Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2019 року м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду Сачук В.І., з участю захисника ОСОБА_1 - адвоката Турчика С.Л., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 18 липня 2019 року, -

встановив:

Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 18 липня 2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Як встановлено судом,ОСОБА_1 17.06.2019 року о 22.35 год. в м.Сарни по вул.Белгородська,32, керував транспортним засобом марки "LAND ROVER RANGE ROVER", державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушена мова, від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 18 липня 2019 року щодо нього скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що у протоколі про адміністративне правопорушення та на місці події, працівниками поліції були висловлені безпідставні твердження з приводу того, що патрульним поліцейським пропонувалося пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою застосування спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу.

Також ОСОБА_1 подано письмові пояснення щодо пропуску строку на апеляційне оскарження.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час та дату розгляду справи про адміністративне правопорушення повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання суд апеляційної інстанції не повідомив, а тому неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Турчика С.Л., який просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, суд вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 06 вересня 2019 року ОСОБА_1 отримав оскаржувану постанову, а 16 вересня 2019 року до Сарненського районного суду Рівненської області було подано апеляційну скаргу.

На підставі наведеного строк на апеляційне оскарження постанови суду пропущено з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вказані вимоги закону при розгляді справи в суді першої інстанції були дотримані в повному обсязі.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується: відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №091941 від 17 червня 2019 року (а.с.2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17 червня 2019 року (а.с.7); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.5-6); відеозаписом з камер патрульних.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення БД №091941, ОСОБА_1 17.06.2019 року о 22.35 год. в м.Сарни по вул.Белгородська,32, керував транспортним засобом марки "LAND ROVER RANGE ROVER", державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2).

Як вбачається з акту огляду на стан сп`яніння, направлення, пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду з метою визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі (а.с.4-7).

Крім того, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку підтверджується відеозаписом з камер патрульних.

Також, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом в момент зупинки працівниками патрульної поліції.

Зважаючи на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у діях водія ОСОБА_1 вбачається порушення п.2.5 ПДР, оскільки факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку повністю підтверджується матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення та на місці події, працівниками поліції були висловлені безпідставні твердження з приводу того, що патрульним поліцейським пропонувалося пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою застосування спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, безпідставні та не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються вищенаведеними доказами, що містяться в матеріалах справи.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

На підставі вищевикладеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті, що відповідає характеру вчиненого правопорушення і меті адміністративного стягнення.

З урахуванням наведеного, постанова судді є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 18 липня 2019 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Сачук В.І.