Справа № 441/2081/18 Головуючий у 1 інстанції: Яворська Н.І.
Провадження № 33/811/100/19 Доповідач: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 8 січня 2019 року відносно нього за ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

постановою судді Городоцького районного суду Львівської області від 8 січня 2019 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 10200 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 384 грн. 20 коп. судового збору.

Згідно з постановою судді, 25 листопада 2018 року, о 16 год., на вул. І.Франка, 35 у с. Повітно Городоцького району Львівської області ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «Iveco35c11», д.н.з. НОМЕР_1, з неосвітленим у темну пору доби номерним знаком, у стані наркотичного спяніння. Огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку проводився у Городоцькій ЦРЛ. Згідно протоколу медичного огляду № 217 від 25.11.2018 ОСОБА_2 керував транспортним засобом у стані наркотичного спяніння. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.9 А Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з постановою судді Городоцького районного суду Львівської областівід 8 січня 2019 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді суду першої інстанції скасувати та провадження у справі закрити.

ОСОБА_2 вважає дану постанову судді суду першої інстанції незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що суддею Городоцького районного суду Львівської області були недодержані вимоги закону, передбачені ст. 280 КУпАП, відповідно до якої орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати важливі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що 8.01.2019 року ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у Львівському обласному госпіталі інвалідів війни та репресованих імені ОСОБА_3 (адреса місця знаходження: вулиця Івасюка, 31, Винники, Львівська область, 79495), а тому відповідну повістку про розгляд справи не отримував, оскільки перебував поза межами місця постійного проживання (с. Повітно, вул. Шептицького, 7, Городоцького району Львівської області).

Також зазначає, що суддя Городоцького районного суду Львівської області з метою зясування дійсних обставин справи, а саме: перебування його на стаціонарному лікуванні, перед останнім судовим засіданням скерувала запит у Львівський обласний госпіталь інвалідів війни та репресованих імені ОСОБА_3, однак, не дочекавшись відповіді, 8.01.2019 року прийняла незаконну постанову.

Окрім того, ОСОБА_2І вважає, що суддею суду першої інстанції було порушено його право на захист.

Справа неодноразово призначалася до розгляду в суді апеляційної інстанції, проте ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_4 на розгляд справи не зявилися. 5 березня 2019 року ОСОБА_2 подав до апеляційного суду заяву, в якій доводи апеляційної скарги підтримав повністю та просить скасувати постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 8 січня 2019 року.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Висновки судді суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими та стверджуються сукупністю досліджених та перевірених в судовому засіданні доказів.

Зокрема, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 377871від 25.11.2018 року (а.с. 2), 25 листопада 2018 року, о 16 год., на вул. І.Франка, 35 у с. Повітно Городоцького району Львівської області ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «Iveco35c11», д.н.з. НОМЕР_1, з неосвітленим у темну пору доби номерним знаком, у стані наркотичного спяніння. Огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку проводився у Городоцькій ЦРЛ. Згідно протоколу медичного огляду № 217 від 25.11.2018 ОСОБА_2 керував транспортним засобом у стані наркотичного спяніння, чим порушив вимогип.2.9 АПДР. Із змістом протоколу ОСОБА_2 ознайомився, про що розписався у ньому.

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_2, які містяться в матеріалах справи (а.с. 3), такий підтвердив факт проходження ним медичного огляду у Городоцькій ЦРЛ з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, після якого у нього виявлено стан наркотичного спяніння.

З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 25 листопада 2018 року вбачається, що результат такого огляду ОСОБА_2 є позитивний (а.с. 4).

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 25 листопада 2018 року ОСОБА_2 перебував у стані наркотичного спяніння (а.с. 5).

Таким чином, наявними у справі доказами стверджується факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом у стані наркотичного спяніння.

Щодо покликань в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_2 був позбавлений права подавати пояснення при розгляді справи в суді першої інстанції, заявляти клопотання про допит свідків та про порушення його права на захист, оскільки розгляд справи відбувся у його відсутності, то слід зазначити, що така можливість йому та його захиснику адвокату ОСОБА_5 була надана при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, проте ні ОСОБА_2, ані його захисник на розгляд справи не зявилися та не надали будь-яких інших доказів, які б спростовували вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3.04.2008 року зазначив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».

Таким чином, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, також зобовязана добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обовязки.

Ураховуючи вищенаведене, суддя апеляційного суду приходить до переконання, що рішення судді суду першої інстанції грунтується на основі всебічно, повно та обєктивно зясованих обставин справи, вина ОСОБА_2 доводиться допустимими, належними та достатніми доказами у справі.

Призначене ОСОБА_2 адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення та є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а, отже, підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 8 січня 2019 року відносно ОСОБА_2 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду ОСОБА_1