Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

19 березня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_2 - особи, щодо якої винесено постанову, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Миколаєва, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 15 лютого 2019 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 15.02.2019 року на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 20 січня 2019 року о 7 годині ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_2 на вул. Мечникова, 2-а в м. Києві з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння він не відмовлявся і в протоколі не зазначав про відмову пройти огляд у закладі охорони здоров'я. Однак суддя місцевого суду не врахував, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки в ньому не сформульовано, який огляд і у який спосіб він мав пройти на вимогу поліцейського, і невірне та нечітке формулювання суті правопорушення позбавило його можливості реалізувати право на захист.

При цьому звертає увагу, що відповідальність за керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння не передбачена, на порушення поліцейськими порядку огляду на стан сп'яніння, у зв'язку з чим огляд вважається недійсним, а протокол - недопустимим доказом. Так, протокол не містить даних, що йому пропонували пройти огляд на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, що ________________________________________________________________________

Справа № 33/824/1357/2019 Постанова винесена суддею Бортницькою В.В.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

він відмовився від такого огляду, а також від огляду у закладі охорони здоров'я. Не містять таких даних і пояснення свідків. Тому висновки у постанові не відповідають фактичним обставинам справи, а докази не узгоджуються із стандартом доказування поза розумним сумнівом. І, як наслідок порушення поліцейським процедури огляду на стан сп'яніння, передбаченої ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП, п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2015 року № 1103 (далі - Порядок), є недійсність такого огляду та відсутність підстав для його притягнення до відповідальності.

На користь цього свідчить і відсутність в матеріалах справи направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, форма якого наведена в додатку 1 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція).

З наведених підстав просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суддя місцевого суду згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчиненого правопорушення, дав належну оцінку доказам і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_2, про що зазначено раніше; письмових поясненнях свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4, в присутності яких ОСОБА_2 відмовився від проходження оглядну на стан сп'яніння.

Оскільки вказані докази об'єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.

Крім того, у справі містяться розписка ОСОБА_5, який підтвердив факт залишення йому на зберігання автомобіля НОМЕР_2, що свідчить про застосування до ОСОБА_2 такого заходу забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого, ст.266 КУпАП, як відсторонення від керування транспортним засобом, та запис нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського.

Не спростовують таких висновків і пояснення ОСОБА_2 та доводи його апеляційної скарги.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що того дня вже не в перший раз його зупинили поліцейські під приводом, нібито він проїхав на жовтий сигнал світлофора. Оскільки він відвозив партнерів товариша на залізничний вокзал і в аеропорт та поспішав, то відмовився від огляду. Пройти огляд і за допомогою спеціального технічного засобу, і в закладі охорони здоров'я, як це передбачено законом, йому не пропонували.

Вказані пояснення, а так само пояснення у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що він хотів їхати до лікаря, і не має часу, спростовуються відеозаписом, на якому зафіксовано, що ОСОБА_2 в присутності свідків відмовляється пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння в обох запропонованих йому варіантах. Оскільки оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення вимагає певного часу, надуманими є і посилання на його брак. Таким чином пояснення порушника не відповідають дійсності, направлені на уникнення відповідальності та справедливого стягнення за вчинене і не приймаються до уваги апеляційним судом.

Протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності з вимогами ст.256 КУпАП і не за керування з ознаками сп'яніння, а за відмову особи, яка керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду в присутності двох свідків. Положеннями вказаної норми не передбачено, що він має містити послідовність дій поліцейських та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в контексті ст.266 КУпАП, якою визначено процедуру огляду.

Таким чином викладена у протоколі суть правопорушення є зрозумілою та відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому посилання ОСОБА_2 на те, що від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння він не відмовлявся, є надуманими, адже огляд на стан наркотичного сп'яніння, який відповідно до вимог вказаної раніше Інструкції проводиться тільки у закладі охорони здоров'я, йому пройти не пропонували. Немає жодних підстав і для визнання огляду на стан сп'яніння, який, взагалі, не проводився, недійсним.

Безпідставними є і доводи в апеляційній скарзі про порушення процедури огляду, оскільки направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, форма якого наведена в додатку 1 до Інструкції, не складалося.

Вказана форма заповнюється у випадку направлення водія на огляд до закладу охорони здоров'я. Оскільки ОСОБА_2 відмовився проходити огляд і в закладі охорони здоров'я, до якого законом не передбачене його примусове доставляння, то підстав для складання направлення у працівників поліції не було.

Отже, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_2 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті.

Таким чином постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 15 лютого 2019 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду ОСОБА_1