцизного податку України з Молдови в Україну поза митним контролем, тобто поза місцем розташування органу доходів і зборів.

Зазначені дії мають ознаки правопорушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 482 Митного кодексу України.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 23 серпня 2019 року провадження закрито у зв`язку із відсутністю діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 482 МК України. Зобов`язано Одеську митницю ДФС повернути ОСОБА_1 або його уповноваженому представнику вилучені товари за протоколом про порушення митних правил.

При цьому суд першої інстанції зробив висновок про те, що співробітниками Одеської митниці ДФС при складанні протоколу про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 невірно кваліфіковано його дії, щодо переміщення товарів через митний кордон України, а саме за ч. 1 ст. 482 МК України.

Також, судом зазначено, що в діях ОСОБА_1 присутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, тому дії ОСОБА_1 кваліфіковані помилково, оскільки відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 482 МК України.

Не погодившись з прийнятим рішенням представник Одеської митниці ДФС подав апеляційну скаргу на вказану постанову суду від 11.09.2019 року.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що: 1) судом не були виконані вимоги ст.501 МК України, а тому представник Митниці ДФС був позбавлений можливостей приймати участь у судовому розгляді та позбавлений можливості користуватись своїми правами під час розгляду справи; 2) судом не вірно було кваліфіковані статті МК України; 2) при винесені постанови суд неправильно застосував норми матеріального права; 3) при розгляді справи не враховано на особливості місцевого пункту пропуску.

24 жовтня 2019 року до апеляційного суду надійшли доповнення до апеляційної скарги Одеської митниці ДФС, в яких зазначено, що суддею Малиновського районного суду м. Одеси при розгляді справи не було враховано, що з огляду на особливості місцевого пункту пропуску «Гребеники-Тираполь», в якому здійснюється спрощений пропуск громадян, які проживають у прикордонних районах, у напрямку в`їзд в Українуи митний огляд не здійснюється, оскільки переміщення через державний кордон товарів, вантажів та предметів, що підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню в зазначеному пункті пропуску не передбачено.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 482 МК України однією з ознак зазначеного правопорушення є переміщення або дії спрямовані на переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України поза митним контролем тобто поза місцем розташування органу доходів і зборів і без виконання митних формальностей, тому в діях ОСОБА_1 присутній склад вказаного адміністративного правопорушення.

Одночасно в апеляційній скарзі апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки в судовому засіданні участі не приймав.

Дослідивши зміст та строки подачі поданої апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку про наступне.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративні правопорушення регламентується ч. 2 ст. 294 КУпАП, відповідно до якої постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову було ухвалено судом першої інстанції 23 серпня 2019 року.

Представник Одеської митниці ДФС не був присутнім в судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, копію повного тексту судового рішення апелянтом було отримано 09 вересня 2019 року, про що до апеляційної скарги надано відповідний доказ.

Копію оскаржуваної постанови на адресу Одеської митниці ДФС судом направлено не було, що підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, клопотання представника Одеської митниці ДФС про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню.

Заслухавши пояснення представника Одеської митниці ДФС Ковташа Д.М., ОСОБА_1 . , вивчивши доводи скарги та матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 245 КУпАП провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 195 МК України, переміщення товарів через митний кордон України здійснюється лише у пунктах пропуску через державний кордон України, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 статті 482 МК України встановлено, що переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України поза митним контролем, тобто поза місцем розташування органів доходів і зборів або поза робочим часом, установленим для нього, і без виконання митних формальностей, або з незаконним звільненням від митного контролю внаслідок зловживання службовим становищем посадовими особами органу доходів і зборів та встановлена адміністративна відповідальність.

Згідно ст. ст. 486, 489 МК України суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Закриваючи провадження у справі на підставі п. 1. ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад ч. 1 ст. 482 МК України, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 483 МК України.

Такий висновок суду першої інстанції суперечить фактам справи і не ґрунтується на вимогах закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 482 МК України, правопорушенням є переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України поза митним контролем, тобто поза місцем розташування органу доходів і зборів або поза робочим часом, установленим для нього, і без виконання митних формальностей, або з незаконним звільненням від митного контролю внаслідок зловживання службовим становищем посадовими особами органу доходів і зборів.

Згідно акту про виявлення від 19.01.2019 року о 09 годині 30 хвилин службові особи, перебуваючи в прикордонному наряді при огляді транспортного засобу у напрямку м. Тираспіль - с. Гребеники (Україна) на території місцевого ППр «Гребеники» В.Михайлівського району Одеської області (500 метрів до державного кордону України, 4000 метрів до/від населеного пункту Гребеники виявили тютюнові вироби «Marbel» у кількості 1000 пачок (а.с.12).

