пр. № 3/759/7239/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Степанова Сніжана Володимирівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який офіційно не працює, одружений, має на утриманні малолітню доньку 2008 року народження та матір похилого віку, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

30.08.2019 року о 21:54 годин, ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Пшенична, в районі будинку 16 в місті Києві, керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», державний номер НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння (поведінка, що не відповідає дійсності, виражене тремтіння пальців рук, розширені зіниці очей, що не реагують на світло), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 надав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що 30.08.2019 року, о 22:10 годин, під час керування транспортним засобом його зупинили працівники поліції, які не повідомили йому причини зупинки та попросили пред`явити документи для перевірки. Після цього працівник поліції попросив відкрити капот, щоб звірити номера агрегатів, такі дії він вважав перевищенням службових повноважень та зателефонував на лінію «102» з цього приводу. Працівники поліції вчиняли щодо нього моральний тиск та погрожували розбити вікно машини, яке він зачинив та не хотів відчиняти. На відеозапису є моменти, де він зазначає, що не проти пройти обстеження та просив надати йому направлення у спеціальний заклад для проходження такого обстеження. Працівник поліції не надав йому зазначене направлення, а долучив його до матеріалів справи, у зв`язку із чим, він самостійно звернувся до медичного закладу «Соціотерапія» та пройшов огляд на стан сп`яніння, результати якого виявились негативними, та копію висновку якого він надав до суду. Зазначив, що не перебував у стані будь-якого сп`яніння, та ніколи не сідає за кермо в такому стані, а наркотичні засоби взагалі не вживає. Також посилався на недоліки, наявні в матеріалах справи, зокрема на те, що підпис свідка ОСОБА_2 в протоколі про адміністративне правопорушення та письмових поясненнях відрізняється. Письмові пояснення свідків викладені на заздалегідь підготовлених бланках та записані самим працівником поліції, а не свідками. Ознаки наркотичного сп`яніння, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають інструкції. Копію протоколу про адміністративне правопорушення йому вручено не було. Також посилався на той факт, що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального приладу, а відповідно до вимог ст. 266 КУпАП вимагати проходження огляду в закладі охорони здоров`я вони можуть лише в разі, якщо водій відмовився від проведення огляду на місці зупинки або не згодний з результатами проведеного огляду. Крім цього, у судовому засіданні надав аналогічні пояснення та додатково пояснив, що категорично не відмовлявся від проходження огляду, однак не бажав їхати до медичного закладу разом з поліцейськими, оскільки вони поводили себе неадекватно, тому він їх боявся. Фізичний силу до нього не застосовували. Він повідомляв поліцейському, що згоден пройти огляд на стан сп`яніння, однак той відповів, що вже не потрібно.

Суддя, вислухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши докази по справі, вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 337568 від 30.08.2019 року, в якому зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та ознаки сп`яніння, які були виявлені у ОСОБА_1 ; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 30.08.2019 року, які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_1 на неодноразові прохання надавав працівникам поліції для огляду посвідчення водія та відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я в присутності двох свідків; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 30.08.2019 року, в якому зазначені ознаки сп`яніння, які були виявлені у ОСОБА_1 , письмовими поясненнями ОСОБА_1 , які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та в яких він зазначив, що пред`явив працівникам поліції посвідчення водія.

Суддя не бере до уваги посилання ОСОБА_1 на той факт, що йому не було вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки останній відмовився в отриманні його копії, про що свідчить відповідна відмітка в протоколі та вбачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейського. Крім цього, після складання протоколу його зміст було оголошено працівником поліції в повному обсязі, ОСОБА_1 його сфотографував та написав в протоколі свої пояснення, а в суді йому були надані матеріали справи для ознайомлення, з якими він ознайомився у повному обсязі.

Також суддя не бере до уваги посилання на той факт, що відеозапис з нагрудної камери поліцейського здійснювався з перериванням, оскільки такий відеозапис може бути підтвердженням лише тих обставин, які на ньому зафіксовані, а всі інші обставини, які не зафіксовані відеозаписом та не підтверджені іншими доказами, тлумачаться на користь особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Пояснення ОСОБА_1 в тій частині, що на відеозапису є моменти, де він зазначає, що не проти пройти обстеження, не відповідають дійсності. Так, з дослідженого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 протягом майже години спілкування з поліцейськими не погоджувався пройти огляд на стан сп`яніння, а лише після того, як працівники поліції зафіксували таку відмову в присутності свідків та почали складати протокол про адміністративне правопорушення, він вийшов з машини та повідомив, що згоден на проходження огляду самостійно, тобто не у встановленому законом порядку.

Також, посилання на той факт, що пояснення свідків викладені на заздалегідь підготовлених бланках та записані самим працівником поліції, а не свідками, суддя не бере до уваги, оскільки обставини, викладені в цих поясненнях підтверджуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, та до суду не надано доказів на спростування зазначених обставин. Також суддя не бере до уваги посилання на той факт, що підпис свідка ОСОБА_2 в протоколі про адміністративне правопорушення та письмових поясненнях відрізняється, оскільки зазначені обставини не відповідають дійсності, та особи свідків було встановлено належним чином, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Пояснення ОСОБА_1 в тій частині, що на нього вчинявся моральний тиск, не знайшли свого підтвердження, оскільки сама лише вимога працівників поліції про проведення поверхневого огляду транспортного засобу та незгода з такими діями працівників поліції, не може розцінюватись як вчинення морального тиску. Зазначені пояснення також спростовуються дослідженим відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що працівники поліції поводились адекватно, ввічливо, належним чином роз`яснювали процесуальні права особі та обґрунтованість своїх вимог. Крім цього, ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначив, що працівники поліції фізичної сили до нього не застосовували.

Суддя також відхиляє доводи ОСОБА_1 в тій частині, що працівники поліції не надали йому направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, оскільки таке направлення надається в разі згоди водія на проходження огляду, а ОСОБА_1 від проходження такого огляду відмовився.

Суддя не бере до уваги наданий висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 04.09.2019 року, згідно якого огляд ОСОБА_1 , який було проведено 31.08.2019 року о 01.10 годин, ознак сп`яніння не виявив, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином, оскільки огляд було проведено у відсутність працівника поліції, тобто з порушенням вимог ч. 4 ст. 266 КУпАП, такий огляд є недійсним.

Крім цього суддя зазначає, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про порушення ОСОБА_1 саме п. 2.5 правил дорожнього руху України.

Проведення огляду на стан сп`яніння врегульовано Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015р.

Згідно з пунктом 3 Порядку огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Таким чином, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, саме по собі утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Таким чином суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 . вбачається порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України та відповідно подія і склад адміністративного правопорушення, його вина доведена в повному обсязі та дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого ним правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, а саме те, що ОСОБА_1 є особою молодого віку, офіційно не працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину та матір похилого віку, у зв`язку з чим до останнього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 8, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 252, 266, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено або захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя С.В. Степанова