ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 525/1340/18 Номер провадження 33/814/353/19Головуючий у 1-й інстанції Хоролець В. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду ОСОБА_1, розглянувши у письмовому провадженні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 28 січня 2019 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого апаратником ТОв «Білагро», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,-

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Постановою судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 28.01.2019 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно з постановою судді, 29.10.2018 року о 00-40 год. ОСОБА_2 в селищі Велика Багачка Полтавської області по вул. Тітова,12, керував транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_2 відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись з даним рішенням судді місцевого суду Писаренком А.В. подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду, а провадження у справі відносно нього закрити.

В обґрунтування апеляційних вимог, вказує, що постанова є незаконною, прийнята з порушенням норм матеріального права, оскільки суд не взяв до уваги, що його безпідставно було зупинено працівниками поліції, оскільки правил дорожнього руху він не порушував.

Зазначає, що алкогольних напоїв він не вживав, стверджує, що працівниками поліції не було йому запропоновано проїхати до медичного закладу.

Позиція учасника судового провадження в судовому засіданні

В судове засідання ОСОБА_2 не з"явився надавши суду заяву в якій просив розглядати апеляційну скаргу за його відсутності .

Мотиви суду

Згідно положень ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне , всебічне , повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суддя суду першої інстанції в повній мірі дотримався вказаних вимог закону. Вірно встановивши фактичні обставини по справі, обгрунтувавши їх належними та допустимими доказами, надав їм правильну юридичну оцінку.

Так визнаючи ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на дані, що містяться в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП із змісту якого вбачається, що ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків; письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, з яких вбачається, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння; письмові пояснення ОСОБА_2, в яких зазначено, що 29.10.2018 року близько 00-4- год. в с. Велика Багачка Полтавської області на вулиці Тітова його зупинили працівники поліції , які запропонували пройти огляд на стан спяніння за допомогою приладу «Драгер», або проїхати з ними до Великобагачанської ЦРЛ, для проходження медичного огляду для встановлення стату алкогольного спяніння на що він відмовився в присутності двох свідків; показаннями допитаного в суді в якості свідка - слідчого Лобач Є.В., який підтвердив, що під час спілкування поліцейських з ОСОБА_2, зясувалось, що він має явні ознаки алкогольного спяніння, оскільки було чути запах алкоголю з ротової порожнини, на пропозицію пройти тест на алкоголь в присутності двох свідків ОСОБА_2 відмовився; матеріали відеофіксації, які також підтверджують факт відмови останнього від проходження огляду на стан алкогольного спяніння.

Навівши зазначені докази суддя прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Із вказаними висновками судді місцевого суду погоджується і апеляційний суд.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є непереконливими і не спростовують висновків судді суду першої інстанції.

Так за нормативним визначенням ст.. 130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже ознаками обєктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є зокрема відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями ст.266 КУпАП, п.2.5 Правил дорожнього руху України, постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103» Про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду за метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу на швидкість реакції» встановлено обовязок особи яка керує транспортним засобом (водія) і щодо якої є підстави вважати, що вона перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу на швидкість реакції, пройти такий огляд та порядок його проведення як на місці поліцейським із застосуванням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків так і в медичному закладі .

Як встановлено апеляційним судом із змісту апеляційної скарги ОСОБА_2, в ній він підтверджує, що дійсно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, оскільки не вважав себе таким, що перебуває у стані алкогольного спяніння.

Той факт, що він відмовляється від проходження огляду ОСОБА_2 підтвердив і своїм власноручним поясненням у протоколі про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає такими, що не впливають на кваліфікацію дій посилання ОСОБА_2 на обставини зупинки транспортного засобу під його керуванням.

Як вбачається із матеріалів провадження за фактом керування ОСОБА_2 транспортним засобом крім того, що було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП, поліцейським було винесено постанову за ст.126 ч.1 КУпАП за керування транспортним засобом без посвідчення водія і вказана постанова не була оскаржена особою якої вона стосується.

Апеляційний суд вважає непослідовною позицію ОСОБА_2 коли він в одному випадку погоджується із фактом притягнення його до відповідальності і взагалі її не оскаржує, а в іншому висуває як версію своєї невинуватості - безпідставне зупинення його транспортного засобу.

Не є обгрунтованими також і доводи апеляції щодо невживання спиртних напоїв , про, що наголошується в апеляції.

Апеляційний суд вважає, що той факт, що особа можливо і не перебувала в стані алкогольного спяніння не виключає адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП, оскільки відмова від проходження огляду на стан алкогольного спяніння є самостійною підставою для такої відповідальності.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи ОСОБА_2 про те, що він не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, і підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст..294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 28 січня 2019 року щодо нього без змін;

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя А.О.Рябішин