Справа № 567/97/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2019 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Венгерчук А.О., при секретарі Войтко А.Г. за участю прокурора Рудика Ю.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління захисту економіки в Рівненській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої та жительки с. Уїздці вул. Гагаріна,6, Здолбунівського району, Рівненської області, секретаря судових засідань Здолбунівського районного суду, паспорт серії МЮ № 409766 виданий Здолбунівським РС УДМС України в Рівненській області 01.12.2015 року,

(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України ОСОБА_1 розяснені)

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення

встановила

в Острозький районний суд Рівненської області від Департаменту захисту економіки Рівненської області Національної поліції України надійшов протокол та додані до нього матеріали відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно протоколу № 2 від 03.01.2019 року, ОСОБА_1, являючись секретарем судового засідання Здолбунівського районного суду Рівненської області, тобто будучи, відповідно до підпункту «в» п.1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб'єктом на якого поширюється дія Закону України, зокрема в частині обов'язкового подання декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, несвоєчасно, в порушення ч.1 ст. 45 Закону України, а саме 12.04.2018 року о 13:22 годині подала без поважних причин щорічну декларацію, особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

В судовому засіданні прокурор Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_2 обвинувачення підтримав, та просить суд визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у межах санкції даної статті.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину свою не визнала пояснивши при цьому, що наказом керівника апарату № 32-К/А від 09.09.2013 року, її з 10.09.2013р. призначено на посаду секретаря судових засідань Здолбунівського районного суду Рівненської області. Відповідно до наказу від 30.01.2017 року їй надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку на період з 02.02.2017 по 01.02.2018. Наказом від 29.01.2018 їй надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку на період з 02.02.2018 по 01.02.2019.

Зазначила, що з попередженням про обмеження встановлені Законами України "Про державну службу" та "Про засади запобігання та протидії корупції" щодо прийняття та проходження служби, ознайомлена.

Пояснила, що починаючи з листопада 2017 року почав часто хворіти її син, у зв'язку з чим неодноразово призначалось стаціонарне та амбулаторне лікування. 29.03.2018 її син знову захворів, з даного приводу вона звернулась в лікарню, де йому діагностували гострий двобічний середній отит та гострий назофарингіт та було призначено відповідне лікування на сім днів. Вона не мала змоги залишити хворого сина, щоб поїхати в місто і вчасно подати декларацію. Коли син одужав, їй потрібен був час для збирання довідок, для відображення достовірних даних в декларації. Крім того, вказала, що і вона в той період теж знаходилась на лікуванні.

Вказала, що умислу на вчинення адміністративного правопорушення у неї не було, вона не усвідомлювала протиправного характеру своєї бездіяльності, не передбачала шкідливих наслідків, не бажала та свідомо не допускала взагалі будь-яких наслідків, та навіть взагалі не могла їх передбачити, будь-якого корисливого чи іншого інтересу, ні у неї, ні у інших осіб не було. Крім того, вказала, що у період з 01.01.2018 по 10.04.2018 швидкість подачі інтернету в с. Уїздці становила до 0,5 Мб/сек, послуги надавались з перебоями, інтернет не працював, в звязку з чим вона була позбавлена можливості вчасно подати декларацію. Вказала, що відповідно до матеріалів справи, зокрема листа Управління захисту економіки в Рівненській області, днем виявлення порушення є 29 листопада 2018 року, а отже строк протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення закінчився. Просила визнати поважними причини пропуску подання декларації та закрити провадження у справі.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.1,2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а в даному випадку про адміністративне корупційне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» або, з огляду на час вчинення правопорушення чи розгляду в суді, Законом України «Про запобігання корупції»; чи є особа винною в його вчиненні, отже чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Викладені обставини свідчать про недоведеність наявності в діянні ОСОБА_1 об'єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.176-2 КУпАП, що виключає можливість притягнення її до адміністративної відповідальності за вказаною правовою нормою.

Крім того, суддею встановлена відсутність в діянні ОСОБА_1 суб'єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.176-2 КУпАП, оскільки правопорушення, передбачене ч.1 ст.176-2 КУпАП є правопорушенням, пов'язаним з корупцією.