Місцевий пункт пропуску «Гребеники-Тираспіль» діє в рамках додатку 4 до Угоди «Між урядом України та урядом Республіки Молдови про пункт пропуску через українсько-молдавський державний кордон і спрощений пропуск громадян, які проживають у прикордонних районах» від 11.03.1997 року, яка набрала чинності 12.08.1997 року.

Відповідно до ст. 1 Угоди встановлено, що перетинання державного кордону громадянами України і Республіки Молдови, які постійно проживають в адміністративних прикордонних районах і транспортними засобами, що їм належать, здійснюється у спрощеному порядку через пункти пропуску.

Також, посадовими особами Державної прикордонної служби був складений акт № 25 поглибленого огляду транспортного засобу та вантажу від 19 січня 2019 року за результатами проведення огляду було виявлено у конструйованих особливостях транспортного засобу, а саме у ящиках під водійським та пасажирським сидінням для інструментів та акумулятора тютюнові вироби марки «Marble» у кількості 1000 пачок (а.с.13).

Відповідно до п. 53 ст. 4 МК України визначення спеціального виготовленого сховища (тайника) - сховище, виготовлене з метою незаконного переміщення товарів через митний кордон України, а також обладнанні та пристосовані з цією метою конструктивні ємності чи предмети, які попередньо піддавались розбиранню, монтажу, тощо, однак в транспортному засобі «Mersedes-BenZ Sprinter 313CDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 VIN-код НОМЕР_2 тютюнові вироби були знайдені під водійським та пасажирським сидіннями для інструментів та акумулятора.

Таким чином, дії ОСОБА_1 необхідно кваліфікувати саме за ч. 1 ст. 482 МК України, а посилання суду першої інстанції щодо присутності в діях ОСОБА_1 іншого складу правопорушення (ч. 1 ст. 483 МК України) є помилковим.

Одночасно, апеляційним судом встановлено, що на момент розгляду справи в суді першої інстанції минули строки накладення адміністративного стягнення.

Згідно з ч. 2 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення.

Відповідно Закону «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» ч. 1 ст. 467 викладено в наступній редакції: «1. Якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом».

Правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України характеризується вчиненням одноразової дії у певний час, а саме, під час переміщення товару, коли такий проступок може бути виявлений контролюючим органом, та оформленням результату такого контролю.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення №0188/50000/19 був складений посадовою особою Одеської митниці ДФС 19 січня 2019 року, в день вчинення правопорушення, в присутності ОСОБА_1 , що підтверджується його особистим підписом в протоколі, проте, судове засідання за розглядом зазначеного протоколу відбулось в суді першої інстанції лише 23 серпня 2019 року, тобто з порушенням строку накладення адміністративного стягнення.

Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 9 квітня 2012 року у справі №21-260а11, відповідно до якої порушення митних правил, яке виражено в одноразовому переміщені товарів, не можна вважати триваючим.

Окрім того, Європейський Суд наявність строку давності (а у даному випадку апеляційний суд вважає це схожими обставинами) тлумачить як передбачене законом право правопорушника уникнути від переслідування або притягнення до суду за спливом визначеного строку після скоєння правопорушення. (див. п. 570 рішення від 20 вересня 2011 року у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Апеляційний суд вважає, що це розуміння принципу юридичної визначності належить застосувати і до даної справи.

Виходячи з того, що правопорушення за ч. 1 ст. 482 МК України не є триваючим, а шестимісячний строк накладення адміністративного стягнення за правопорушення від дня його вчинення 19.01.2019 року закінчився 19.07.2019 року, апеляційний суд приходить до висновку, що за результатами апеляційного перегляду ОСОБА_1 не може бути притягнутий до відповідальності поза межами строків, встановлених ч. 2 ст. 467 МК України.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинили адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У зв`язку з викладеним оскаржувану постанову належить скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 283, 284, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Поновити строк представнику Одеської митниці ДФС Безлущенко О.С. на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 23 серпня 2019 року.

Апеляційну скаргу представника Одеської митниці ДФС Безлущенко О.С. задовольнити частково.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 23 серпня 2019 року скасувати, ухвалити нову постанову.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Транспортний засіб, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил, а саме легковий автомобіль «Mersedes-BenZ Sprinter 313CDI» реєстраційний номер НОМЕР_1 VIN-код НОМЕР_2 - повернути власнику ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г.Журавльов