Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/388/19
Провадження № 3/499/320/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15.10.2019 року смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі судді Тимчука Р.М.при секретарі Мельнику Р.А., за участю прокурора Коваля Р.Г., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст..172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

До Іванівського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст..172-6 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинила правопорушення при таких обставинах.

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного державного інспектора Іванівського відділення Лиманської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області, та будучи державним службовцем категорії «В» і суб`єктом декларування відповідно до п.п. «в» п.1 ч.І ст. З Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) та примітки до ст. 172-6 КУпАП, на якого поширюється дія Закону, в порушення вимог абзацу 1 ч. 2 ст. 45 Закону, як особа, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно, без поважних причин, подала 16.04.2019 декларацію типу - перед звільненням за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, будучи звільненою з займаної посади та припинивши державну службу 04.09.2018, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.І ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 наказом ГУ ДФС в Одеській області призначено на посаду головного державного інспектора Іванівського відділення Лиманської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області.

ОСОБА_1 ознайомлена з посадовою інструкцією головного державного інспектора Іванівського відділення Лиманської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області та попередженням про обмеження, спрямовані на запобігання корупційним та пов`язаним з корупцією правопорушенням, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів і одержанню неправомірної вигоди або подарунка та поводження з ними, щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, дотримання вимог фінансового контролю, встановлені Законом України «Про запобігання корупції».

ОСОБА_1 є державним службовцем категорії «В», суб`єктом декларування та суб`єктом на яких поширюється дія Закону відповідно п.п. «В» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону, і на неї поширюється юридична відповідальність за вчинення правопорушення пов`язаного з корупцією.

Відповідно до абзацу першого ч. 2 ст. 45 Закону, особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закон; . які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Частина перша статті 241-1 КЗпП України «Обчислення строків, передбачених цим Кодексом» визначає, що строки виникнення і припинення трудових прав та обов`язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Частина п`ята вказаної статті встановлює, що коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк.

Таким чином, строком перебування особи в часі як такої що «припиняє діяльність», зазначеного в абзаці першому ч. 2 ст. 45 Закону, є останній день перебування працівника в трудових правах та обов`язках визначених у розпорядженні про звільнення, а з наступного дня особа вважається звільненою, тобто такою що припинила трудові права та обов`язки.

Враховуючи вказане, останнім днем роботи ОСОБА_1 , такою що в часі «припиняє діяльність», є 04.09.2018 року, та вона є звільненою, такою що «припинила діяльність», з 05.09.2018 року.

Таким чином, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного державного інспектора Іванівського відділення Лиманської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області, відповідно до вимог ч. 2 ст. 45 Закону входить до кола осіб, які згідно Закону, в разі припинення діяльності, мали заповнити та подати електронну декларацію, особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Заповнення та подача електронної декларації відбувається на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (НАЗК).

Таким чином гр. ОСОБА_1 як особа, зазначена у пункті 1, підпункті "в" частини першої статті 3 Закону, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, був зобов`язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями типу - перед звільненням, не пізніше дня такого припинення, а саме до 04.09.2018 включно.

Проте гр. ОСОБА_1 , будучи обізнаною щодо обов`язку, термінів, порядку і способу подачі такої декларації (типу - перед звільненням), в порушення абзацу першого частини другої ст. 45, у визначений Законом термін і спосіб до 04 вересня 2018 включно не подала свою електронну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а подала таку декларацію лише 16.04.2019 року об 16 годині 47 хвилин (вказавши тип декларації - як «перед звільненням»), що встановлено відповідно до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до якого встановлено дату і час фактичної подачі декларації гр. ОСОБА_1 , відповідним рапортом та скрін-шотом з офіційної Інтернет-сторінки Реєстру.