Відповідно до частини 1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 ч.1 ст.3, зобовязані щорічно до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК декларацію за минулий рік за формою, що визначається НАЗК.

Згідно з рішенням НАЗК від 10.06.2016 № 3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 960/29090, декларація заповнюється та подається особисто субєктом декларування на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції через власний персональний електронний кабінет субєкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, шляхом заповнення електронної форми особами, зазначені у пункті 1, підпункті а пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України Про запобігання корупції-, упродовж періоду, коли такі особи здійснюють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, - щороку у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року декларацію, що охоплює попередній звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно).

Згідно зі статтею 155 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Типового положення про апарат місцевого, апеляційного судів, затвердженого наказом ДСА України від 28.09.2012 № 115 із змінами, внесеними наказом ДСА України від 05.01.2015 № 1, секретарі судових засідань входять до апарату суду та є державними службовцями.

Підпунктом 9 пункту 1 статті 8 Закону України «Про державну службу» державних службовців зобов'язано додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 2 складеного 03.01.2019 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративне правопорушення, вказується, що згідно відомостями Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на веб-сайті https://«nazk.gov.ua», ОСОБА_1 подала декларацію за 2017 рік 12.04.2018 року о 13:22 год.

Водночас згідно результатів пошуку у Єдиному реєстрі декларацій за параметрами запиту «Карпінчук Оксана Миколаївна», вбачається, що декларацію нею було подано 12.04.2018 року о 13:22 год.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням проступком визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до статті 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Приписами статті 129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об'єктивних і суб'єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він містить: об'єкт; об'єктивну сторону; суб'єкт; суб'єктивну сторону.

Об'єктивна сторона зазначеного правопорушення має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.

Субєктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Конструктивною ознакою правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх, відповідальність за аналізованою частиною статті виключається.

Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв'язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Тобто суб'єктивна сторона такого правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Необережна форма вини характеризується тим, що особа не усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, не передбачає можливість настання негативних наслідків, хоча могла і повинна була усвідомлювати та передбачати - недбалість, або коли особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків, але легковажно розраховує на ненастання таких наслідків - самовпевненість.

Таким чином, для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, протокол та додані до нього матеріали мали мати докази того, що ОСОБА_1 усвідомлювала суспільну небезпечність несвоєчасно подання без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачала можливість настання негативних наслідків та бажала настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставилася до їх настання чи свідомо допускала їх настання.

В судовому засіданні встановлено, що наказом керівника апарату № 32-К/А від 09.09.2013 року, ОСОБА_1 з 10.09.2013 року призначено на посаду секретаря судових засідань Здолбунівського районного суду Рівненської області. Відповідно до наказу № 1-Від/А від 30.01.2017 року ОСОБА_1 надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку на період з 02.02.2017 року по 01.02.2018 року. Наказом № 13-Від/А від 29.01.2018 року ОСОБА_1 надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку на період з 02.02.2018 року по 01.02.2019 року.

Відповідно до висновку огляду отоларинголога у ОСОБА_3 29.03.2018 року було діагностовано гострий двобічний середній отит та гострий назофарингіт та було призначено відповідне лікування.

Крім того, відповідно до лікарського заключення Здолбунівської амбулаторії загальної практики Здолбунівського районного центру первинної медичної допомоги, ОСОБА_1, зверталась в Здолбунівську АЗБСМ № 3, діагноз - назофарингіт. В звязку з чим їй було призначене лікування в період з 08.02.2019 року по 12.02.2019 року.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до листа ПП «Бюро інноваційних технологій» від 05.02.2019 року вбачається, що за адресою с. Уїздці Здолбунівського району Рівненської області у період з 01.01.2018 року по 10.04.2018 року швидкість подачі інтернету становила до 0,5 Мб/сек, послуги надавались з перебоями у звязку з модернізацією каналів звязку ПП «БІТ».

Наведене у сукупності, свідчить про відсутність у ОСОБА_1 умислу на вчинення вказаного адміністративного правопорушення, пов'язаного із корупцією та про поважність причин пропуску строку подання декларації.

