ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/96/19 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2019 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. з участю потерпілого ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в місті Тернополі справу за апеляційною скаргою захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 - адвоката Кметика В.С. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 січня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 січня 2019 року ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. в дохід держави. Стягнуто в дохід держави 384,20 грн. судового збору.

Згідно постанови 13.11.2018року близько 17 год. 50 хв. водій ОСОБА_2 на автодорозі "Стрий-Знам'янка 159 км.+100м", керуючи транспортним засобом марки "Suzuki Swift", д.н.з. НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 2107, д.н.з.НОМЕР_2, який зупинився попереду, щоб повернути ліворуч. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив 12.1, 13.1 ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги мотивує тим, що судом не дано належної оцінки долученому ОСОБА_2 до матеріалів справи відеозапису з відеореєстратора її автомобіля. Вважає, що судом не взято до уваги той факт, що в протоколі зазначені обставини, які суперечать поясненням потерпілого ОСОБА_1, дані ним 13.11.2018 року інспектору поліції і підтверджені в судовому засіданні. Також наголошує, що судом не враховано, що водій ОСОБА_1, зупинившись посеред дороги, не включив аварійну сигналізацію, лівий поворот, а також у автомобіля не горів задній правий фонар, що також вбачається з долученого відеозапису. Крім того, ОСОБА_2 через дощ і туман та світло зустрічних автомобілів не мала можливості здалеку побачити попереду стоячий автомобіль. З огляду на вищевикладені обставини вважає, що вину ОСОБА_2 не доведено. Додатково вказує, що дорожня ситуація відображена на схемі автопригоди, однак протоколи огляду місця ДТП і огляду транспортних засобів не складались, при цьому не відображені пошкодження виявлені на автомобілі яким керував ОСОБА_1, однак які відображені на схемі місця ДТП і вбачається, що автопригода мала місце з участю двох автомобілів. З огляду на обставини ДТП стверджує, що потерпілий стояв посеред дороги у своїй смузі руху, з порушенням ПДР і твердження його про те, що він зупинився для надання дороги іншому автомобілю який розвертався, спростовуються дорожніми знаками і дорожньою розміткою, а також схемою ДТП. Додатково наголошує на помилковості висновку суду першої інстанції, що ДТП сталось лише з вини його підзахисної.

В судове засідання представник апелянта Кметик В.С. не з'явився, подав клопотання про слухання справи у його відсутності, в зв'язку з хворобою і просив задоволити апеляційну скаргу та скасувати оскаржувану постанову.

Заслухавши потерпілого ОСОБА_1, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, дослідивши викладені в апеляційній скарзі доводи та матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону у повній мірі були дотримані при вирішенні даної справи судом першої інстанції.

Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_2 судом вірно взято до уваги дані протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №423809 від 13.11.2018 року, схему ДТП від 13.11.2018 року, показання потерпілого ОСОБА_1, покази поліцейського роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП ОСОБА_4 та відеозаписи, а отже доводи апелянта про ненадання належної оцінки цього відеозапису є надуманими.

Вказані докази були детально досліджені в ході судового розгляду, проаналізовані та викладені в оскаржуваній постанові. Судом першої інстанції надано їм вірну оцінку, як таким, що в сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_2 у порушенні нею правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто за ст.124 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що судом не взято до уваги розбіжності в протоколі про адміністративне правопорушення та показах потерпілого, а саме про причину зупинки, є безпідставними, оскільки вказані обставини були перевірені в ході судового розгляду шляхом допиту працівника поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення і пояснив суду, що відомості про зупинку автомобіля ВАЗ-2107 у зв'язку з наміром водія повернути ліворуч він вніс до протоколу з пояснень самої ОСОБА_2, а не водія цього автомобіля ОСОБА_1

Перевіривши вказані обставини, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що виявлені розбіжності не є суттєвими та не спростовують доведеність вини ОСОБА_2 у порушення вимог пунктів 2.3.б,12.1.,13.1. Правил дорожнього руху, за змістом яких ОСОБА_2 як водій була зобов'язана бути уважною, стежити за дорожньою обстановкою та відповідно реагувати на її зміни, дотримуватися безпечної дистанції.

Також, безпідставними є доводи апеляційної скарги захисника про невинуватість ОСОБА_2 з тих підстав, що вона через погодні умови та світло зустрічних автомобілів не мала можливості здалеку своєчасно виявити перешкоду, оскільки з урахуванням цих вимог Правил дорожнього руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Крім того, з письмових пояснень ОСОБА_2 при складанні протоколу та її показань в судовому засіданні, які відображені в постанові суду і зміст яких в апеляційній скарзі не оспорюється, слідує, що вона у зв'язку з поганою видимістю не змогла вчасно вжити заходів для уникнення зіткнення. Також, з її пояснень та наданого нею відеозапису не вбачається, що вона на виконання вимог п.12.1. ПДР вживала заходів до зміни швидкості руху у зв'язку поганою видимістю та виникненням небезпеки для руху, тобто не вибрала таку швидкість, щоб мати змогу постійно контролювати рух і безпечно керувати автомобілем.

Доводи апеляційної скарги щодо допущених порушень при оформленні інспектором поліції документів щодо ДТП, а саме відсутність у справі протоколу огляду місця ДТП і огляду транспортних засобів є безпідставними і не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Так, п.1 ч.1 розділу 8 Інструкції оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 р. №1395, передбачено, що у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додається, схема місця ДТП, що фактично й було виконано працівником поліції при оформленні матеріалів справи.

Доводи апеляційної скарги, що водій автомобіля ВАЗ-2107 ОСОБА_1 в порушення ПДР здійснив стоянку на лівій смузі руху є безпідставними, спростовуються встановленими в ході судового розгляду обставинами та суперечать положенням п.1.10. ПДР, відповідно до яких стоянкою є припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов'язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил.

Доводи апеляційної скарги про неправдивість пояснень іншого водія - учасника ДТП, що він зупинився, щоби пропустити автомобіль який розвертався із зустрічної смуги руху, є надуманими, оскільки як вбачається з матеріалів справи водій ОСОБА_1 таких обставин не повідомляв.

Так, згідно письмових пояснень безпосередньо після події ДТП та в судовому засіданні ОСОБА_1 послідовно стверджував, що під час руху перед ним зупинився інший автомобіль, який намагався повернути ліворуч, тому він, ОСОБА_1, здійснив вимушену зупинку і через декілька секунд після цього відчув удар в задню частину свого автомобіля.

Такі пояснення ОСОБА_1 щодо часу та причин його зупинки не суперечать поясненням ОСОБА_2 і даним наданого нею відеозапису.

Таким чином, встановлені в ході судового розгляду обставини в їх сукупності вказують на те, що ОСОБА_2, рухаючись автомобілем в темну пору доби, не обрала безпечної швидкості руху та не дотрималась безпечної дистанції і допустила зіткнення з автомобілем, який попереду на її смузі руху здійснив вимушену зупинку.

За встановлених обставин, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про порушення ОСОБА_2 вимог пунктів 12.1.,13.1. ПДР, що призвело до пошкодження транспортних засобів, тобто вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Таким чином, перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду не встановлено підстав для скасування оскарженої постанови і задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката Кметика В.С. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 січня 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис