Справа № 199/7060/19
ПОСТАНОВА

іменем України

28 жовтня 2019 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Щербина-Почтовик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого у АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

-за участю, особи стосовно якої складено протокол ОСОБА_1 , адвоката Моськіної С.М.

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР 18 № 359350 від 13.08.2019 року, 12.08.2019 року о 21:00 годині в м. Дніпрі по Донецькому шосе, ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Omega державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння а саме, зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

На думку посадової особи, уповноваженої на складання протоколу про адміністративне правопорушення, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 2 ст. 130 КУпАП, повторно протягом року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 то його захисник виразили незгоду зі складеним протоколом у відношенні ОСОБА_1 посилаючись на його безпідставність та на порушення допушені працівниками поліції при його складенні.

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У зв`язку з цим слід зазначити, що згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Незважаючи на вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП та вказане рішення ЄСПЛ, яке згідно ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» обов`язкове і для працівників Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення, який визначає межі судового розгляду і є доказом у справі, суперечить іншим матеріалам справи про адміністративне правопорушення.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 12.08.2019 року о 21:00 годині в м. Дніпрі по Донецькому шосе, ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Omega державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння а саме, зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Як вбачається з матеріалів провадження, наявні докази мають розбіжності між собою та належним чином неузгоджені відомості, оскільки поліцейським у протоколі було зазначено про наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння зокрема вказано: зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, при цьому не було зазначено звужені чи навпаки розширені зіниці, які не реагують на світло як того вимагає інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затверджена наказом МВС №1452/735 від 09.11.2015 р.

Одночасно слід вказати, що наявні пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кожного окремо неможливо узгодити та впевнитися у дійсності зазначених у них даних, оскільки вказані поняті на неодноразові виклики до суду не з`явилися.

Крім того під час перегляду наявного у матеріалах провадження відеозапису з нагрудної камери поліцейського було встановлено, що він не містить у собі повноти проведення процедури щодо направлення ОСОБА_1 на огляд у встановленому законом порядку для встановлення стану наркотичного сп`яніння у відповідності до встановленого порядку визначеного Інструкцією.

Разом з тим, не залишаються поза увагою суду і покази надані у суді ОСОБА_1 щодо відсутності в нього ознак наркотичного сп`яніння, що в свою чергу підтверджуються допитаними у суді свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які вказали, що працівниками поліції під час процедури складання протоколу, зокрема взагалі не було запропоновано проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Таким чином, аналізуючи вищенаведене, матеріалами провадження не встановлено остаточної відповідності та дійсності зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення фактичних обставин події, та відомостей, що свідчить про порушення вимог КУпАП і вищезгаданої інструкції, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення зокрема і виявлені в процесі розгляду провадження розбіжності, не узгоджуються матеріалами справи, що позбавляє суд упевнитися в дійсності відображених даних.

З урахуванням положень ч.1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії, рішення від 30 травня 2013, заява №36673/04) та «Капелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) у випадку, коли викладена у протокол фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має право самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це є порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на викладене, суд позбавлений можливості змінити фабулу адміністративного правопорушення та впевнитися у достовірності зазначених фактичних обставин і даних.

Оскільки згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, то усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності поза розумним сумнівом.

Отже, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про відсутність поставленого у вину працівником патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення..

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Щербина-Почтовик

28.10.2019