За змістом статті 1 Закону України "Про запобігання корупції", правопорушення, пов'язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного корупційного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб'єктивної сторони даного правопорушення, яка виходячи із поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції», завжди характеризується умисною формою вини.

Вина є одним з елементів суб'єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

Суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Крім того, з об'єктивної сторони корупційне правопорушення характеризується умисною формою вини, а саме, прямим умислом, а також наявністю відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, яким суб'єкт правопорушення мав керуватись при його вчиненні, на що звернено увагу в Рішенні Конституційного Суду України від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010). Викладене стосується й диспозицій ст.172-6 КУпАП та узгоджується з роз'ясненнями, викладеними до п.2 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією» вих. №223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв'язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо; 2) суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Як встановлено в судовому засіданні протокол не містить відомостей щодо наявності умислу у ОСОБА_1 на вчинення адміністративного правопорушення повязаного з корупцією, також в матеріалах справи відсутні будь-які докази які б вказували на умисел ОСОБА_1 на вчинення даного адміністративного правопорушення.

Закон України «Про запобігання корупції» № 1700-УП від 14 жовтня 2014 року, визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 49 Закону України «Про запобігання корупції», державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов'язані перевіряти факт подання субєктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку. Національне агентство перевіряє факт подання відповідно до цього Закону декларацій особами, зазначеними у пункті Б частини першої статті 3 цього Закону. Якщо за результатами контролю встановлено, що суб'єкт декларування не подав декларацію, Національне агентство письмово повідомляє такого субєкта про факт неподання декларації, і субєкт декларування повинен протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення подати декларацію в порядку, визначеному частиною першою статті 45 цього Закону. Одночасно Національне агентство письмово повідомляє про факт неподання декларації спеціально уповноваженим субєктам у сфері протидії корупції, а також керівнику державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, вищому органу управління відповідного громадського об'єднання, іншого непідприємницького товариства про факт неподання декларації відповідним субєктом декларування.

Відповідно до п. 1 розділу І «Загальні положення» Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням НАЗК від 10.02.2017 № 56, та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13 лютого 2017 за № 201/30069, цей Порядок визначає механізм проведення НАЗК контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статей 48 та 50 Закону України «Про запобігання корупції» .

Відповідно до п. 1 розділу II «Порядок проведення контролю декларацій» Порядку, відповідно до Закону Національне агентство проводить щодо декларацій такі види контролю - щодо своєчасності подання.

Відповідно до п. 2 розділу II «Порядок проведення контролю декларацій» Порядку, національне агентство здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій на підставі, крім інших, інформації, що надходить до Національного агентства від правоохоронних органів.

Відповідно до п. 5 розділу II «Порядок проведення контролю декларацій» Порядку, якщо за результатами контролю встановлено, що суб'єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, Національне агентство направляє такому субєкту лист з проханням надати пояснення щодо причин несвоєчасного подання декларації. За наявності ознак адміністративного правопорушення уповноважена особа Національного агентства складає протокол про адміністративне правопорушення у встановленому законодавством порядку, який за рішенням Національного агентства направляється до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин- відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, відтак справа про адміністративне правопорушення відносно неї підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, крім іншого, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, що обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Таким чином, оскільки диспозицією ч.1 ст.172-6 КУпАП, передбачено відповідальність особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за несвоєчасне подання декларації без поважних причин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 по-перше, не мала умислу у несвоєчасності подання такої декларації та несвоєчасно подала таку декларацію з поважних на те причин, так як починаючи з 02.02.2017 року перебувала у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку, що суд вважає поважною причиною; по-друге, у звязку з тим, що послуги щодо надання інтернету в с. Уїздці Здолбунівського району Рівненської області у період з 01.01.2018 по 10.04.2018 року надавались з перебоями у звязку з модернізацією каналів звязку ПП «БІТ», що підтверджується матеріалами справи.

Викладені обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, в зв'язку з чим провадження по адміністративній справі стосовно неї підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247 ст. ст. 283, 284 КУпАП,

постановила

справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена на підставі ст.294 КУпАП особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП, до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний текст постанови виготовлений 19 березня 2019 року.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_4