Згідно відповіді на запит за підписом Голови Національного агентства з питань запобігання корупції Корчак Н ОСОБА_2 (вихідний № 93-05/4886/17 та 02.03.2017 року), зазначено, що дата публікації документів, вказана у публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» співпадає з фактичною датою подання суб`єктом декларування документів до Реєстру.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності свою вину у вчиненому не визнала, заперечувала проти обставин зазначених в протоколі, категорично з ним не згодна. Повідомила суду що не вважає себе винуватою, оскільки вона не мала на меті умислу на вчинення вказаного правопорушення, вона перебувала у декретній відпустці, та не знала про необхідність подання даної декларації саме не пізніше дня звільнення, оскільки цей строк законодавством не визначений та не конкретизований.

Прокурор вважав вину ОСОБА_1 доведеною зібраними та наявними в справі доказами та просив притягнути її до відповідальності згідно законодавства.

Суд заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши докази в їх сукупності та надавши їм оцінку прийшов до наступного.

За змістом ч. 1 ст. 172-6 КУпАП конструктивною ознакою суб`єктивної сторони несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування є вина особи у формі прямого чи непрямого умислу.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала цих наслідків (ч. 1 ст. 10 КУпАП). Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ч. 1 ст. 11 КУпАП).

Основною причиною пропуску строку подання декларації, було те, що ОСОБА_1 не вважала день звільнення, останнім днем подання декларації при звільнення, оскільки такого строку Законом не встановлено.

При цьому, у постанові суду, а також доказами, які містяться у справі про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією ці доводи ОСОБА_1 про причини несвоєчасного подання нею декларації не спростовані.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_1 подала декларацію до 01 квітня 2019 року та відразу як дізналася про необхідність подання декларації після звільнення одразу подала й таку. Таке повідомлення в порядку ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» шляхом подачі електронної декларації до НАЗК виключають наявність вини у формі умислу у вчиненні зазначених дій, а відтак і наявності суб`єктивної сторони даного правопорушення.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», корупція це використання особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей, а правопорушення, пов`язане з корупцією це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Зазначене визначення корупції узгоджується із ратифікованими Україною Цивільною Конвенцією про боротьбу з корупцією 1989 року, Кримінальною конвенцією про боротьбу з корупцією 1993 року, Конвенцією ООН 2003 року та п. 3.22. Рішення Конституційного суду України № 21-рп/2010 від 6 жовтня 2010 року в яких зазначено, що термін «корупція» означає «використання особою наданих їй службових повноважень та пов`язаних з цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб», а корупційна діяльність безпосередньо пов`язується з корисливими діями (бездіяльністю) посадової особи при виконанні покладених на неї службових обов`язків. Зазначене може прирівнюватись до давання чи отримання хабара, зловживання службовим становищем чи впливом, сприяння відмиванню отриманих від корупційних злочинів доходів, їх приховування, розкрадання чи нецільового використання майна, перешкоджання здійсненню правосуддя, а також незаконного збагачення як значного збільшення доходів, яке перевищує законні доходи особи яке вона не може раціонально обґрунтувати, тощо.

Згідно з принципом індивідуалізації юридичної відповідальності, що закріплений у ч. 2 ст. 61 Конституції України, при призначенні покарання суд має враховувати обставини справи (як ті, що обтяжують, так і ті, що пом`якшують покарання) щодо всіх осіб незалежно від ступеня тяжкості вчиненого правопорушення. Конституційне право на судовий захист належить до невідчужуваних та непорушних. Кожен під час розгляду будь-якої справи, має право на правосуддя, яке відповідало б вимогам справедливості.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів, що безпосередньо, поза розумним сумнівом вказували б на наявність у ОСОБА_1 умислу (прямого чи непрямого) та відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, на несвоєчасне подання щорічної декларації, отже, у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України, не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі, зокрема, відсутності складу адміністративного правопорушення, тому, вважаю за необхідне провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КпАП України щодо ОСОБА_1 закрити.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 251,283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст..172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову судді подається протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду, через Іванівський районний суд Одеської області.

Суддя:Р. М. Тимчук