Справа № 603/106/19
Провадження № 3/603/50/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" березня 2019 р. м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Галіян І. М. розглянувши матеріали, які надійшли від Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса: вул. Шевченка 133, м. Монастириська Тернопільської області, освіти вищої, одруженого, працюючого у ПП «Лисик»,

- за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

22 лютого 2019 року близько 23:30 ОСОБА_1 керував по вул. Шевченка, 9, що в м. Монастириська транспортним засобом Renault Kangoo д.н.з. НОМЕР_1 по зовнішнім ознакам в стані спяніння, що виражалось у хиткій ході, невиразному мовленні, почервонінні обличчя, тремтінні пальців рук, різким запахом алкоголю з ротової порожнини, від проходження освідчення на стан алкогольного спяніння на місті та в Монастириському РТМО відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правила дорожнього руху.

В судове засідання ні ОСОБА_1 ні його адвокат ОСОБА_2 не зявилися, хоча повідомлялися про час та місце розгляду належним чином, клопотання про відкладення справи на адресу суду не надходило. До суду адвокат - ОСОБА_2 подав пояснення на протокол про адміністративне правопорушення в якому не погодився із протоколом та просив справу про адміністративне правопорушення закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У поясненнях вказав, що ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки, однак поліцейський не міг цього зробити, оскільки як той йому повідомив, у нього відсутній спеціальний технічний засіб. Згодом поліцейський повідомив ОСОБА_1 що відносно нього буде складений протокол за ознаками ст. 130 КУпАП, проте жодної пропозиції від поліцейського пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки чи у будь-якому іншому місці від поліцейського на поступало.

Підстав про відкладення розгляду справи суд не вбачає, оскільки ОСОБА_1, хоча в суд не зявився, однак належним чином повідомлений про розгляд справи судом та скористався своїм правом на захист, оскільки його позицію щодо спірного питання висловив адвокат у письмових поясненнях.

Незважаючи на невизнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення вина ОСОБА_1 доводиться доказами, що є у матеріалах справи.

Як вбачається із пояснень свідка ОСОБА_3, у його присутності 23.02.2019 року об 00:30 ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння, а також відмовився від огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу. Окрім цього свідок зазначив, що ОСОБА_1 відмовився від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення та від отримання його копії (а.с. 3).

Як слідує із пояснень свідка ОСОБА_4 (чергового лікаря Монастириського районного територіального медичного обєднання), в її присутності 23.02.2019 року об 00:30 ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння. Також свідок пояснила, що ОСОБА_1 відмовився від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення та від отримання його копії (а.с. 4).

Оцінюючи встановлені судом обставини та аналізуючи вимоги законодавства, що регулюють спірні правовідносини суд констатує наступне.

Положення частини першої ст. 130 КУпАП передбачають відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, для складу адміністративного правопорушення необхідно, щоб водій відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Даний порядок встановлено у ст. 266 КУпАП та деталізований у підзаконних актах.

Згідно ч. 2, 3, 5 ст. 266 КпАП України огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного,наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Відповідно до п. 7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я).

Отже судом встановлено, що водій ОСОБА_1 обрав для себе передбачений законодавством спосіб проведення огляду на стан спяніння огляд у відповідному закладі охорони здоровя (Монастириському районному територіальному медичному обєднанні) медичний огляд, однак фактично пройти такий огляд у подальшому відмовився у присутності двох свідків.

Таким чином судом встановлено, що водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти у встановленому порядку огляд на стан спяніння, натомість останній від його проходження відмовився, що підтверджується належними та допустимими доказами.

Суд не бере до уваги довідку Івано-Франківської центральної клінічної лікарні від 27.02.2019 року № 124/01-22/18 щодо огляду ОСОБА_1, оскільки огляд на стан алкогольного спяніння проведений поза межами встановленої процедури передбаченої ст. 266 КУпАП, а тому на переконання суду є недопустимим доказом.

Отже ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного.

Відповідно до ст. 33 КУпАП накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлені, а тому з врахуванням вищезазначених обставин справи, характеру вчиненого правопорушення, особи винного, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення в межах ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає - штраф в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами.

Саме таке стягнення на переконання суду буде співмірним вчиненому діянню, узгоджуватиметься з принципами доцільності, справедливості та невідворотності відповідальності та відповідатиме його меті.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір в розмірі та порядку встановленому законом.

Керуючись ст. 33, 34, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 283, 284, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. штрафу в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках передбачених КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя ОСОБА_5