КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Юрдига О.С.,

за участю ОСОБА_2, іншого учасника ДТП ОСОБА_3, його захисника Голуб О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу захисника Голуб О.О. в інтересах ОСОБА_3 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 17 січня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 17 січня 2019 року закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з рішенням суду захисник Голуб О.О., яка діє в інтересах іншого учасника ДТП ОСОБА_3, подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

На обґрунтування своїх вимог зазначає, що всупереч нормам ст.ст. 245, 252 КУпАП, суд першої інстанції не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи у їх сукупності, не дав належної правової оцінки наявним в матеріалах справи доказам, необґрунтовано поставив під сумнів пояснення ОСОБА_3, взявши до уваги лише пояснення ОСОБА_2, які спростовуються висновком експерта №125-01/19 експертного авто технічного дослідження від 01 лютого 2019 року, згідно якого з технічної точки зору в діях водія автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_2 вбачається невідповідність вимогам п.п. 10.1, 10.3, 13.1 ПДР України і така невідповідність перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із виникненням даної ДТП.

Одночасно з вимогами апеляційної скарги захисник Голуб О.О. в інтересах ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження, зазначивши, що розгляд справи проведено 17 січня 2019 року за участю ОСОБА_3, однак копію оскаржуваного рішення він отримав лише 24 січня 2019 року та одразу звернувся до захисника за правовою допомогою.

Заслухавши пояснення іншого учасника ДТП - ОСОБА_3 та його захисника Голуб О.О., які підтримали клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу подану, ОСОБА_2, який вважає постанову суду першої інстанції законною та просить відмовити в задоволенні клопотання про поновлення строку та апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що клопотання про поновлення строку слід задовольнити, в задоволенні апеляційної скарги - відмовити, з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Згідно матеріалів справи, розгляд справи у суді першої інстанції проведено 17 січня 2019 року за участю ОСОБА_3. Разом з тим інформація про направлення йому копії оскаржуваного рішення відсутня, 28 січня 2019 року ним укладено договір про надання правової допомоги із захисником ГолубО.Ю., яка після ознайомлення із матеріалами справи 29 січня 2019 року, 01 лютого 2019 року направила апеляційну скаргу поштовим відправленням.

З урахуванням наведеного, вважаю доводи захисника Голуб О.О. про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження обґрунтованими, а відтак з метою забезпечення права на доступ до правосуддя пропущений строк підлягає поновленню, а апеляційна скарга розгляду.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалам справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Разом з тим, приймаючи рішення у даній справі суд у повному обсязі наведених вимог не виконав.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 230714 від 30 жовтня 2018 року, ОСОБА_2 30 жовтня 2018 року близько 09 години 05 хвилин, керуючи автомобілем "Toyota Camry", державний номерний знак НОМЕР_2, поблизу будинку №3 по проспекту Науки в місті Києві, порушив вимоги пунктів 2.3 б), 13.1 Правил дорожнього руху України, а саме - будучи неуважним, не дотримався безпечного інтервалу, не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем "Nissan Almera", номерний знак НОМЕР_3, який рухався у попутному напрямку, що спричинило механічні пошкодження обох транспортних засобів. Вказаними діями водій ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Визнаючи відсутність в діях ОСОБА_2 порушень п.п. 2.3 б), 13.1 ПДР України, а відтак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції послався на його пояснення, схему даної дорожньо-транспортної пригоди, а також на те, що дорожньо-транспортна пригода, що мала місце 30 жовтня 2018 року по проспекту Науки в місті Києві, сталася з вини іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, а саме ОСОБА_3 і його вина була встановлена рішенням суду, а саме постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 30 листопада 2018 року, яка на час розгляду даної справи набрала законної сили.

Такий висновок суду вважаю необґрунтованим, оскільки його зроблено без повного та об'єктивного з'ясування всіх обставин справи та залишено поза увагою порушення ОСОБА_2 п.п. 2.3 б), 13.1 ПДР України.

Відповідно до вимог п. 2.3 б) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно положень п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Як убачається із матеріалів адміністративної справи, судове засідання 17 січня 2019 року проведено за участю іншого учасника ДТП ОСОБА_3, зміст його пояснень у постанові викладено, однак судом не враховано.

Зокрема, за письмовими поясненнями водія ОСОБА_3 (а.с.6), а також поясненнями, наданими під час апеляційного розгляду, 30 жовтня 2018 року близько 09 год. 05 хв., він, керуючи автомобілем «Ніссан» н.з. НОМЕР_3, рухався по вул. Саперно-Слобідська у середній смузі руху та в подальшому на перехресті з просп. Науки мав намір повернути праворуч в напрямку Московської площі. Під'їжджаючи до вказаного перехрестя, його підрізав автомобіль «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2, водій якого рухаючись в попутному напрямку у третій (лівій) смузі, без увімкнення покажчика повороту несподівано перестроївся у його смугу та зупинився. Він (ОСОБА_3.) також зупинився і між ними відбулася словесна перепалка, після чого водій автомобіля «Тойота» розпочав рух та правою частиною автомобіля пошкодив ліву передню частину його транспортного засобу.Вважає, що зіткнення автомобілів відбулося виключно внаслідок дій водія автомобіля «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2

Схема дорожньо - транспортної пригоди (а.с.3), де зображено розміщення автомобіля «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2,яким керував ОСОБА_2, а також характер і локалізація пошкоджень транспортних засобів в сукупності підтверджують пояснення ОСОБА_3 про обставини ДТП та механізм зіткнення транспортних засобів, доводять вину ОСОБА_2 у порушенні п.п. 2.3 б), 13.1 ПДР та вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Наявний у матеріалах справи фотознімок із місця ДТП (а.с.16) підтверджує те, що автомобіль «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_2 знаходився частково у крайній правій та середній смузі руху.

Разом з тим, долучений до апеляційної скарги висновок №125-01/19 експертного автотехнічного дослідження ТОВ «Пасат Консалтинг Груп» за результатами проведення дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди в справах 752/23291/18 та №752/23293/18, складений судовим експертом, не може бути врахований як доказ, оскільки судом експертиза не призначалася, експерт не попереджався про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправильного висновку, а експертне дослідження проведено без огляду транспортних засобів та залучення іншого учасника ДТП - ОСОБА_2

Визнання ОСОБА_3 винуватим у порушені п.п. 2.3 б), 13.1 ПДР України та відповідно у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не спростовує вини ОСОБА_2 у скоєнні ДТП.

За таких обставин, висновок суду про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, є необґрунтованим, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова Голосіївського районного суду м. Києва від 17 січня 2019 року - скасуванню з винесенням нової постанови, якою слід визнати ОСОБА_2 винуватим у порушенні ПДР України та вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАПпровадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений статтею 38 КУпАП, тому справа щодо ОСОБА_2 підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника Голуб О.О., яка діє в інтересах ОСОБА_3, про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити захиснику Голуб О.О., яка діє в інтересах ОСОБА_3, строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 17 січня 2019 року.

Апеляційну скаргу захисника Голуб О.О., яка діє в інтересах ОСОБА_3, задовольнити.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 17 січня 2019 року стосовно ОСОБА_2 - скасувати.

Винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.С.Юрдига

Справа № 33/824/1050/2019 Категорія: ст.124 КУпАП

Головуючий у першій інстанції - Первушина О.С.