Номер провадження: 33/813/384/19
Номер справи місцевого суду: 523/649/19
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Журавльов О.Г., за участю секретаря Павлючук Ю.В, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 11 лютого 2019 року,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №444702 від 25.12.2018 року ОСОБА_2 порушив п.п. 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Встановлено, що 25.12.2018 року, о 09 годині 15 хвилин, на автозаправці ОККО, траса М-05 с. Нерубайське, Біляївського району Одеської області, ОСОБА_2керував автомобілем марки Ніссан, реєстраційний номер НОМЕР_1, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки Мерседес, реєстраційний номер НОМЕР_2. В результаті ДТП, транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 11 лютого 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 384,20 грн. в дохід держави.

Не погодившись з прийнятою постановою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду змінити в частині накладення адміністративного стягнення за санкцією ст. 124 КУпАП, змінивши його з позбавлення права керування транспортного засобу на штраф.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що: 1) суд першої інстанції передчасно визнав його винним, не заслухавши пояснень; 2) він працює неофіційно водієм маршрутного таксі, що є його єдиним джерелом існування; 3) на його утриманні знаходяться малолітні діти.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтвердив обставини скоєння ДТП.

Окрім того, обставини правопорушення та вина правопорушника ОСОБА_2 підтверджуються наступними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №444702 від 25.12.2018, в якому наведені обставини порушення водієм ОСОБА_2 приписів п. 10.1, 13.1 «Правил дорожнього руху», за що він притягається до відповідальності за ст.124 КУпАП (а.с.1); схемою місця дорожньо-транспортної події від 25.12.2018 року, відповідно до якої водій ОСОБА_2 порушив вимоги п. 10.1, 13.1 «Правил дорожнього руху» (а.с.2); поясненнями ОСОБА_2, ОСОБА_3 від 25.12.2018 року, в яких викладені обставини виникнення дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Враховуючи встановлене, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює.

У зв'язку з цим, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо формального розгляду справи в суді першої інстанції.

Одночасно, судом першої інстанції не прийнято до уваги обставини, що пом'якшують відповідальність ОСОБА_2 в частині накладення адміністративного стягнення, а саме знаходження на утримані правопорушника дружини та двох неповнолітніх дітей 2011 та ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також, 13 березня 2019 року через канцелярію суду ОСОБА_2 подав оригінал розписки ОСОБА_3, з якої вбачається, що по факту ДТП, яке сталося 25 грудня 2018 року, претензій до ОСОБА_2 збоку ОСОБА_3 немає. Крім того, апеляційний суд враховує, що постраждалих осіб у скоєному ДТП немає, пошкоджені лише автомобілі, діючим законодавством України передбачена можливість захисту права власниками пошкодженого майна в порядку цивільного судочинства.

З характеристики з місця проживання ОСОБА_2, завіреної печаткою ОСББ «Дніпро 109» вбачається, що правопорушник ОСОБА_2 ввічлива та доброзичлива людина, мешкає разом з дружиною та двома малолітніми дітьми, займається розвитком та вихованням дітей, утримує родину, активно приймає участь в суспільному житті будинку, позитивно характеризується.

Отже, суд першої інстанції невірно визначився в частині накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, застосувавши санкцію у вигляді позбавлення права керуваннятранспортним засобом.

Враховуючи встановлене, апеляційний суд вважає за необхідне змінити судове рішення в частині накладення адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП, застосувавши до ОСОБА_2 санкцію у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 340 гривень.

Керуючись п. 4 ч. 8 ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 11 лютого 2019 року в частині накладення адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП змінити.

Застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП в вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 340 гривень.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г.Журавльов