Справа № 487/5646/19
Провадження № 3/487/1421/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2019 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого-судді Кузьменко В.В.,

за участю:

секретаря судових засідань Акімової Т.І.,

захисника Дорошенко А.П.,

розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 164 КУпАП

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 0000044 від 10.04.2019 року, складеного старшим державним інспектором ВДКНБТ Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області Закалюжним В.М., Косенко Д ОСОБА_2 . 10.04.2019 року о 12:56 годині в місті Миколаєві по вулиці Прикордонній, 240, здійснював господарську діяльність, а саме перевозив пасажирів легковим транспортним засобом, облаштованим як таксі, марки DAEWOO LANOS д/н НОМЕР_1 , без державної реєстрації як суб`єкт господарської діяльності та без оформлення ліцензії на провадження господарської діяльності, чим порушив п. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та ст. 9 ЗУ «Про автомобільний транспорт», тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 164 ч.1 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала факт вчинення ОСОБА_1 зазначеного вище адміністративного правопорушення, просила провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Вислухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 164 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність зокрема за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Тобто, диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП містить декілька самостійних складів адміністративного правопорушення, якими є в тому числі і здійснення провадження господарської діяльності без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання та здійснення господарської діяльності без одержання ліцензії певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню. Вказані склади правопорушення виключають одне одного, а тому не можуть бути здійснені особою одночасно.

Оскільки диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП щодо здійснення провадження господарської діяльності без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання чи здійснення господарської діяльності без одержання ліцензії певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню є бланкетною нормою, так як визначає, що одержання такого дозволу, іншого документу дозвільного характеру для провадження господарської діяльності передбачено законом, то, відповідно, особа, яка визначена ст. 255 КУпАП, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення зобов`язана зазначити в ньому закон, який передбачає одержання дозволу, іншого документу дозвільного характеру для провадження певного виду господарської діяльності, вид цього дозволу або іншого документу дозвільного характеру.

Не зазначення цього в протоколі про адміністративне правопорушення позбавляє процесуальної можливості орган (посадову особу), уповноважений розглядати справу про адміністративне правопорушення, з`ясувати обставини щодо вчинення адміністративного правопорушення, вини особи у його вчиненні, відтак, і наявність події і складу адміністративного правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 , здійснював господарську діяльність по перевезенню пасажирів без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, без одержання ліцензії на провадження господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, чим порушив п.24 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та ст. 9 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03. 2015 року № 222-V111, ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності, як перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.

За змістом ст. 9 Закону України «Про автомобільний транспорт» ліцензування на автомобільному транспорті спрямоване на визначення початкових і поточних умов надання послуг з перевезень пасажирів і небезпечних вантажів, а також найважливіших параметрів обслуговування споживачів. Завданням ліцензування на автомобільному транспорті є: сприяння становленню сучасного ринку послуг, розвитку автомобільного транспорту та стимулювання впровадження нових видів послуг; підвищення ефективності використання транспортних засобів; створення конкурентного середовища; захист прав споживачів та ринку послуг від небезпечних перевезень; забезпечення соціальних стандартів транспортного обслуговування; забезпечення використання сертифікованих і дозволених для використання транспортних засобів; забезпечення доступності послуг та підвищення якості транспортного обслуговування. Ліцензія видається на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів на такі види робіт: надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів автобусами; надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі; надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів легковими автомобілями на замовлення; надання послуг з внутрішніх перевезень небезпечних вантажів вантажними автомобілями, причепами та напівпричепами; надання послуг з міжнародних перевезень пасажирів автобусами; надання послуг з міжнародних перевезень пасажирів на таксі; надання послуг з міжнародних перевезень пасажирів легковими автомобілями на замовлення; надання послуг з міжнародних перевезень небезпечних вантажів вантажними автомобілями, причепами та напівпричепами. Ліцензія на надання послуг з міжнародних перевезень пасажирів чи небезпечних вантажів надає право автомобільному перевізнику надавати послуги з внутрішніх перевезень пасажирів чи вантажів.

Тобто, фактично ОСОБА_1 обвинувачується у незаконному здійсненні господарської діяльності без одержання ліцензії певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.

Згідно ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Тобто, важливою ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, такі дії мають носити систематичний характер, а тому особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення, повинна довести наявність таких випадків, зв`язати їх воєдино, а також довести їх систематичність.

В той же час в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено та матеріали справи не містять жодних доказів про систематичне здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності з перевезення пасажирів, а наявна лише фотографія, на якій зафіксовано автомобіль DAEWOO LANOS д/н НОМЕР_1 , з шашкою із зображенням номеру телефону, однак це не свідчить про здійснення ним господарської діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 від письмових пояснень та підпису протоколу відмовився, однак будь - яких доказів на підтвердження цього матеріали справи не містять, свідки відсутні.

Разом з тим, у протоколі зазначено, що примірник протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 отримав наручно, про що свідчить підпис в протоколі, однак дане твердження може не відповідати дійсності, оскільки примірник протоколу ОСОБА_1 отримав під власний підпис, а від підпису особи, щодо якої складено протокол відмовився.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Будь-яких переконливих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 проводив господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкт господарювання та без одержання ліцензії на провадження господарської діяльності суду надані не були та матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладене, те, що факт провадження ОСОБА_1 господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єктом господарювання та без одержання ліцензії на провадження господарської діяльності не знайшов свого підтвердження, суд вважає за необхідне закрити провадження у даній справі за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247 п.1, 283-285 КпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП - закрити, за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Заводський районний суд м. Миколаєва.

Суддя Заводського районного

суду м. Миколаєва В.В.Кузьменко