Справа № 441/1849/18 Головуючий у 1 інстанції: Малахова-Онуфер А.М.
Провадження № 33/811/180/19 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Чорненького В.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Чорненького В.І. на постанову Городоцького районного суду Львівської області від 25 січня 2019 року,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (10 200 грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 384 грн. 20 коп. судового збору.

Згідно постанови ОСОБА_1, 28.10.2018р. о 22 год. 30 хв. на вул. Л.Українки, 34 в с. Суховоля Городоцького району Львівської області, в порушення вимог п. 2.9 "а" ПДР України, керував автомобілем Оpel Vectra, р.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння.

Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Чорненький В.І. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати дану постанову та винести нову, якою закрити провадження у справі.

В обґрунтування покликається на те, що копія постанови станом на час подання апеляційної скарги не була надіслана особі, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захиснику, а також не була опублікована в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Апелянт вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції не були дотримані вимоги закону щодо повного та всебічного з'ясування обставин справи, а викладені в постанові судді висновки щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи та показанням свідків. Також, вказує, що судом першої інстанції не було встановлено належними, допустимим та достатніми доказами факт керування автомобілем ОСОБА_1 помилково зроблено висновок щодо зупинки працівниками поліції транспортного засобу, а також не було надано належної оцінки тому, що працівники поліції втратили автомобіль з поля зору. Стверджує, що у даній ситуації, відсутня одна із обов'язкових ознак об'єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом.

Вивчивши матеріали справи № 441/1849/18, заслухавши доводи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Чорненького В.І., перевіривши доводи апеляційної скарги суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 під час розгляду даної апеляційної скарги пояснив, що не згідний з такою постановою, так як він не перебував за кермом транспортного засобу.

Захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Чорненький В.І. під час розгляду даної апеляційної скарги вказав, що суд першої інстанції невірно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, так як факт перебування останнього за кермом не є доведеним, а пояснення свідків спотворені.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

На переконання апеляційного суду, даної вимоги закону суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 дотримався.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується дослідженими судом доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 322705 від 28.10.2018, письмовими поясненнями свідків, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №190 та іншими матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що при розгляді справи судом першої інстанції не були дотримані вимоги закону щодо повного та всебічного з'ясування обставин справи, а викладені в постанові судді висновки щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи та показанням свідків спростовуються наявними матеріалами справи.

Більше того, посилання апелянта про те, що ОСОБА_1 не перебував за кермом автомобіля та не здійснював руху вищезазначеним транспортним засобом, не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час розгляду в суді апеляційної інстанції.

Щодо пояснень ОСОБА_1 про те, що за кермом перебував ОСОБА_3, то такі судом апеляційної інстанції не взяті до уваги, так як на думку суду спрямовані на уникнення відповідальності і умисне, свідоме спотворення дійсних обставин вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, докази здобуті працівниками поліції згідно встановленого законом порядку і перевірені під час розгляду в суді апеляційної інстанції в своїй сукупності дають належні підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст. 130 КУпАП, сумніву у їх достовірності, законності та належності у суду апеляційної інстанції не має.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи суддею місцевого суду не було допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, а отже підстав для скасування або зміни постанови судді не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Чорненького В.І. залишити без задоволення, а постанову Городоцького районного суду Львівської області від 25 січня 2019 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук