ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/697/19Головуючий по першій інстанції Корман О.В.
Справа № 705/2613/19 Доповідач в апеляційній інстанції Ятченко М.О.
Категорія ч. 3 ст. 172-20 КУпАП
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2019 р. м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду Ятченко М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 серпня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, зареєстрованого в

АДРЕСА_1 , водія-слюсаря, солдата строкової служби військової

частини НОМЕР_1 (м.Запоріжжя),

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 655 грн.; стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 384,20 грн.,

в с т а н о в и в:

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 серпня 2019 року ОСОБА_1 визнаний винним за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а саме у тому, що 25.05.2019 року близько 17год. 00хв. будучи військовослужбовцем строкової служби військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 , прикомандирований до військової частини НОМЕР_2 , знаходився в розташуванні підрозділу на території військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) з явними ознаками алкогольного сп`яніння (що виражалось у різкому запаху алкоголю із ротової порожнини, нечітке мовлення, поведінка, що не відповідає обстановці), при цьому виконував обов`язки військової служби на території частини в умовах особливого періоду в нетверезому стані. Медичним оглядом проведеним 25.05.2019 року з використанням спеціального технічного засобу «Алконт-М» встановлено, що солдат ОСОБА_1 станом на 20 год. 34 хв. 25.05.2019 року мав діагноз «алкогольне сп`яніння» - 2,05 % (проміле). Викладене свідчить про перебування військовослужбовця строкової військової служби солдата ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння на території військової частини (місця служби) НОМЕР_2 в умовах особливого періоду. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, як слід розуміти з його апеляції, не заперечуючи обставини справи, просив скасувати постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.08.2019 року, замінивши сплату штрафу у розмірі 3 655грн. та судового збору у сумі 384,20 грн. на мінімальний строк у вигляді утримання на гауптвахті передбачений ст. 172-20 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що на даний час він проходить строкову військову службу (в/ч НОМЕР_1 на посаді стрілець-помічник гранатометника), та крім грошового забезпечення на місяць, яке він отримує у розмірі 463грн. інших видів доходу не має, у зв`язку з чим не зможе погасити суму штрафу визначену судом.

Вивчивши матеріали провадження, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення, а постанова місцевого суду до скасування з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що постанову по справі щодо ОСОБА_1 місцевим судом було винесено 23 серпня 2019 року. ОСОБА_1 не був присутнім у суді під час розгляду справи стосовно нього. Враховуючи, що копію цього рішення ОСОБА_1 було направлено 29.08.2019, а розписки про отримання копії постанови в матеріалах цього провадження взагалі немає, то вважаю, незважаючи на те, що апелянт про це прямо і не просить, справедливим буде визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді поважними, а також вбачаю необхідним його поновити.

По суті апеляційної скарги вважаю наступне.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з положеннями ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до змісту ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З аналізу ст.ст.251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Під час розгляду справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247 і 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Однак, суд першої інстанції зазначених вимог закону не дотримався.
Відповідно до ст.268 КУпАП, справа розглядається в присутності особи яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Між тим, на думку суду апеляційної інстанції, ці вимоги судом першої інстанції не дотримані.

Як вбачається з матеріалів провадження, а саме повідомлення із ІНФОРМАЦІЯ_2 на адресу голови Уманського міськрайонного суду (а.с.44-45), солдат ОСОБА_1 у складі команди військової частини НОМЕР_1 12 червня 2019 року вибув до свого постійного місця проходження служби, військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ).

У матеріалах справи (а.с.50) є заява ОСОБА_1 про розгляд справи про адміністративне правопорушення, без його участі.

Проте ця заява підшита після повідомлення місцевого суду щодо призначення справи до розгляду на 06.08.2019 року о 08:30 (а.с.48) і стосується вона лише повідомлення саме на цю дату розгляду справи.

В подальшому, (а.с.53) знову приєднали до матеріалів провадження заяву ОСОБА_1 про розгляд справи про адміністративне правопорушення без його участі, проте, це не заява про розгляд справи без участі ОСОБА_1 , який був призначений уже на 23.08.2019 року, а повна копія попередньої заяви, що стосувалася судового засідання, призначеного на 06.08.2019 року і, до того ж, ці дві заяви датовані одною датою 05.08.2019 року.

Крім того, в матеріалах провадження об`єктивно немає будь-яких достовірних даних про те, що сам ОСОБА_1 , стосовно якого був складений протокол про адміністративне правопорушення, був належним чином повідомлений про розгляд справи, саме 23.08.2019 року. Із матеріалів справи лише вбачається те, що апелянту направлялась судова повістка. Проте, вбачається, що належним чином повідомлена була лише службова особа військової частини НОМЕР_1 (а.с.54).
Таким чином, справа була розглянута під час відсутності ОСОБА_1 і немає обєктивних даних про те, що він був повідомлений про місце і час розгляду справи.

Твердження місцевого суду про те, що ОСОБА_1 був повідомлений належним чином не відповідає вимогам Закону з наступних підстав.

Законодавець чітко вказав, що під час відсутності особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.
За таких обставин, постанову не можна визнати законною і обґрунтованою, оскільки судом не було зроблено всіх дій для належного повідомлення вказаної особи, а тому вона підлягає скасуванню в звязку з порушенням права особи, яка притягується до відповідальності, на захист.

Доводи апелянта, про те, що він просив замінити сплату штрафу у розмірі 3 655грн. та судового збору у сумі 384,20 грн. на мінімальний строк у вигляді утримання на гауптвахті передбачений ст.172-20 КУпАП не заслуговують на увагу та не підлягають до задоволення, оскільки, відповідно до ч.9 ст.294 КУпАП у разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.

Згідно ст.38 КУпАП України у справах про адміністративні правопорушення, які підвідомчі суду відповідно до цього Кодексу, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а тому адміністративне провадження стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю за збігом передбачених законом строків накладення адміністративного стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 38, ч.7 ст.247, 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 серпня 2019 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 серпня 2019 року про визнання винуватим ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі ст.38 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя М. О. Ятченко