КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №754/9206/19Головуючий у І інстанції: Бабайлова Л.М.
Провадження №33/824/3399/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2019 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 29 липня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 29 липня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати у зв`язку із порушенням норм процесуального права та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам провадження про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичній установі, а поліцейськими складено відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, яке він не вчиняв.

За твердженнями апелянта, працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду особи на стан сп`яніння, оскільки законом передбачено направлення водія на проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі лише після його відмови від проходження такого огляду на місці за допомогою спеціальних технічних засобів або у випадку незгоди з результатами такого огляду, здійсненого на місці. Всупереч цьому, йому одразу висунули вимогу проїхати до медичної установи для проходження огляду, проте не видали відповідне направлення.

Тому вважає, що факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі не мав місце, оскільки його в такий заклад не доставляли і відповідне направлення не виписували.

Крім того, він особисто звернувся до лікаря-нарколога в ККЛ «Соціотерапія» для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, проте в цьому йому було відмовлено і він вимушений був звернутися в медичний центр «Смарт Медікал Центр», де пройшов тест на виявлення наркотичних засобів, який показав негативний результат.

Також вважає, що протокол щодо нього складений поліцейськими з порушенням вимог ст.256 КУпАП, а зазначені в ньому ознаки наркотичного сп`яніння не відповідають тим, які визначені діючою Інструкцією.

З позиції апелянта, не підтверджуються обставини вчинення правопорушення і показаннями свідків, зазначених у протоколі, оскільки їх пояснення викладені на заздалегідь підготовлених бланках, що викликає сумнів у їх достовірності.

За наведених обставин вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За наслідками апеляційного розгляду просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Кривошеєва М.Ю., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення свідка ОСОБА_2 , проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 13 червня 2019 року о 00 год. 35 хв. керував транспортним засобом «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Карбишева, 3 в місті Києва з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, та дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частині 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, який є предметом судового розгляду, ОСОБА_1 13.06.2019 року о 00 год. 35 хв. по вул. Карбишева, 3 в місті Києві керував автомобілем «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме підвищена жвавість, неприродна блідість обличчя та розширені зіниці очей. В порушення п.2.5 ПДР ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.

Викладені в протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , а також відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, з якого вбачається, що працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі та повідомили про підстави для цього, проте водій у присутності двох свідків від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, мотивуючи таку позицію «не бажанням витрачати час».

Допитаний в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_2 пояснив, що він перебував в автомобілі під керуванням ОСОБА_1 , коли їх зупинили поліцейські та запропонували водію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Далі ОСОБА_1 спілкувався з поліцейськими та підписував якісь документи, а він перебував в автомобілі. Зазначає, що на той момент, ОСОБА_1 відмовився проїхати з поліцейськими в медичну установу, оскільки такий огляд міг тривати досить довго, а йому рано вранці потрібно було їхати на роботу.

Проте, такі пояснення свідка ОСОБА_2 не тільки не спростовують винуватість ОСОБА_1 в порушення п.2.5 ПДР України, але й підтверджують його відмову пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Не відповідають фактичним обставинам справи і твердження апелянта про те, що працівниками поліції було істотно порушено порядок проведення його огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п.12 розділу 2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Таким чином, огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться лише в закладах охорони здоров`я і не передбачає можливості проведення попереднього огляду за допомогою спеціального технічного засобу.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в медичному закладі, інспектором не складалось відповідне направлення.

Пунктом 9 розділу ІІ Інструкції передбачено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Дана Інструкція не передбачає самозвернення водія до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у тому числі враховуючи те, що поліцейський зобов`язаний здійснити його доставку в приміщення останнього. Оголошення водію назви медичного закладу, куди поліцейські будуть його доставляти, також не передбачається.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги довідку лікаря медичного центру МЦ ТОВ «Смарт Медікал Центр» від 13.06.2019 (без порядкового номеру і часу її видачі) про те, що тест ОСОБА_1 на наркотичні засоби є негативним, оскільки наказом Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради від 30.05.2016 року №236 Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» визначена єдиним закладом охорони здоров`я, якому надається право в місті Києві на проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з цим, дана довідка не спростовує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Розбіжність у зафіксованому нагрудним відеореєстратором часі та зазначеним поліцейськими в протоколі відносно ОСОБА_1 , а також письмових поясненнях свідків, не є істотним порушенням вимог КУпАП, яке тягне за собою скасування постанови суду, у тому числі враховуючи вищевикладені докази вчинення ОСОБА_1 порушень ПДР України.

Також, у відповідній графі протоколу є пояснення ОСОБА_1 лише про те, що він «не згоден з ознаками і самостійно пройде огляд на стан наркотичного сп`яніння», будь-які зауваження про наявні неточності чи невідповідності від дійсних обставин справи в протоколі не зазначені.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 є належним і допустимими доказами по справі, а їх присутність під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я підтверджується дослідженим судом відеозаписом.

Посилання апелянта на порушення працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП є безпідставним, оскільки огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції не проводився, у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від його проходження.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, суд першої інстанції обґрунтовано та на законних підставах визнав його винуватим у порушенні п.2.5 ПДР України, та притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, як про це зазначає апелянт у поданій апеляційній скарзі.

Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 29 липня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, - залишити без змін, а подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз