Справа 760/646/19 Головуючий у I-й інстанції - Зелінська М.Б.
Провадження № 33/824/1233/2019 Суддя-доповідач - Полосенко В.С.
Категорія ст.130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Полосенко В.С., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його представника Федорова О.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Солом'янського районного суду міста Києва від 01 лютого 2019 року, якою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови, ОСОБА_3, 05.01.2019 року о 03 годині 45 хвилин за адресою: м. Київ, вул. Вадима Гетьмана 27 д, керував автомобілем марки «КІА», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння: запах з порожнини рота, порушення координації рухів, не чітка мова. Від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді місцевого суду, ОСОБА_3 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

На вказану постанову судді, ОСОБА_3. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити.

Вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права та без повного та всебічного дослідження обставин справи. Апелянт зазначає, що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки з використанням спеціальних приладів. Крім того, вказує, що він наполягав на проведенні такого огляду, проте, поліцейські йому відмовили, пояснивши свої дії відсутністю в них приладу «Драгер». Також апелянт зазначає, що працівники поліції пропонували проїхати до закладу охорони здоров'я для проходження медичного огляду або відмовитись від проходженні даного огляду. А тому вважає, що працівниками поліції було порушено встановлений порядок огляду на стан сп'яніння. Даний факт підтверджується відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції.

Вислухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її представника в підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Суддею враховано фактичні обставини справи та докази, які свідчать про те, що ОСОБА_3, 05.01.2019 року о 03 годині 45 хвилин в м. Києві, по вулиці Вадима Гетьмана, керував автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння та від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_3 у вчиненому підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 160413 від 05 січня 2019 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, які пояснили, що були присутні при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, щодо гр. ОСОБА_3, який відмовився від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку.

На підставі зібраних у справі доказів суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_3складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Як вбачається з відеозапису із нагрудної камери працівників патрульної поліції, гр. ОСОБА_3 було запропоновано пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку, проте він відмовився від проходження такого огляду. Факт відмови водія ОСОБА_3 від проходження огляду на виявлення стану сп'яніння підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Таким чином, посилання апелянта на те, що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на виявлення стану сп'яніння в закладі охорони здоров'я, суд апеляційної інстанції також вважає безпідставними.

Суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_3 та його представика наданих в суді апеляційної інстанції про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вони суперечать об'єктивним даним, встановленим місцевим судом та під час апеляційного розгляду даної справи.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення апеляційна скарга не містить.

Твердження апелянта про винесення постанови без всебічного з'ясування обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, так як всі обставини справи суддею були досліджені всебічно, повно і об'єктивно.

Порушень вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які можуть бути підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для її скасування, в зв'язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Солом'янського районного суду міста Києва від 01 лютого 2019 року, щодо ОСОБА_3 - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко