ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 598/2467/18Головуючий у 1-й інстанції Щербата Г.Р.
Провадження № 33/817/103/19 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2019 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є. з участю:розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Збаразького районного суду від 25 січня 2019 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Збаразького районного суду від 25 січня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобоми на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп..

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 09 грудня 2018 року о 20 год. 10 хв. на майдані Шевченка в смт. Вишнівець Збаразького району, керуючи транспортним засобом марки "ВАЗ 2106", д.н.з. НОМЕР_1, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Збаразького районного суду від 25 січня 2019 року, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити у зв'язку із відсутністю у його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що його притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, оскільки суд неповно та необ'єктивно розглянув справу про адміністративне правопорушення, висновки суду не відповідають фактичним обставинам у справі.

Посилається на те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння та пропозиції йому пройти огляд на стан сп'яніння на момент керування ним транспортним засобом.

Зазначає, що на підставі наявного в матеріалах справи відеозапису із нагрудних камер поліцейських не можливо зробити висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки на відео- не зафіксовано момент зупинки працівниками поліції автомобіля під його керуванням. працівниками поліції

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення працівниками поліції складено всупереч вимогам ст. 254 КУпАП у його відсутності, оскільки від підпису протоколу він не відмовлявся.

Вказує, що всупереч вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.11.2015 року №1413/27858, працівники поліції не запропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки чи у медичному закладі, у протоколі не зазначили інформацію про технічний прилад, запропонований ними для проходження тесту на визначення стану алкогольного сп'яніння.

Звертає увагу на відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення його письмових пояснень, що суперечить вимогам ст.256 КУпАП та посилається на порушення судом його права на захист у зв'язку із розглядом справи про адміністративне правопорушення без його участі, тому просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, копію якої отримав лише 04 лютого 2019 року, що позбавило його можливості оскаржити її у встановлений законом строк.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши апелянта ОСОБА_1, який підтримав подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення від 09 грудня 2018 року №4245421 інспектором СРПП Збаразького ВППВП ГУНП в Тернопільській області ДПП лейтенантом поліції Флейтутою Н.О. зафіксовано факт керування 09.12.2018 року о 20 год. 10 хв. в смт. Вишнівець майдан Шевченка водієм ОСОБА_1 транспортним засобом марки ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук та факт його відмови від проходження огляду на стан сп'яніння на місці та у медичному закладі у присутності двох свідків.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений відповідно до вимог ст.ст. 254,256 КУпАП, тому є належними доказом по справі.

Факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп'яніння підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які вказали, що 09.12.2018 року були свідками того, як водій ОСОБА_1 відмовився у категоричній формі від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Драгер" або в медичному закладі.

Відповідно до пункту 2.9.а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, а згідно з п.2.5. вказаних Правил водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп'яніння, його дії та ознаки сп'яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП.

Твердження апелянта щодо невідповідності висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові фактичним обставинам справи, а також на порушення судом норм процесуального права є необґрунтованими, оскільки факт відмови від проходження від огляду на стан сп'яніння, що є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.

Крім того, будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Посилання апелянта на те, що він не керував транспортним засобом спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, зокрема: постановою про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП від 09 грудня 2018 року серії ДПО18 №921865, в якій зафіксовано факт керування ОСОБА_1 09.12.2018 року о 20 год. 20 хв. в смт. Вишнівець, майдан Шевченка транспортним засобом марки ВАЗ2106, д.н.з. НОМЕР_2, не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії; поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які вказали, що 09.12.2018 року були свідками того, як інспектор поліції Флейтута Н.О. зупинив автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 та при перевірці документів виявив у водія ознаки алкогольного сп'яніння.

Пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння працівниками поліції зроблена у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров'я України 09 листопада 2015 року №1452/735 у присутності двох свідків, однак ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду за допомогою газоаналізатора "Drager" та у медичному закладі, чим порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху України.

Твердження апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений у його відсутності на увагу не заслуговують, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження наведеного апелянтом припущення.

Посилання ОСОБА_1 на порушення працівниками поліції при складанні протоколу у зв'язку із відсутністю в матеріалах справи його письмових пояснень є необґрунтованими, оскільки ст. 256 КУпАП не містить імперативної вимоги щодо обов'язковості надання письмових пояснень особою, яка притягується до адміністративної відповідальності та відповідно долучення їх до матеріалів справи.

Щодо неналежності відеозаписів, долучених до матеріалів справи, на що у своїй скарзі посилається апелянт, то такі доводи є безпідставними, оскільки наявність чи відсутність відеозапису згідно закону не є обов'язковим додатком до протоколу про адміністративне правопорушення.

Необґрунтованими є доводи апелянта, що працівники поліції порушили вимоги щодо безперервності здійснення запису за допомогою нагрудних відеокамер, оскільки це не впливає на відповідальність ОСОБА_1.

Твердження апелянта про порушення принципу повноти та об'єктивності та його права на захист у зв'язку із розглядом даної справи місцевим судом без його участі є теж необґрунтованим, оскільки ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки (а.с.8).

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП, з врахуванням його особи, характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстави для скасування постанови суду та закриття провадженні у справі - відсутні.

Оскільки розгляд справи 25 січня 2019 року відбувся у відсутності ОСОБА_1 і копію оскаржуваної постанови суду він отримав лише 04.02.2019 року, тому відповідно до ст.289 КУпАП строк на її оскарження ним не порушено.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Збаразького районного суду від 25 січня 2019 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис