ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 317/4062/18 Головуючий в 1 інст. Громова І.Б.
Провадження №33/807/127/19 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2019 року місто Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашева С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника - адвоката Демянова В.О., розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за апеляційною скаргою останнього на постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 17 січня 2019 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн (десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь державного бюджету судовий збір в розмірі 352,40 грн. (триста п'ятдесят дві грн 40 коп.)

Згідно з постановою суду, 18 листопада 2018 року о 15 годині 05 хвилин в Запорізькому районі в с.Веселянка по вул.Дружби ОСОБА_2 керував транспортним засобом АЗЛК д.н. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, не чітка мова, почервоніння обличчя. Від огляду за допомогою драгеру на місці зупинки та від медичного огляду ухилився в присутності двох свідків. Обставини правопорушення викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії № 378882 від 18 листопада 2018 року. Даними діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 просить оскаржувану постанову суду скасувати та ухвалити нову постанову, якою закрити провадження у справі на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального права. Вважає, що факти, викладені у протоколі, не відповідають фактичним обставинам та не підтверджені відповідними доказами, протокол щодо нього складений з порушенням вимог ст.256 КУпАП.

Судом першої інстанції не був взятий до уваги той факт, що він не керував транспортним засобом, що підтвердив свідок ОСОБА_4 Крім того, свідки під час складання протоколу були відсутні, клопотання про допит свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було залишено без розгляду. При перегляді відеозапису з камери поліцейського факт керування особисто ним чи якоюсь іншою особою транспортним засобом не встановлено. Суд послався в постанові на пояснення свідків, які не були допитані в судовому засіданні та не підтвердили факт керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. Також судом першої інстанції допущений неповний та односторонній розгляд справи, який ґрунтувався лише на твердженнях працівників поліції.

Вислухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2, та його захисника - адвоката Демянова В.О., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та аргументи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що остання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з'ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

При розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_2 винним себе не визнав у інкримінованому йому правопорушенні та пояснив, що 18 листопада 2018 року за кермом був його знайомий ОСОБА_4, а він автомобілем в той день не керував; потім він відмовився від проходження огляду за допомогою алкотестера Драгер та на нього був складений адміністративний протокол.

Суд дійшов правильного висновку, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена даними, що містяться: в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 378882 від 18 листопада 2018 року, згідно з яким ОСОБА_2 у зазначений час керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, не чітка мова, почервоніння обличчя. Від огляду за допомогою Драгеру на місці зупинки та від медичного огляду ухилився в присутності двох свідків, від підпису та надання пояснень відмовився в присутності двох свідків; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18 листопада 2018 року, згідно якого у результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп'яніння; різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нечітка мова, однак огляд за допомогою спеціального технічного засобу не проводився у зв'язку із відмовою водія; поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які підтвердили факт відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі; рапортом працівника поліції; відеозаписом, долученим до протоколу, на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки та в медичному закладі.

Крім того, з метою перевірки доводів сторони захисту судом заслухано пояснення інспектора СРПП Запорізького РВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8, який пояснив, що вони з напарником - ОСОБА_7 їхали на виклик та помітили автомобіль «Москвич», який при їх появі збільшив швидкість. Вони почали його переслідувати та наздогнали біля будинку. Коли вони під'їхали до будинку, водій виходив з машини та намагався зайти у двір. Вони з напарником запропонували йому продути Драгер. Він відмовився в категоричній формі. Оскільки вулиця, на якій вони його наздогнали, була не надто людною, вони разом з ОСОБА_2 спустились на вулицю нижче та у присутності свідків перепитали водія про бажання продути Драгер чи пройти медичний огляд у ЗОНД. Протокол про адміністративне правопорушення складав ОСОБА_7, сидячи у машині. ОСОБА_2 знаходився поряд з ним.

Зазначені докази у їх сукупності підтверджують, що ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених у протоколі обставинах.

Суд обґрунтовано не прийняв пояснення свідка ОСОБА_4 у судовому засіданні про те, що саме він керував автомобілем, оскільки ці пояснення спростовуються вищевказаними доказами.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Обставини, на які посилається ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, перевірялися судом першої інстанції, та на всі доводи сторони захисту надана відповідь в оскаржуваній постанові.

В тому числі, суд проаналізував відеозапис з боді камери поліцейського та обґрунтовано зазначив, що жодних даних про те, що не ОСОБА_2 керував транспортним засобом, а інша особа, цей запис не містить з причини відсутності таких подій, а не з причини невірної фіксації події.

При відтворенні вказаного запису при апеляційному розгляді встановлено, що ОСОБА_2 на запитання інспектора поліції вказав на те, що не тікав від працівників поліції, а просто приїхав і поставив автомобіль у місце де працює, тобто підтвердив сам факт керування автомобілем. З автомобілю ОСОБА_2. дістав документи на автомобіль та посвідчення водія, пред'явив на вимогу інспектору поліції та зазначив, що він дійсно вживав алкогольні напої, але від проходження огляду та підписання протоколу відмовляється. Відеозаписом також підтверджується наявність у ОСОБА_2 ознак алкогольного сп'яніння.

Доводи ОСОБА_2 про те, що на відеозапису не зафіксовані свідки, вказані у протоколі, та при розгляді справи судом першої інстанції не були заслухані свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, правильності висновків суду не спростовують та не свідчать про незаконність винесеної постанови.

Так, в матеріалах справи містяться письмові пояснення вказаних свідків, ставити під сумнів достовірність яких підстав не вбачається, з огляду і на те, що ці пояснення узгоджуються з іншими доказами.

Той факт, що відеозаписом не зафіксовано самих свідків, також висновків суду не спростовує, оскільки, як правильно вказав суд в постанові, законодавством України про адміністративні правопорушення не передбачено обов'язковості такої фіксації.

Помилка, допущена у протоколі про адміністративне правопорушення, в частині написання прізвища ОСОБА_2 та дати його народження виправлена при розгляді справи у суді першої інстанції.

Доводи апелянта щодо відсутності підписів у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, жодним чином правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Достовірність відомостей, зазначених у направленні, сумнівів не викликає.

Свої висновки суд першої інстанції належним чином мотивував в оскаржуваній постанові.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, і та наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 17 січня 2019 року відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 317/4062/18