22.03.2019 Єдиний унікальний № 371/199/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 року м. Миронівка

ЄУН 371/135/18

Провадження № 3/371/72/18

Суддя Миронівського районного суду Київської області Капшук Л.О.,

за участю:

прокурора Пастушенко М.В.,

правопорушника ОСОБА_1,

з секретарем судових засідань ОСОБА_2,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, порушену відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, суддя у відставці, паспорт серії СК № 401480, виданий Богуславським РВ ГУ МВС України в Київській області 18 грудня 1996 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адміністративному стягненню протягом року не піддавався,

за ст. 172-6 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, обіймаючи до 6 березня 2017 року посаду судді Богуславського районного суду Київської області, являючись субєктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення згідно з пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 даного Закону, пункту 1 рішення НАЗК від 10 червня 2016 року № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», після звільнення з посади судді у 2017 році, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після звільнення за 2017 рік, граничний термін подання якої 31 березня 2018 року, подав 18 січня 2019 року.

За вчинення вказаних дій старшим уповноваженим міжрайонного відділу № 2 управління захисту економіки у Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України 30 січня 2019 року складено протокол про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ст. 172-6 ч. 1 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не оспорив фактів, викладених у протоколі про адміністративне корупційне правопорушення, пояснив, що не мав умислу на вчинення корупційного правопорушення, не знав про необхідність подання декларації за 2017 рік. Зазначив, що пояснень про неможливість подати декларацію через велике навантаження у роботі мережі веб-сайту НАЗК, не надавав, таких обставин не мало місця. Вважає, що вчинене правопорушення не становить суспільної небезпеки.

Заслухавши прокурора, пояснення особи, яка притягається до відповідальності, перевіривши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України №296-ІУ від 22 травня 2008 року «Про обрання суддів» ОСОБА_1 обрано на посаду судді Богуславського районного суду Київської області безстроково.

Згідно з наказом Богуславського районного суду Київської області від 20 червня 2008 року № 43 «Про обрання на посаду судді безстроково ОСОБА_1С.» останній вважається таким, що з 22 травня 2008 року приступив до виконання обовязків судді зазначеного суду Київської області безстроково. При призначені вперше на посаду судді Якутюк В.С. 10 березня 2004 року прийняв присягу судді.

Відповідно до пп. «ґ» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» судді є субєктами, на яких поширюється дія Закону.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону, субєкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобовязані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Згідно з п. 6,7 ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобовязаний подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та дотримуватись обмежень, установлених законодавством у сфері запобігання корупції.

Диспозицією ст. 172-6 ч. 1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з приміткою до ст. 172-6 КУпАП субєктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону зобовязані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Абзацом 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, які припинили діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. З цього Закону, зобовязані наступного року після припинення діяльність подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

У частині 1 Закону ... зазначено, що особи, зазначені у п. 1, пп. "а" і "в" п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Вказаний порядок подачі декларації також визначений підпунктом 3 п. 5, п.8 та п. 9 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 червня 2016 року № 3 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 959/29089, декларація субєкта декларування, який припинив діяльність, повязану з виконанням посадових обовязків юридичної особи публічного права подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Обєктивною стороною вищевказаного адміністративного правопорушення, яка має активну форму прояву, є несвоєчасне подання без поважних причин декларації.

Матеріалами справи про адміністративне правопорушення підтверджено, що згідно з рішенням Вищої ради правосуддя від 23 лютого 2017 року №308/0/15-17 ОСОБА_1 звільнено з посади судді Богуславського району Київської області у звязку з поданням ним заяви про відставку.

Відповідно до наказу Богуславського районного суду Київської області від 6 березня 2017 року №01/к «Про відрахування судді Якутюка В.С.» останнього відраховано зі штату зазначеного суду.

Окрім обовязку ОСОБА_1, який припинив діяльність, повязану з виконанням функцій держави, не пізніше дня такого припинення подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за ним зберігався обовязок подати електронну декларацію до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплювала звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передував року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Припиняючи з 6 березня 2017 року повноваження судді Богуславського районного суду Київської області, ОСОБА_1 був зобовязаний подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, після звільнення за 2017 рік у 2018 році (до 01 квітня 2018 року).

Відповідна декларація була ним подана 18 січня 2019 року.

ОСОБА_1 є субєктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», та субєктом відповідальності за вчинення правопорушень, повязаних з корупцією.

ОСОБА_1 порушив порядок, передбачений абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону, припинивши 6 березня 2017 року діяльність, повязану з виконанням функцій держави, несвоєчасно без поважних причин подав декларацію після звільнення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, суд повинен належним чином зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до законодавчого визначення корупції, обовязковою її ознакою є наявність мети - одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки/ пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб.

У поясненнях і зауваженнях щодо змісту протоколу ОСОБА_1 зазначив, що не ухилявся від подання декларації, не знав, що її необхідно скласти та подати за 2017 рік, у якому був звільнений з посади.

