Номер провадження 3/754/1086/19
Справа №754/3113/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 березня 2019 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва ЛІСОВСЬКА О.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

зареєстрованого у АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 01.12.2018 року о 22 годині 00 хвилин, знаходячись за місцем проживання в квартирі АДРЕСА_1 висловлювався нецензурною лайкою відносно сина ОСОБА_2, чим вчинив домашнє насильство психологічного харктеру, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КпАП України.

На виклик до суду ОСОБА_1 не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу в його відсутність, за наявних у справі матеріалів.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Статтею 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При складанні протоколу та прийнятті постанови повинно бути з'ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Разом з тим, об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України, є вчинення будь-який дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а також у невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений.

Винність ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні повністю підтверджується письмовими матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративні правопорушення Серії ГР №184281 від 14.12.2018 року, копією звернення, письмовими поясненнями, рапортом працівника поліції.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний повний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому вважає за необхідне притягнути останнього до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з ОСОБА_1. на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 384, 20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 283, 284, 291 КпАП України, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 170, 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384, 20 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня вручення копії постанови до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва.

Суддя О.В.Лісовська