Справа № 658/581/19
провадження № 3/658/463/19
ПОСТАНОВА

21 березня 2019 року м. Каховка Херсонської області

Суддя Каховського міськрайонного суду Херсонської області Марків Т.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Каховського ВП ГУНП в Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, адреса місця реєстраційного обліку та фактичного місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

21 березня 2019 року до Каховського міськрайонного суду після повернення на підставі постанови суду від 15 лютого 2019 року надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130КУпАП, без доопрацювання.

При підготовці справи до розгляду було встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушення вимог ст. 256 КУпАП.

Обов'язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов'язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Згідно до абз. 5 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14, визнана правильною практика тих судів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративне правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП України, відповідного правоохоронному органу для належного оформлення.

Відповідно до ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1- 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Так, до матеріалів про адміністративне правопорушення, на виконання постанови суду від 15 лютого 2019 року було додано рапорт начальника СРПП Каховського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_2, проте недоліки, що були зазначені у вказаній вище постанові не виконані.

Вказані недоліки перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Керуючись ст. 256, п. 2 ст. 278 КУпАП,

постановив:

Протокол серії ГР №298518 від 05 лютого 2019 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 та додані в його обґрунтування матеріали повернути до Каховського ВП ГУНП в Херсонській області.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Т.А.Марків