Категорія: ч.4 ст.156 КУпАП Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2019 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 жовтня 2018 року щодо неї,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.156 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі ста пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2 550 (дві тисячі пятсот пятдесят) гривень, з конфіскацією предметів торгівлі, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 коп. судового збору.

Згідно з постановою 25 липня 2018 року о 12 год. 47 хв. у м. Луцьку на пр.-ті Відродження,1, у торговому кіоску № 42 ринку «Лучеськ», ОСОБА_1 здійснила торгівлю пляшки з прозорою рідиною з різким запахом спирту у скляній тарі, ємкістю 0,5 л, з рук, будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.156 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскаржує його з мотивів незаконності. Вказує, що згідно з протоколом вона реалізовувала пляшку з прозорою рідиною з різким запахом спирту, однак експертиза рідини проведена не була. Посилається на те, що суду не надано доказів на підтвердження події правопорушення. З огляду на наведене просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови та скасувати останню за відсутністю події правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, хоча повідомлялася належним чином про дату, час та місце судового розгляду апеляційного суду, що підтверджується телефонограмою, яка міститься в матеріалах справи. Жодних клопотань від неї про відкладення розгляду справи не надходило.

А тому відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП її неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши доводи скарги та вивчивши матеріали справи, доходжу висновку, що пропущений строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не була присутня при розгляді справи місцевим судом. У матеріалах справи міститься супровідний лист Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.10.2018 № 161/12721/18/44155/2018 про направлення апелянту копії постанови (а.с.13), однак відсутні відомості про її вручення ОСОБА_1 Тому, на думку суду апеляційної інстанції, строк апеляційного оскарження підлягає поновленню, так як він пропущений з поважних причин.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобовязаний з'ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що за вказаних обставин, місця та часу ОСОБА_1, дійсно, вчинила правопорушення, передбачене ч.4 ст.156 КУпАП.

Доведеність її винуватості стверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 2668 від 25.07.2018 (а.с.1), рапортом інспектору департаменту муніципальної варти Луцької міської ради ОСОБА_2 (а.с.2), протоколом огляду та вилучення від 25.07.2018 (а.с.3).

Доводи апелянта про те, що не було проведено експертизи вилученої у неї прозорої рідини з різким запахом спирту, спростовуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтвердили факт продажі ОСОБА_1 з рук пляшки, ємкістю 0,5 л горілки, у скляній тарі (а.с.4,5).

Крім того, в порядку ст.288 КУпАП у суді першої інстанції апелянтом не заявлялося жодних клопотань про призначення судової експертизи з цього приводу.

Таким чином, вказані твердження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на думку апеляційного суду, є безпідставними.

Не заслуговують на увагу і доводи, викладені в апеляційній скарзі, про відсутність події адміністративного правопорушення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в поданій апеляції ОСОБА_1 сама вказує на визнання нею вини при дачі пояснень інспектору департаменту муніципальної варти, таким чином, не заперечуючи перебіг події, зазначеної у протоколі про адміністративне правопорушення.

Нових доказів ОСОБА_1 апеляційному суду надано не було.

Таким чином, місцевий суд дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.4 ст.156 КУпАП.

На думку суду апеляційної інстанції, накладаючи адміністративне стягнення, місцевий суд відповідно до вимог ч.2 ст.33 КУпАП врахував характер правопорушення, дані про особу винної, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив адміністративне стягнення у виді штрафу з конфіскацією предметів торгівлі, визначене санкцією даної статті.

Враховуючи вищенаведене, підстави для скасування постанови суду першої інстанції, з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 жовтня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 жовтня 2018 року щодо неї без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов