ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/129/19 Суддя 1 інстанції: Довготько Т.М.
Провадження: 33/818/339/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

13 березня 2019 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду Яковлева В.С., за участю притягнутого до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Московського районного суду м. Харкова від 31 січня 2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

ПостановоюМосковського районного суду м. Харкова від 31 січня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання про передачу ОСОБА_2 на поруки трудовому колективу ТОВ «Арті». ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Як вказано в постанові суду першої інстанції, 21.12.2018 року о 02 год. 00 хв. в м. Харкові по вул. Василя Стуса, 1-А, ОСОБА_2 керував автомобілем «Toyota Corolla», державний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому порядку законом порядку, відмовився в присутності двох свідків.

Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Московського районного суду м. Харкова від 31 січня 2019 року та постановити нову, якою передати матеріали на розгляд трудовому колективу ТОВ «Арті» для застосування заходів громадського впливу. В обгрунтування доводів апеляційної скарги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, вказує, що свідки не були присутні під час пропонування йому проходження огляду, а знаходились в поліцейському автомобілі. Також його не було відсторонено від керування транспортним засобом.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив її задовольнити. Зокрема, вказував, що йому необхідне водійське посвідчення, оскільки він працює на фірмі та часто їздить у відрядження. Також він розкаюється у своєму.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи скаржника на підтримку апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції, з огляду на матеріали справи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, як відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Факт правопорушення і вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 189285 від 21.12.18р. (а.с. 3), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3., ОСОБА_4 (а.с. 5-6), та самого правопорушника (а.с. 7), рапортом інспектора роти № 5 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Сердюкової О.Ю. (а.с. 4), відеозаписом правопорушення (а.с. 9).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов»язки у правовому полі держави.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп*яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 ПДРУ, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність клопотання про передачу матеріали адміністративної справи передати на розгляд трудовому колективу ТОВ «Арті» та його щире каяття не є безумовною підставою для звільнення правопорушника від адміністративно відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КУпАПособа, яка вчинила адміністративне правопорушення, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Положення зазначеної статті відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності. Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом'якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

Районний суд відмовив ОСОБА_2 у задоволенні вказаного клопотання, оскільки своїми діями ОСОБА_2 грубо порушив ПДР України та вчинене ним правопорушення має підвищену суспільну небезпеку, адже створювало загрозу життю, здоров'ю та майну порушника та інших осіб, оточуючим об'єктам державного, колективного або приватного майна.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про недоцільність застосування відносно ОСОБА_2 заходів громадського впливу клопотання трудового колективу ТОВ «Арті».

Позиція апелянта щодо того, що свідки не були присутні під час пропонування йому проходження огляду, а знаходились в поліцейському автомобілі спростовуються матеріалами справи. Водночас, факт відмови від проходження огляду та перебування під дією алкоголю не заперечує і сам апелянт.

Невідповідностей складеного протоколу вимогам чинного законодавства, які б потягли безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено. Даних щодо оскарження дій співробітників поліції матеріали справи також не містять.

Доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, а матеріали справи їх не містять.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова суддіМосковського районного суду м. Харкова від 31 січня 2019 року є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 31 січня 2019 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду В.С. Яковлева