Справа № 219/872/19
Провадження № 3/219/488/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2019 року Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Дубовик Р.Є., розглянувши матеріал, який надійшов з управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч. 1 ст. 164 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 0023 від 05.01.2019 року, ОСОБА_1 05 січня 2019 року о 09 годині 00 хвилин, рухаючись на автомобілі НОМЕР_1, був затриманий на КПВВ «Майорське», яке знаходиться по автодорозі м. Бахмут м. Горлівка, Артемівське шосе, вїзд з боку міста Бахмут Донецької області. Громадянин ОСОБА_1 рухався з м. Ізюм Харківської області до м. Антрацит Луганської області з пасажирами у кількості вісім осіб, вартість проїзду по вказаному маршруту становить 250 грн. з кожного пасажира, білети та чеки пасажирам не видавались. Таким чином, згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 здійснював провадження господарської діяльності (пасажирські перевезення) без державної реєстрації, як субєкт господарювання (за вищевказаним видом діяльності), з метою отримання доходу, без наявних документів на право здійснення транспортних перевезень пасажирів (ліцензії на перевезення пасажирів), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у скоєному адміністративному правопорушенні не визнав, пояснивши, що дійсно 05 січня 2019 року о 09 годині 00 хвилин, рухаючись на автомобілі НОМЕР_1, перевозив пасажирів (двох з міста Ізюм Харківської області, а шістьох з КПВВ «Майорське») до м. Антрацит Луганської області, однак така поїздка носила разовий характер, а господарською діяльністю з перевезення пасажирів з метою отримання доходу він не займається.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дістаюсь наступних висновків.

Відповідальність за ч.1 ст. 164 КУпАП настає в разі провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва підприємцями.

Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Субєктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обовязків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобовязаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Субєктами господарювання є: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Отже, однією з основних ознак підприємництва є систематична господарська діяльність з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Із матеріалів справи вбачається, що 05 січня 2019 року ОСОБА_1 здійснював перевезення людей в якості пасажирів безкоштовно. Отже, таке перевезення носить разовий, а не систематичний характер, і не може мати ознак підприємницької (господарської) діяльності в розумінні діючого законодавства.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП провадження господарської діяльності без державної реєстрації як субєкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

За таких обставин, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 9, п. 1 ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Автомобіль марки «Opel Vivaro», 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2, переданий йому на відповідальне зберігання, залишити останньому, як законному володільцю.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Р.Є. Дубовик