Справа № 513/875/19
Провадження № 3/492/476/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року м. Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Черевата В.І.,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Департаменту патрульної полції УПП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм ФОП « ОСОБА_2 », проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 188-28 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 283369 від 02.08.2019 року, 02 серпня 2019 року о 15 год. 45 хв., на а/д Благовіщенське-Миколаїв 223 км, водій ОСОБА_1 , не виконав вимогу (припис) № 482 від 02.08.2019 року посадової особи уповноваженого підрозділу Національної поліції щодо усунення порушень правил, норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, чим порушив п. 1.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідність за ст. 188-28 КУпАП.

В судовому засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою провину у інкримінованому йому правопорушенні, передбаченому ст. 188-28 КУпАП не визнав та пояснив, що вимогу (припис) від працівників патрульної служби він не отримував і йому не було відомо про зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення припис.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріалами справи про адміністративне правопорушення, вивчивши матеріали справи, суддя приходить до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-28 КУпАП України, зважаючи на наступне.

Відповідно до загальних положень Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно вимог п. 1.5 Правил дорожнього руху України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Положенням ст. 188-28 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції щодо усунення порушень правил, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 ст. 254 КУпАП передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили.

У відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Окрім цього, відповідно до положень КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суддя повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів у справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, як зазначено в частині 2 статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Вказане відповідає вимогам Конституції України та практиці ЄСПЛ.

Так, відповідно до вимог ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно вимог ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п. 2 ст. 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже ст.6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно добутих доказів.

Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст. 62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Наказом № 1376 від 06.11.2015 МВС України «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» передбачено порядок оформлення матеріалів про адміністративні порушення. Протокол про адміністративне правопорушення складається на спеціальному бланку, що виготовлений друкарським способом згідно з технічним описом бланка протоколу про адміністративне правопорушення, на якому проставлено відповідні серію та номер. Усі реквізити протоколу про адміністративне правопорушення заповнюються чорнилом чорного або синього кольору, розбірливим почерком , державною мовою.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

09 серпня 2019 року постановою Саратського районного суду Одеської області вказані матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 188-28 КУпАП було повернуто до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції Миколаївської області, для усунення недоліків, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано, які саме дії або бездіяльність ОСОБА_1 створили небезпеку чи перешкоду для руху, а також не визначено щодо усунення яких саме правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, був наданий припис ОСОБА_1 ; в протоколі не зазначено прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При повторному вивченні матеріалів про адміністративне правопорушення судом встановлено, що вказані в постанові суду порушення та розбіжності не було усунуто, тобто постанову суду не було виконано.

З протоколу про адміністративне правопорушення при кваліфікації дій ОСОБА_1 не вбачається про вчинення ним дій, передбачених ст. 188-28 КУпАП, в протоколі не зазначено в чому полягало невиконання припису щодо усунення порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, як передбачає ст. 188-28 КУпАП.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодного доказу на підтвердження викладеного в протоколі. В справі про адміністративне правопорушення відсутні будь-які фактичні дані: показання свідків, технічних приладів та засобів фото- і відео спостереження, інші документи, які б вказували на обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-28 КУпАП.

Окрім цього, до суду не надано жодного доказу про вручення ОСОБА_1 вимоги (припис) № 489 щодо усунення недоліків, що стосується правил перевезення великогабаритних вантажів та отримання дозволу на перевезення великогабаритного вантажу, а отже стверджувати що ОСОБА_1 не виконав цю вимогу (припис) не можливо.

Таким чином, через невручення ОСОБА_1 вимоги (припису) не може утворюватися подія і склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 188-28 КУпАП, як невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції щодо усунення порушень правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Крім того, аналіз положення частини третьої статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину (адміністративного правопорушення) не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Статтею 62 Конституції України також передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В розумінні п. 3 ч. 1 та ч. 4 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) може винести постанову про закриття справи, зокрема при наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП.

Як зазначено в п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши в сукупності надані докази, а також врахувавши встановлені в судовому засіданні обставини, суддя приходить до висновку про не доведеність вини ОСОБА_1 .

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів, які достовірно свідчать про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-28 КУпАП, під час розгляду адміністративних матеріалів в суді - не здобуто, а ті, що надані в якості підтвердження суддя оцінює критично з наведених вище обставин.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність події адміністративного правопорушення.

Таким чином, при аналізі зазначених доказів (протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень ОСОБА_1 ) суд приходить до висновку, що відсутні достатні об`єктивні дані, які вказують на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-28 КУпАП, в зв`язку з чим в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження вчинення ОСОБА_1 зазначеного адміністративного правопорушення, на підставі чого справу про адміністративне правопорушення відносно нього за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-28 КУпАП слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 7, 9 ст. 188-28, ст. ст. 245, 251, 254, 256, 266, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАП України, суддя -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-28 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-28 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Арцизького районного суду Одеської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ

Арцизького районного суду В.І. Черевата

Одеської області