Справа № 445/1949/19
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.10.2019 року суддя Золочівського районного суду Львівської області Сивак В. М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Золочівського ВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, українки, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ст. 173-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ОСОБА_1 24.09.2019 року, близько 14-30 год., перебуваючи в будинку за місцем проживання в АДРЕСА_2 , вчинила словесну суперечку з своєю матір`ю ОСОБА_2 , під час якої ображала її нецензурними словами, погрожувала фізичною розправою, не давала дивитись телевізор, чим вчинила домашнє насильство, яке виразилось в умисному вчиненні діянь психологічного характеру. Своїми діями вчинила правопорушення передбачене ст. 173-2 ч. 1 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала, зазначила, що 24.09.2019 року вона дивилась серіал на телефоні, зайшла її мама, якій вона сказала, що вона дивиться серіал і та вийшла. Вже з іншої кімнати вона чула, які її мама говорила до баби, що має намір викликати поліцію. Однак баба погано чує і вона не знає усієї ситуації як було. Конфлікту ніякого не було.
Представник правопорушниці по довіреності ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_1 є усиновленою дитиною. Між ОСОБА_1 та її матір`ю ОСОБА_2 склалися давно неприязні стосунки. На даний час у касаційній інстанції знаходиться справа про скасування удочеріння. Вважає, що такими діями матір хоче покарати доньку через те, що та її не слухає. .
ОСОБА_2 в суді пояснила. що вважає правопорушницю ОСОБА_4 своїм ворогом, відносини між ними неприязні. 24.09.2019 року ОСОБА_1 вчинила щодо неї насильство, яке виразилось в тому, що вона ображала її нецензурними словами. Такі випадки бували і раніше,однак поліцію вона викликає в крайніх випадках.
Свідок ОСОБА_5 в суді пояснив, що він, як працівник поліції, знає сім`ю ОСОБА_6 . Йому відомо, що між ОСОБА_1 та її матір`ю- ОСОБА_2 неприязні відносини. За даними поліції правопорушниця до адміністративної відповідальності не притягувалась.
У відповідності до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст.ст. 9, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Згідно вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснення представника правопорушниці, пояснення ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП з наступних підстав.
Згідно диспозиції ст. 173-2 КУпАП, особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачає, що психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП складає: об`єкт, яким виступають суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку; об`єктивна сторона даного правопорушення виражається у діянні (дії або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого; суб`єкт даного адміністративного правопорушення загальний, а суб`єктивна сторона виражається у формі умисної вини та необережності.
Як вбачається з матеріалів даної справи факт вчинення домашнього насильства підтверджується тільки заявою та поясненнями ОСОБА_2 . Крім того, матеріали справи не містять фактичних даних, які б підтверджували сам факт психологічного насильства, а протокол про адміністративне правопорушення лише кореспондує заяву ОСОБА_2 . За таких умов неможливо встановити наявність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме вчинення дій або бездіяльності психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.
Вважаю, що у протоколі, складеному відносно ОСОБА_1 відсутні докази щодо завдання шкоди психологічному здоров`ю ОСОБА_2 . інших свідків та очевидців подій немає. Даних про те, що наслідки, які передбачені в диспозиції ст. 173-2 КУпАП як обов`язкові, настали чи могли настати - немає.
Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року N 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.
Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.
Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Виходячи з викладеного, вважаю що провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
На підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, керуючись ст. ст. 173-2 ч. 2, 221, 283, 284, 285, 287-289, 294 КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ:
Провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України.
Постанова може бути оскаржена до Львівського Апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Суддя: В. М. Сивак