Такі ж прояснення правопорушник надав в судовому засіданні при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Додатково пояснив, що подав декларацію при звільненні з посади та у 2019 році, коли про необхідність подання декларації за 2017 рік, у якому був звільнений у відставку, йому вказав працівник УЗЕ в Київській області.

Викладені у протоколі факти про те, що ОСОБА_1 не мав можливості подати декларацію через велике навантаження у роботі мережі веб-сайту НАЗК, і надав відповідні пояснення, не відповідають дійсності, оскільки факт надання таких пояснень заперечується правопорушником, не підтверджено матеріалами справи про адміністративне правопорушення, оскільки до них не додано жодних пояснень правопорушника.

Відповідно до п. 1, п.п.1 п. 3, п. 5 «Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції 10 лютого 2017 року № 56 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 лютого 2017 року за № 201/30069, цей Порядок визначає механізм проведення НАЗК контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статей 48 та 50 Закону України «Про запобігання корупції».

Контроль та повна перевірка декларації здійснюються за принципами верховенства права. Контроль декларацій НАЗК здійснює відповідно до цього Порядку через працівників структурного підрозділу його апарату, діяльність яких повязана зі здійсненням такої функції, та автоматично засобами програмного забезпечення Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Повну перевірку декларацій відповідно до цього Порядку Національне агентство здійснює через працівників Підрозділу.

Згідно п. 1 розділу ІІ Порядку Національне агентство проводить щодо декларацій такі види контролю: щодо своєчасності подання; щодо правильності та повноти заповнення; логічний та арифметичний контроль.

Згідно п. 4 розділу II Порядку у випадку встановлення факту неподання декларації субєктом декларування відповідно до вимог Закону Національне агентство письмово повідомляє про це субєкта декларування, керівника державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, в якому працює субєкт декларування, та спеціально уповноважених субєктів у сфері протидії корупції у визначеному Національним агентством порядку.

Відповідно до п. 5 розділу ІІ Порядку в разі, якщо за результатами контролю встановлено, що субєкт декларування несвоєчасно подав декларацію, Національне агентство направляє такому субєкту лист з проханням надати пояснення щодо причин несвоєчасного подання декларації. За наявності ознак адміністративного правопорушення уповноважена особа Національного агентства складає протокол про адміністративне правопорушення у встановленому законодавством порядку, який за рішенням Національного агентства направляється до суду.

Посадовці Національної поліції, вправі, виключно, у випадку встановлення факту неподання декларації субєктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК на підставі отриманих матеріалів скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Після встановлення, що субєкт декларування несвоєчасно подав декларацію, тільки співробітники Національного агентства вправі на підставі листа отримати пояснення від такої особи і вирішувати питання щодо її притягнення до відповідальності.

В матеріалах справи відсутні дані щодо проведення відповідної перевірки відносно ОСОБА_1 НАЗК, загалом відсутня інформація про те, хто ж саме проводив перевірку за даним фактом, відсутні пояснення правопорушника, направлені на підставі листа Національного агентства щодо причин несвоєчасного подання декларації, сам запит Національного агентства про надання таких пояснень, та інше.

Статтею 22 КУпАП встановлено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

У постанові Вищого адміністративного суду України від 14 грудня 2016 року у справі К/800/17615/16 вказано, що у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не становлять великої суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Вважаю, що у справі про адміністративне правопорушення наявні підстави, що вказують на малозначність правопорушення та для звільнення ОСОБА_1 від правових наслідків свого протиправного діяння, виходячи із засад гуманності.

ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності притягується вперше, умислу на несвоєчасне подання декларації та мети одержання неправомірної вигоди не мав, щиро розкаявся у вчиненому та усвідомив протиправність своїх дій.

Вказані обставини є такими, що помякшують відповідальність правопорушника. Обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника, не встановлено.

Наслідки вчиненого ним діяння не представляють суспільної небезпеки, не завдали значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб. ОСОБА_1 щиро розкаявся у вчиненому і усвідомив наслідки такого діяння.

За вказаних обставин досягнення виховних та попереджувальних цілей є можливим без застосування мір адміністративного впливу.

ОСОБА_1 підлягає звільненню від адміністративної відповідальності за ст. 172-6 ч.1 КУпАП з мотивів малозначності вчиненого ним правопорушення.

При цьому в адресу правопорушника необхідно внести усне зауваження про недопустимість подібних правопорушень в подальшому.

Зауваження має здійснити виховний вплив на правопорушника та попередити скоєння протиправних дій у майбутньому.

Керуючись ст.ст. 22, 172-6 ч.1 , 245, 280, 284 ч. 1 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 172-6 ч. 1 КУпАП у звязку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням на його адресу.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом десятиденного терміну з дня винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя підпис ОСОБА_3

Згідно з оригіналом.

Суддя Л.О.Капшук