КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/824/3469/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 08 серпня 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 08 серпня 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано винуватими у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП; на підставі п.7 ст.247 КУпАП провадження у справі щодо них закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову в частині визнання її винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, скасувати, через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення суддею норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд першої інстанції неповно дослідив наявні у справі докази, надав їм невірну оцінку та, як наслідок, дійшов необґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху, який не відповідає фактичним обставинам справи. Зазначає, що дорожньо-транспортна пригода сталася саме з вини водія ОСОБА_2 , який завчасно не подав сигнал про зміну напрямку руху, не надав дороги автомобілю, який здійснював його обгін та допустив зіткнення транспортних засобів.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що він рухався по вул. Центральній, виконуючи вимоги Правил дорожнього руху, завчасно зайняв крайнє ліве положення, увімкнув світловий сигнал та мав намір повернути ліворуч на вул. Рибальська. Водночас, водій ОСОБА_1 , здійснюючи всупереч Правилам дорожнього руху обгін на перехресті, спричинила зіткнення транспортних засобів.

За результатами апеляційного розгляду просить постанову суду змінити, виключивши з неї посилання на порушення ним Правил дорожнього руху.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та його захисника на підтримку доводів поданих ними апеляційних скарг, допитавши судових експертів та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнана винуватою у тому, що вона 23.08.2018 року о 14:20 годин, керуючи автомобілем «Audi», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись на перехресті вулиць Центральна та Рибальська в м. Києві, в порушення п.п.14.2б, 14.2г ПДР України, перед початком та здійсненням обгону не переконалась, що водій транспортного засобу, який рухався попереду по тій самій смузі, не подав сигнал про намір повороту ліворуч та в тому, що після обгону зможе, не створюючи перешкоди транспортному засобу, повернутись на займану смугу, продовжила рух, внаслідок чого відбулось зіткнення з транспортним засобом «Ford» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що призвело до пошкодження всіх зазначених транспортних засобів та травмування водіїв.

Цією ж постановою ОСОБА_2 визнано винуватим у тому, що він 23.08.2018 року о 14.20 год., керуючи автомобілем «Ford» д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись на перехресті вулиць Центральна та Рибальська в м. Києві, в порушення п.10.1 ПДР України, під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «Audi», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , що призвело до пошкодження всіх зазначених транспортних засобів та травмування водіїв.

В обґрунтування висновку про винуватість ОСОБА_2 у порушенні п.10.1 ПДР України суд зазначив, що його вина підтверджується висновками експертного дослідження № 154 від 18.10.2018 року та автотехнічної експертизи № 1520/49-52 від 27.06.2019 року, оскільки водій не переконався у безпечності свого маневру, створивши перешкоду у русі автомобіля «Audi», який здійснював його обгін.

Також суд дійшов висновку, що водій ОСОБА_1 порушила вимоги п.14.2б ПДР, оскільки здійснила обгін, незважаючи на те, що водій автомобіля, що рухався попереду, подав сигнал про намір повороту. Суд також визнав її невинуватою у порушенні п.14.2г ПДР, однак встановив у її діях порушення п.14.6а Правил, оскільки вона здійснювала обгін на перехресті, що заборонено.

Суд апеляційної інстанції вважає оскаржувану постанову в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності незаконною і необґрунтованою, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, наряду з іншим, зазначається місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

За приписами статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Наведені норми закону вказують на те, що орган (посадова особа) розглядає справу про адміністративне правопорушення лише в межах складеного щодо особи протоколу.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 , в її діях працівниками поліції встановлено порушення пункту п.14.2г, п.14.2б ПДР України.

Водночас, за результатами розгляду протоколу, суд дійшов висновку про порушення ОСОБА_1 п.14.6а ПДР України, оскільки встановив, що вона здійснювала обгін на перехресті, що заборонено цими Правилами.

Проте, визнавши винною ОСОБА_1 у порушенні п.14.6а Правил дорожнього руху, яке не ставилося їй у провину, суд цим самим вийшов за межі складеного працівниками поліції протоколу.

Крім цього, за твердженнями ОСОБА_2 та його захисника, перед зазначеним перехрестям по напрямку руху водія ОСОБА_1 був встановлений дорожній знак 1.23.2 ПДР, наявність якого забороняла водію ОСОБА_1 здійснювати маневр обгону. Єдиним доказом наявності дорожнього знаку 1.23.2 ПДР в матеріалах справи є фототаблиця, яка міститься у висновку експерта №1520/19-52 від 27.06.2019 року (а.с.181).

Проте, надані до суду апеляційної інстанції фотографії та відеозаписи свідчать про відсутність на місці ДТП знаку 1.23.2 ПДР, який би вказував на наявність перехрестя з вул. Рибальською. Не встановлено наявність такого знаку і даними схеми місця ДТП, складеної працівниками поліції безпосередньо після зіткнення транспортних як додаток до протоколу огляду місця події від 23.08.2018 року.

Суд апеляційної інстанції також не може погодитися із висновком про порушення ОСОБА_1 п.14.2б ПДР України з огляду на наступне.

Даючи відповідь на питання щодо оцінки дій водія ОСОБА_1 на відповідність п.14.2б ПДР, експерти КНДІСЕ у висновку №1520/19-52 вказали, що для цього не потрібні спеціальні знання, оскільки дати таку оцінку можливо з урахування обставин справи. У зв`язку з цим, з урахуванням пояснень водія ОСОБА_2 та свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про порушення ОСОБА_1 вимог цього пункту, оскільки вона здійснювала обгін, не переконавшись, що водій автомобіля попереду має намір здійснити поворот.

Водночас, суд апеляційної інстанції критично ставиться до показань свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 щодо завчасного увімкнення ОСОБА_2 покажчика повороту, оскільки вказані свідки можуть свідчити на його користь з метою уникнення адміністративної відповідальності. Крім цього, як вбачається з характеру та локалізації пошкоджень транспортних засобів, а також їхнього кінцевого розташування, зіткнення сталося в смузі, по якій рухалась водій ОСОБА_1 (зустрічна щодо напрямку руху обох водіїв). Тому можна дійти висновку, що ОСОБА_1 вже виконувала маневр у той час, як ОСОБА_2 був зобов`язаний у відповідності до вимог п.10.1 ПДР перед початком повороту пересвідчитись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, та дозволити ОСОБА_1 закінчити маневр.

Таких висновків дійшов також експерт ОСОБА_5 у своєму дослідженні №154, встановивши, що в даній дорожній ситуації з технічної точки зору в діях водія ОСОБА_1 не вбачається невідповідності вимогам п.п.14.2б, 14.2г ПДР. Водночас, експертом встановлено невідповідність п.10.1 ПДР у діях водія ОСОБА_2 , яка перебуває в причинному зв`язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Цим самим спростовуються висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п.14.2г, 14.6а ПДР України, а отже і вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

З наведених підстав апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова суду - зміні із закриттям справи за протоколом щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 08 серпня 2019 року в частині визнання ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, змінити.

Закрити провадження щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз