Справа № 359/660/19 Головуючий у І інстанції Вознюк С.М.
Провадження № 33/824/1092/2019 Доповідач у 2 інстанції Ященко І.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 14 » березня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Ященко І.Ю. з участю представника Київської митниці ДФС Захарова А.О., представників особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою Київської митниці Державної фіскальної Служби України на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2019 року, якою

ОСОБА_5 (ОСОБА_5), ІНФОРМАЦІЯ_1, гр.Грузії , уродженця Грузії, м. Хашурі, зареєстрованого та постійно проживаючого в АДРЕСА_1, працюючого приватним підприємцем, паспорт громадянина Грузії НОМЕР_1, виданий 9.06.2010 р., орган, що видав: Ministry of Justice, персональний номер НОМЕР_2 -

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.471 Митного кодексу України та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн.; вилучену згідно протоколу про порушення митних правил № 0878/12500/18 від 4.12.2018 року валюту в розмірі 370 євро та 900 доларів США - повернуто громадянину Грузії ОСОБА_5 (ОСОБА_5),

в с т а н о в и в :

4.12.2018 р. о 11 год. 15 хв. під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» громадянин Грузії ОСОБА_5 (ОСОБА_5), що прибув з Грузії, м. Тбілісі літаком авіакомпанії «Georgian Airways», рейсом № 757, своїми діями обрав канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України, тобто своїми діями засвідчив факти, що мають юридичне значення.

Після перетину пасажиром «зеленої лінії», на підставі п. 4 ст. 336 та ст. 342 Митного Кодексу України пасажиру було задано запитання щодо наявності в нього готівки, на що він відповів, що має 12 000 доларів США. Після цього в службовому приміщенні митниці (зоні митного контролю) пасажиром було видано готівку в розмірі 12 200 США та 395 євро, що знаходились у ручній поклажі, а саме у гаманці в чоловічій барсетці та переміщувалась без ознак приховування, зі слів ОСОБА_5 (ОСОБА_5) вказана валюта належить йому особисто.

На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації пасажир не надав, до моменту перетину ним «білої лінії» до інспекторів митниці з приводу декларування готівки не звертався.

З виявленої суми ОСОБА_5 було пропущено 11 300 доларів США та 25 євро (еквівалент 9 997 євро, згідно курсу НБУ станом на 4.12.2018 року). За протоколом про порушення митних правил №0878/12500/18 затримано 900 доларів США та 370 євро.

Таким чином, своїми діями громадянин Грузії ОСОБА_5 (ОСОБА_5), під час проходження митного контролю в залі «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» порушив встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

В апеляційній скарзі представник Київської митниці ДФС ОСОБА_7 просив вказану постанову скасувати, постановити нову постанову, якою громадянина Грузії ОСОБА_5 (ОСОБА_5) визнати винним у вчиненні порушення митних правил за ст.471 МК України та застосувати до нього стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700грн. з конфіскацією затриманої валюти в сумі 900 доларів США та 370 євро.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт послався на те, що постанова є необґрунтованою, оскільки не відповідає меті адміністративного стягнення, вважав що суд І інстанції однобічно та упереджено підійшов до накладення стягнення у виді штрафу без застосування конфіскації обмежених до переміщення валютних цінностей, поверхнево вивчив обставини справи та не надав їм належної правової оцінки, крім того апелянт зазначив, що вартість предмету правопорушення не є настільки значною, що могла істотно вплинути на майновий (фінансовий)стан порушника та не вказує на покладення на ОСОБА_5 «індивідуального надмірного тягаря».

Апелянт вважає, що шкода від вчиненого ОСОБА_5 порушення полягає в неповазі до встановленого українською державою порядку переміщення відповідного товару через митний кордон та в нехтуванні норм національного права, що не було враховано судом І інстанції.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_5 просив апеляційну скаргу Київської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову щодо нього - без зміни, оскільки вважає доводи наведені в апеляційній скарзі безпідставними та необґрунтованими, зазначив, що вилучені в нього кошти призначалися для проведення ремонту квартири, придбаної в 2016р., має на утриманні дружину та дитину, вказані кошти ним не приховувалися та знаходилися в гаманці, на запитання представників митниці він озвучив всю наявну в нього суму та показав готівку, вона знаходилася в одному місці, не знав, що перевозить кошти більш ніж встановлено законодавством, вважає постанову суду законною та обґрунтованою ухваленою відповідно до вимог чинного законодавства України.

Заслухавши пояснення представника Київської митниці ДФС Захарова А.О., який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, пояснення представників ОСОБА_3 та ОСОБА_4,які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили постанову залишити без змін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_5 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами, є обґрунтованим та учасниками процесу не оскаржується.

Кваліфікація дій ОСОБА_5 за ст. 471 МК України є правильною.

Доводи апеляційної скарги представника митниці щодо незаконності постанови судді в частині не призначення ОСОБА_5додаткового стягнення у виді конфіскації вилученої валюти, на думку апеляційного суду, є необґрунтованими.

Згідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

З постанови суду вбачається, що при розгляді даної справи та накладенні стягнення суд дотримався вказаних вимог закону.

Так, накладаючи на ОСОБА_5 стягнення, суд врахував характер скоєного, особу правопорушника, обставини, що впливають на стягнення і призначив стягнення, яке відповідає меті виховання правопорушника та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Приймаючи рішення про повернення ОСОБА_5 валюти в розмірі 900 доларів США та 370 євро, суд правомірно врахував особу порушника, його майновий та сімейний стан, те, що ОСОБА_5 у 2016 році придбав квартиру в Києво-Святошинському районі Київської області, згідно договору купівлі-продажу квартири від 4.10.2016р. та копії інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та вилучені в нього кошти призначалися саме для облаштування придбаного житла, тобто вилучена валюта є особистими коштами порушника та конфіскація цих коштів поставить його у скрутне матеріальне становище.

Крім того в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б свідчили про незаконність походження вказаних коштів.

За даних обставин, суд І інстанції дійшов правомірного висновку про те, що застосування до ОСОБА_5валюти у розмірі валюту 900 доларів США та 370 євро, покладає на правопорушника «індивідуальний надмірний тягар» та не може бути застосований у даному випадку.

Таким чином, постанова Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2019 року є законною та обґрунтованою.

Підстав для її скасування та винесення нової постанови, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Київської митниці ДФС Клімова С.Г. залишити без задоволення.

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2019 року щодо громадянина Грузії ОСОБА_5 (ОСОБА_5) - залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ___________________