Справа № 199/8587/19
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 жовтня 2019 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Сенчишин Ф.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, що надійшли від Амур-Нижньодніпровського відділення поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої заготівельником верху взуття в ТОВ «Мафія»,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 ухилилася від виконання батьківських обов`язків по догляду за своїми малолітніми дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не створивши їм належних життєвих умов для проживання: у квартирі відсутнє газопостачання та електропостачання.

ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила, що в їх квартирі дійсно відключені газ та електрика через брак коштів на їх оплату. Заперечує наявність в її діях складу правопорушення.

Дослідивши докази та оцінивши їх за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що справа про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 підлягає закриттю з наступних підстав:

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 184 КУпАП, яка передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно приписів ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

За вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Досліджені судом докази доводять, що дійсно в житлі, в якому мешкають діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , відсутнє газопостачання та електропостачання.

Сама по собі зазначена обставина на свідчить про ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків, оскільки відсутність у останньої коштів для сплати відповідних послуг не може бути поставлена останній в провину.

Додані до протоколу про адміністративне правопорушення докази не доводять, що відсутність газопостачання та електропостачання є наслідком витрачання ОСОБА_2 коштів на інші потреби, не пов`язані з власними звичайними життєвими потребами та потребами дітей.

ЄСПЛ у справі «Малофєєв проти Росії» та «Карелін проти Росії» сформулював позицію, за якою у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Отже в такому разі справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення

Оскільки складений у відношенні ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення не містить опису інших діянь, які можна було б кваліфікувати як ухилення від виконання батьківських обов`язків (антисанітарія у житлі, брудний дитячий одяг, неналежне годування дітей тощо) суд самостійно встановлювати такі обставини не може.

За наведених обставин, провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАПпідлягає закриттю за відсутності в її діях, викладених у відповідному протоколі, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 33-35, 247, 252, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративного правопорушення у відношенні ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя:

21.10.2019