Провадження № 3/734/1397/19 Справа № 734/3559/19
ПОСТАНОВА

іменем України

24 жовтня 2019 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Бузунко О.А.,

за участю прокурора військової прокурори Деснянського гарнізону Клим`юка С.І.

розглянувши матеріали, які надійшли з Військової прокуратури Деснянського гарнізону центрального регіону України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця с. Бистрик Кролевецького району Сумської області, українця, громадянина України, місце роботи: військова частина НОМЕР_2 , посада, військове звання: викладач циклової комісії водіння та технічної підготовки, лейтенант, із вищою освітою, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 89 від 22 березня 2019 року лейтенанта ОСОБА_1 призначено на посаду викладача циклової комісії водіння та технічної підготовки.

На час проходження військової служби у лавах Збройних Сил України на лейтенанта ОСОБА_1 розповсюджується дія військових Статутів Збройних Сил України, які визначають загальні права та обов`язки військовослужбовців і їх взаємовідносини.

Зокрема, відповідно до ст. 11 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України провадять свою діяльність на засадах вірності конституційному обов`язку та військовій присязі; верховенства права, законності та гуманності, поваги до людини, її конституційних прав і свобод; виховання військовослужбовців на патріотичних, бойових традиціях Українського народу, додержання військової дисципліни.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У такий спосіб, з моменту видання первинного Указу Президента України № 303 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває і до теперішнього часу.

Згідно положень ст. 4 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІУ (із змінами), повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожен військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Стаття 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язує лейтенанта ОСОБА_1 виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

У свою чергу, ст.ст. 1-3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV (із змінами), визначають, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України, ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку та досягається, окрім іншого, шляхом свідомого ставлення військовослужбовця до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі, особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України кожного військовослужбовця зобов`язано додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.

Згідно з ст. 29 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, за своїм військовим званням лейтенант ОСОБА_1 є начальником для сержантів, прапорщиків і мічманів однієї з ними військової частини і старшин, рядових і матросів.

Згідно з приміткою до ст. 172-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані і виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Відповідно до вимог вказаних вище нормативних актів, викладач циклової комісії водіння та технічної підготовки лейтенант ОСОБА_1 , за військовим званням є начальником для сержантів, прапорщиків і мічманів однієї з ними військової частини і старшин, рядових і матросів, а отже в розумінні примітки до ст. 172-13 КУпАП являється військовою посадовою особою.

Так, 23 липня 2019 року за результатами службового розслідування установлено нестачу майна речової служби у 9 навчальній батареї навчального дивізіону військової частини НОМЕР_2 .

Зокрема, відповідно до книги обліку військового майна, що видається в тимчасове користування 9 навчальної батареї військової частини НОМЕР_2 інв. № 9473р/з від 05.03.2018 лейтенант ОСОБА_1 25 квітня 2019 року отримав у тимчасове користування 19 бронежилетів «КОРСАР» II категорії, які станом на 23 липня 2019 року до 9 навчальної батареї не повернув.

Згідно довідки-розрахунку № 35 від 22 липня 2019 року залишкова вартість 19 відсутніх бронежилетів II категорії становить 51 940,68 грн. (без врахування кратності).

Таким чином, в порушення вищевказаних вимог законодавства лейтенант ОСОБА_1 , перебуваючи на території військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ), недбало ставлячись до військової служби, схоронність та облік виданого йому для тимчасового користування майна не забезпечив та допустив втрату речового майна - 19 бронежилетів «КОРСАР» II категорії, загальною вартістю 51 940,68 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з п. 2 примітки до ст. 425 КК України у статтях 425 та 426 цього Кодексу істотною шкодою, якщо вона полягає у заподіянні матеріальних збитків, вважається шкода, яка в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, а тяжкими наслідками за тієї самої умови вважається шкода, яка в п`ятсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Станом на 1 січня 2019 року неоподаткований мінімум доходів громадян становить 960,5 грн., тобто істотна шкода в грошовому виразі становить 240 125 грн., а отже дії лейтенанта ОСОБА_1 не можуть кваліфікуватися як злочин.

Таким чином, лейтенант ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

В судове засідання лейтенант ОСОБА_1 не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, від нього не надходило клопотань про відкладення розгляду справи. В матерілах справи міститься клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за його відсутності.

За таких обставин суд визнав можливим проводити розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Прокурор військової прокурори Деснянського гарнізону Клим`юк С.І. у судовому засіданні підтримав адміністративний матеріал відносно лейтенанта ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначених вище дій в повному обсязі зібраними по справі доказами у їх сукупності, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 26 вересня 2019 року /в якому викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення і пояснення ОСОБА_1 , які обмежилися визнанням вини/;

- матеріалами службового розслідування відносно лейтенанта ОСОБА_1 /акт службового розслідування від 23 липня 2019 року, акт перевірки наявності та укомплектованості бронежилетів військової частини НОМЕР_2 за станом на 17 червня 2019 року, інвентаризаційні описи, книга обліку військового майна, що видається в тимчасове використання, довідка-розрахунок/

Таким чином, дії лейтенанта ОСОБА_1 повинні бути кваліфіковані за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП як недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Обставиною, яка пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , є визнання вини

Обставин,що обтяжують відповідальність, не виявлено.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, суд враховує дані про особу ОСОБА_1 , його ставлення до вчиненого, те, що він проходить військову службу, під час якої вчинив дане правопорушення, та вважає можливим застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 33, ч. 2 ст. 172-15, ст.ст. 252, 283 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 2 465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя Козелецького районного суду
Чернігівської області О.А. Бузунко