Справа № 462/7008/18 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 33/811/127/19 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року м. Львів

Суддя судової палати в кримінальних справах Львівського апеляційного суду Павлишин О.Ф., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 14 грудня 2018 року, -

в с т а н о в и в :

цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352, 40 гривень.

Згідно з постановою судді першої інстанції 27 жовтня 2018 року о 02 год. 15 хв. ОСОБА_2 у місті Львові на перехресті вулиць Садова-Кульпарківська, керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння очей. Від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан алкогольного спяніння у присутності двох свідків відмовився.

На вказану постанову захисник ОСОБА_3 в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, в яких просить поновити строк апеляційного оскарження постанови судді першої інстанції, визнавши поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження, скасувати постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 14 грудня 2018 року.

Щодо поновлення строку апеляційного оскарження, то зазначає, що ОСОБА_2 не був повідомлений про дату та час розгляду справи. Копія постанови судом на адресу ОСОБА_2 була надіслана лише 21 січня 2019 року, що підтверджується матеріалами справи. В свою чергу ОСОБА_2 отримав копію постанови лише 27 січня 2019 року. Про ухвалення судом першої інстанції постанови ОСОБА_2 довідався після того, як його захисник ОСОБА_3 23 січня 2019 року ознайомився з матеріалами справи, що підтверджується відповідним клопотанням захисника про ознайомлення з матеріалами справи та підтвердженням захисника факту ознайомлення з матеріалами 23 січня 2019 року.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, а саме: неправильно застосовано норми ч.1 ст. 130, ст. 251, ч.1 ст. 256, ч.3 ст. 266 КУпАП, п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, порушено норми ст. 252 КУпАП. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 063129 від 27 жовтня 2018 року, не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу, та пояснили, що відеозаписом стверджується відсутність підстав для огляду на стан спяніння, вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що така підлягає до задоволення.

Враховуючи те, що розгляд справи проведено без участі ОСОБА_2 і останній отримав копію постанови 27.01.2019 року, причини пропуску строку слід визнати поважними та поновити строк на оскарження.

Частиною 2 ст.266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з п.1 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015р. за N 1413/27858 (далі Інструкція), за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Пунктом 3 розділу першого Інструкції встановлено, що ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Висновок суду про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ґрунтується на тому, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння.

Однак з такі висновки не відповідають встановленим обставинам та не ґрунтуються на положеннях закону.

Так, відповідно до п. 1.3 Розділу І "Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них» затверджених Наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції.

Згідно з п.1.4.5 "Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них» метою використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками поліції є забезпечення обєктивного розгляду справ уповноваженими органами шляхом створення додаткових належних доказів.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №063129 від 27.10.2018 року у ОСОБА_2 наявні ознаки алкогольного спяніння запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння очей.

Разом з тим, пунктом 3 розділу першого Інструкції не встановлено такої ознаки алкогольного спяніння, як почервоніння очей.

Також записом розмови працівників патрульної поліції між собою на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_2, проведеним нагрудною відеокамерою (відеореєстратором) працівників патрульної поліції, долученим до матеріалів справи, стверджується, що працівники патрульної поліції не встановили наявність запаху алкоголю з порожнини рота ОСОБА_2, а також інших ознак алкогольного спяніння, визначених пунктом 3 розділу першого Інструкції, з чого слідує, що не було підстав для проведення огляду на стан спяніння відповідно до п.2.1 Інструкції.

Крім того, з запису нагрудної відеокамери не вбачається порушення мови ОСОБА_2, як і не вбачається порушення координації рухів при викладення пояснення ОСОБА_2 в протоколі (а.с.1).

А відтак, оскільки в порушення вимог ст. 266 КУпАП, п.1 розділу 2, пункту 3 розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України № 1452/735 від 09.11.2015 року огляд ОСОБА_2 проведено за відсутності підстав для огляду на стан спяніння, нема підстав для визнання допустимим доказом протоколу про адміністративне правопорушення.

Інші будь-які належні та допустимі докази на підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

постановив :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Залізничного районного суду м. Львова від 14 грудня 2018 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, задовольнити.

Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 14 грудня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі відносно нього - закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Павлишин О.Ф.