Справа № 645/5260/19
Провадження № 3/645/1537/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року м. Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Шарко О.П., розглянувши матеріали, що надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м.Харкові , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.130 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 11 серпня 2019 року, приблизно о 03 год. 53 хв., в районі будинку 214/2, по пр-ту Московському, у м. Харкові, керував транспортним засобом «Hyundai Accent», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації рухів, порушення мовлення. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку за допомогою газоаналізатору «Drager Alcotest 6820» на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

У судові засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась шляхом направлення судових повісток рекомендованою кореспонденцією за зазначеною у протоколі адресою.

Надав через канцелярію суду 25 жовтня 2019 року клопотання про відкладення слухання справи для ознайомлення з матеріалами справи, однак, станом на час розгляду справи 28 жовтня 2019 року для ознайомлення з матеріалами справи не з`явився.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України»: «…сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти повагу до інших учасників процесу та суду, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи протягом розумного строку…».

Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції ООН про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення. Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючип.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини іосновоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких-не допустити судовий процесу безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі»№ 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Правопорушення передбачене ст. 130 ч.2 КУпАП не входить до переліку справ передбачених ч. 2 ст. 268 КУпАП розгляд яких слід проводити з обов`язковою присутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому суд, враховуючи неодноразові неявки ОСОБА_1 у судові засідання, вважає за можливим справу розглядати без його участі.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід враховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП із зазначенням в них прізвищ, адрес та підписів свідків.

Відповідно до вимог ч.2 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.п. 1.6 та 1.7 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.09.2009 року №400/666, зазначений огляд проводиться: уповноваженою особою на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та держспоживчстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я.

Згідно вимог ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, підлягають оглядові на стан такого сп`яніння. Огляд водія провадиться з використанням спеціальних технічних засобів працівників поліції у присутності двох свідків.

Факт вчинення притягуваним правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №155327 від 11.08.2019 року, відеозаписом з місця вчинення адміністративного правопорушення та іншими матеріалами справи.

Постановою Комінтернівського районного суду від 11 червня 2019 року (справа 641/2296/19) на ОСОБА_1 накладено за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в діях ОСОБА_1 , міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.2 КУпАП України, оскільки він не виконав зазначені вимоги Правил дорожнього руху України, його вина доведена у повному обсязі, права правопорушника судом не порушені.

Статтею 7 КУАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

При накладанні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, його відношення до скоєного, майновий стан.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, не працює, є особою, який підлягає адміністративній відповідальності, обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність правопорушника судом не встановлено. Таким чином, з вищевикладеного, аналізуючи матеріали справи, зважаючи на ту обставину, щоОСОБА_1 вчинив грубе порушення ПДР України, внаслідок якого могли настати тяжкі наслідки, своїми діями наражав на небезпеку себе та інших громадян, керуючи транспортним засобом в стані сп`яніння.

Не дивлячись на загальноприйняті норми поведінки та співжиття в суспільстві легковажно дозволив собі керувати транспортом засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, що свідчить про нехтування ним вказаних норм, тому, за таких обставин, суд приходить до переконання, що останній належних висновків для себе не робить, а тому вважає за доцільне, з метою попередження вчинення ним грубих правопорушень в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів, з метою його виховання та недопущення нових порушень у майбутньому, оскільки застосування більш м`якого стягнення не досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП., враховуючи, що правопорушення було вчинено після внесення змін, внесених Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», які набрали законної сили 27.07.2016 року.

Стосовно клопотання ОСОБА_1 про відкладення слухання справи, з метою недопущення порушення тримісячного строку накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, який визначений у ч.2 ст. 38 КУпАП та зважаючи на те, що справа, починаючи 22 серпня 2019 року на розгляді у Фрунзенському районному суду м.Харкова та з метою дотримання вимог ст. 276 КУпАП та ч.2 ст. 38 КУпАП, вважаю, що підстави для відкладення слухання справи відсутні, окрім того, ОСОБА_1 вже звертався з заявою про відкладення слухання справи у попереднє судове засідання.

Згідно положень ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що на момент розгляду справи складає 384 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 27, 34, 35, 248, 252, 268, 283, 284, 124, ч.2 ст. 130 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп. (триста вісімдесят чотири гривні двадцять копійок).

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів з дня проголошення постанови шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СУДДЯ

Фрунзенського районного суду

м.Харків Шарко О.П.