Справа 688/247/19
№ 3/688/68/19
Постанова

іменем України

13 березня 2019 року м. Шепетівка

Суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Босюк В.А., з участю секретаря Кулеші Л.М., прокурора Лакомової О.А., розглянувши матеріали, які надійшли з управління захисту економіки в Хмельницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки АДРЕСА_1, одруженої, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючої на посаді секретаря судового засідання Славутського міськрайонного суду Хмельницької області, на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

за ч.2 ст. 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

23 січня 2019 року на адресу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області згідно постанови Хмельницького апеляційного суду від 16 січня 2019 року надійшли матеріали справи про притягнення секретаря судового засідання Славутського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 до відповідальності за ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією № 12 від 09.01.2019 року, ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що будучи наказом Славутського міськрайонного суду Хмельницької області № 13/02-01 від 23.10.2013 року переведена на посаду секретаря судового засідання вказаного суду, являючись державним службовцем, відповідно до пп. «в» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст. 172-6 КУпАП, будучи субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, в порушення вимог ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані в десятиденний строк з моменту придбання майна у вигляді 63/100 квартири площею 75,1 кв.м., що розташована за адресою АДРЕСА_2, вартістю 128743 грн. згідно договору купівлі - продажу від 24.01.2017 року. Її дії згідно вказаного протоколу кваліфіковано за ч.2 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Під час розгляду справи ОСОБА_1 вину не визнала та пояснила, що повідомлення про суттєві зміни у майновому стані не подала, оскільки кошти за покупку квартири передала для продавців квартири ще 10 грудня 2016 року, тобто до письмового укладення договору купівлі-продажу, коли для подачі такого повідомлення необхідно було щоб розмір зміни у майновому стані перевищував 50 мінімальних заробітних плат, а не 50 прожиткових мінімумів, тому помилково вважала, що подавати повідомлення не обовязково. Умислу на приховування такої інформації не мала, про набуття у власність частини квартири вказала у річній декларації за 2017 рік. З 2017 року перебуває у відпустці в звязку з вагітністю та по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку.

Заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол про корупційне правопорушення, дослідивши матеріали справи, суд знаходить закрити провадження у справі за відсутності складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП в діях ОСОБА_1 з наступних підстав.

За змістом ч. 2 ст. 172-6 КУпАП конструктивною ознакою суб'єктивної сторони неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані є вина особи у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», корупція це використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей, а правопорушення, пов'язане з корупцією це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Зазначене визначення корупції узгоджується із ратифікованими Україною Цивільною Конвенцією про боротьбу з корупцією 1989 року, Кримінальною конвенцією про боротьбу з корупцією1993 року, Конвенцією ООН 2003 року та п. 3.22 Рішення Конституційного суду України № 21-рп/2010 від 6 жовтня 2010 року в яких зазначено, що термін «корупція» означає «використання особою наданих їй службових повноважень та пов'язаних з цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб», а корупційна діяльність безпосередньо пов'язується з корисливими діями (бездіяльністю) посадової особи при виконанні покладених на неї службових обов'язків. Зазначене може прирівнюватись до давання чи отримання хабара, зловживання службовим становищем чи впливом, сприяння відмиванню отриманих від корупційних злочинів доходів, їх приховування, розкрадання чи нецільового використання майна, перешкоджання здійсненню правосуддя, а також незаконного збагачення як значного збільшення доходів, яке перевищує законні доходи особи яке вона не може раціонально обґрунтувати, тощо.

Таким чином, за змістом міжнародних договорів згоду на обов'язковість яких надала Верховна Рада України, обов'язковими ознаками за якими будь-яка неправомірна чи неетична поведінка осіб, уповноважених на виконання функцій держави може визнаватись корупційною, а так само й процедура віднесення тих чи інших діянь названих суб'єктів до категорії корупційних та їх кваліфікації за відповідними нормами глави 13-А КУпАП, в тому числі і за ст. 172-6 ч.2 КУпАП, є умисна форма вини, використання свого службового становища та мета одержання неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Закону України від 29 червня 2004 року «Про міжнародні договори», якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

З сформульованого в протоколі про адміністративне правопорушення обвинувачення ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП жодним чином не слідує форми вини останньої щодо неповідомлення про суттєві зміни в її майновому стані в звязку з придбанням 24.01.2017 року частини квартири вартістю 128743грн.

З пояснень ОСОБА_1 в суді під час розгляду справи слідує, що однією з причин неподання повідомлення про суттєві зміни у її майновому стані була інформованість про подання такого повідомлення лише у разі зміни майнового стану на суму, що перевищує 50 мінімальних заробітних плат, а не 50 прожиткових мінімумів.

Зміни в ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», якими замінено мінімальний розмір заробітної плати на прожитковий мінімум, встановлений для працездатних осіб, для визначення змін у майновому стані суттєвими, що дають підстави для притягнення до відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, внесено Законом України №1774-VIII від 06.12.2016 року, який набрав чинності з 01.01.2017 року.

Виходячи з того, що з 01.01.2017 року мінімальна заробітна плата встановлена на рівні 3200грн. в місяць, враховуючи вартість придбання частини квартири 128743 грн, витрати ОСОБА_1 на її придбання не перевищували 50 розмірів мінімальної заробітної плати (160000грн).

З пункту 3 договору купівлі-продажу від 24 січня 2017 року слідує, що продаж 63/100 частин квартири вчинено за 128743грн., які продавцями одержано від покупця 10 грудня 2016 року.

Відомості про набуття ОСОБА_1 у власність 63/100 частин вищевказаної квартири містяться у поданій нею декларації за 2017 рік.

Зазначені обставини повністю доводять відсутність умисної форми вини ОСОБА_1 на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, її мету уникнути від фінансового контролю.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За наведених обставин, в звязку з відсутністю субєктивної сторони, в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, в звязку з чим провадження у справі слід закрити.

Керуючись ст.ст. 247 п. 1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя: В.А. Босюк