Справа № 300/109/18
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

04.03.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участі прокурора прокуратури Закарпатської області Цар І.І. та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_2,

в с т а н о в и в :

постановою судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 14 грудня 2018 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1, гр. України, українець, депутат Тишівської сільської ради Воловецького району Закарпатської області, не судимий,

визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП адміністративного корупційного правопорушення і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн..

Згідно постанови, ОСОБА_2, будучи депутатом Тишівської сільської ради Воловецького району Закарпатської області, суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, як суб'єкт декларування, що виконує функції місцевого самоврядування та є суб'єктом відповідальності за корупційне правопорушення згідно з підпунктом «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", у порушення вимог передбачених ч. 1 ст. 45 вказаного Закону, пункту 2 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 2 "Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування", несвоєчасно без поважних причин, тобто після встановленого періоду щорічного декларування (до 01.04.2018), а саме, 05.04.2018 опублікував на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію за 2017 рік суб'єкта декларування, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП адміністративне корупційне правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує на те, що постанова судді є незаконною. Посилається на те, що в його діях відсутній умисел щодо несвоєчасного подання декларації, а таке сталося з поважних причин, зокрема, тому, що він проживає у гірському населеному пункті, де постійні збої в мережі Інтернет, у зв'язку із чим, у період із середини березня по 04.04.2018 мережа Інтернет у них не працювала, а оскільки в нього на утриманні дитина-інвалід, тому виїхати за межі населеного пункту для подачі декларації не мав змоги. Разом із тим, стверджує, що органи Національної поліції України, не наділені повноваженнями виявляти факти вчинення правопорушень, пов'язаних із корупцією та ініціювати питання притягнення осіб до адміністративної відповідальності за такі правопорушення, оскільки такі повноваження має спеціально створений центральний орган виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику (НАЗК). Крім того, зазначає, що на момент розгляду справи закінчився передбачений ч. 3 ст. 38 КУпАП трьохмісячний строк для накладення на нього адміністративного стягнення, оскільки декларацію він подав 05.04.2018 і саме з указаного моменту контролюючим органам стало відомо про факт несвоєчасного подання ним декларації. Також посилається на те, що в порушення вимог передбачених ст. 255 КУпАП справу розглянуто без участі прокурора. Звертає увагу й на те, що накладене на нього стягнення є важким тягарем для його сім'ї, становище якої є скрутним. Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який повністю визнав вину у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, щиро розкаявся і просив закрити провадження у справі за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, пояснення прокурора прокуратури Закарпатської області Цар І.І., який не заперечував щодо закриття провадження на підставі ст. 22 КУпАП, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Апеляційний суд вважає, що обставини, за яких ОСОБА_2 скоїв передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП адміністративне корупційне правопорушення, у постанові судді місцевого суду зазначені правильно, кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відповідає зібраним у справі (протокол про адміністративне правопорушення - а. с. 5-10, копія повідомлення Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя - а. с. 11-12, копія повідомлення Тишівського сільського голови - а. с. 13, копія витягу з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування - а. с. 14-15, пояснення ОСОБА_2 - а. с. 22, копія повідомлення про необхідність подання декларації - а. с. 23), дослідженим суддею місцевого суду, наведеним у постанові й перевіреним в апеляційному суді доказам. При цьому, апеляційний суд враховує те, що під час розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_2 повністю визнав фактичні обставини вчинення ним адміністративного правопорушення.

Тому, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що в його діях відсутній умисел щодо несвоєчасного подання декларації, а також про те, що органи Національної поліції України, не наділені повноваженнями виявляти факти вчинення правопорушень, пов'язаних із корупцією та ініціювати питання притягнення осіб до адміністративної відповідальності за такі правопорушення, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не свідчать про відсутність у діях ОСОБА_2 складу передбаченого ч. 1 ст. 176-2 КУпАП адміністративного правопорушення. При цьому, апеляційний суд також враховує і те, що статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» органи поліції віднесено до спеціально уповноважених суб'єктів у сфері протидії корупції, а відповідно до статті 255 КУпАП органи внутрішніх справ (Національної поліції) уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією; що апеляційним судом не встановлено порушення порядку збирання доказів у підтвердження вини ОСОБА_2.

Доводи апеляційної скарги про те, що на момент розгляду справи закінчився передбачений ч. 3 ст. 38 КУпАП трьохмісячний строк для накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, оскільки декларацію він подав 05.04.2018 і саме з указаного моменту контролюючим органам стало відомо про факт несвоєчасного подання ним декларації, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не ґрунтуються на вимогах КУпАП, обставинах та матеріалах справи. При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення апеляційний суд враховує, що датою виявлення правопорушення є момент 27.11.2018, тобто момент складання щодо ОСОБА_2 протоколу, а оскаржувана постанова винесена 14.12.2018, тобто стягнення накладене в межах трьохмісячного строку з моменту виявлення правопорушення, та не пізніше двох років із моменту його вчинення.

Статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ст. 248 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Проаналізувавши обставини вчинення ОСОБА_2 правопорушення, дані про його особу, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують його відповідальність, апеляційний суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП за малозначністю, обмежившись оголошенням йому усного зауваження, оскільки діяння, вчинене ОСОБА_2 хоч і містить у собі всі юридичні та суб'єктивні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, але внаслідок всіх конкретних обставин (апеляційний суд враховує пояснення ОСОБА_2 про те, що він проживає у гірському населеному пункті, де постійні збої в мережі Інтернет, у зв'язку із чим, у період із середини березня по 04.04.2018 мережа Інтернет у них не працювала, а оскільки в нього на утриманні дитина-інвалід, тому виїхати за межі населеного пункту для подачі декларації не мав змоги), дії ОСОБА_2 не відповідали тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення, зокрема, його дії суб'єктивно не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам, і така шкода фактично не була заподіяна. Окрім цього, апеляційний суд також враховує, що правопорушення вчинено внаслідок збігу важких сімейно-побутових обставин, що ОСОБА_2 вперше притягується до адміністративної відповідальності, повністю вину визнав, у вчиненому щиро розкаявся, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, одна з яких є інвалідом, а також те, що матеріальне становище ОСОБА_2 є скрутним. При прийнятті судового рішення апеляційний суд враховує і те, що у справі відсутні дані про наявність обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_2

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що ОСОБА_3 слід звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП за малозначністю, оголосивши йому усне зауваження, у зв'язку із чим, постанову суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Керуючись ст. ст. 22, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 14 грудня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172 - 6 КУпАП скасувати.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності з оголошенням йому усного зауваження, а провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан