Провадження № 33/801/823/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковбаса Ю. П.
Доповідач: Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 жовтня 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника - адвоката Ткачук Ірини Валеріївни в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29 серпня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130, частиною 2 статті 126 КпАП України,

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29 серпня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130, частиною 2 статті 126 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто в дохід держави судовий збір в сумі 384,20 грн.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції захисник ОСОБА_1 - адвокат Ткачук І.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову Вінницького міського суду скасувати, а провадження у справі закрити. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд в порушення вимог статті 270 КпАП України розглянув справу відносно неповнолітньої особи без залучення законного представника. Крім того звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений в порушення вимог 256 КпАП України, а тому не може слугувати доказом винуватості ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі міститься також клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з тих підстав, що копія оскаржуваної постанови судом не була направлена особі яка притягується до адміністративної відповідальності. Відповідне рішення було отримане 19.09.2019 лише після подання ОСОБА_1 заяви про отримання копії постанови.

В судовому засіданні ОСОБА_1 і його захисник - адвокат Ткачук І.В. вимоги апеляційної скарги підтримали на умовах, викладених у ній, і просили задовольнити.

ОСОБА_1 суду пояснив, що дійсно не маючи прав на керування транспортними засобами керував мопедом друга й був зупинений працівниками поліції, які чомусь вважали, що він перебуває в стані сп`яніння. На їх пропозицію погодився поїхати в наркодиспансер, де лікар з`ясувавши, що він неповнолітній, відмовилася відбирати від нього біологічні зразки без присутності законного представника. Проте працівники поліції склали якісь документи, від підпису в яких він відмовився, і відпустили його. Так само в судовому засіданні суду першої інстанції суддя з`ясувавши, що йому на той час було лише 17 років, не викликав законного представника і не надав йому можливості пояснити всі обставини справи.

Згідно з статтею 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

В матеріалах справи (а.с. 29) міститься заява ОСОБА_1 від 16 вересня 2019 року про видачу йому копії постанови суду від 29 серпня 2019 року з відміткою про її отримання цього ж дня. Інші відомості про направлення судом першої інстанції копії зазначеної постанови особі, яка притягується до адміністративної відповідальності в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладенні у клопотанні доводи, вважаю за необхідне визнати причини пропуску строку поважними та поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29 серпня 2019 року.

Апеляційний суд, згідно з вимогами статті 294 КпАП України, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, що досліджувалися судом першої інстанції і додані до апеляційної скарги вважає, що постанову судді слід скасувати, а провадження у справі закрити з таких підстав.

Згідно зі статтею 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя в порушення вимог статті 280 КпАП України допустив істотну неповноту з`ясування обставин справи, яка вплинула на правильність прийняття рішення, а також неправильне застосування матеріального закону.

Відповідно до п.1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу правопорушення.

Згідно з статтею 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративною відповідальності або свідками тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 256 КпАП України встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Суд першої інстанції поклав в основу висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень за ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 126 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення серії БД№315028, і висновок медичного огляду на стан сп`яніння, за яким ОСОБА_1 нібито відмовився від проходження такого огляду, які не відповідають вимогам закону.

Так, згідно з цим протоколом ОСОБА_1 25 липня 2019 року о 23 год 50 хв в м. Вінниця, по вул. Пирогова керував мопедом з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме, зіниці очей не реагують на світло, порушення мови та координація рухів. Від огляду на стан сп`яніння відмовився, що підтверджується висновком лікаря КП ВОНД «Соціотерапія».

Відповідно до пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №315028 свідки правопорушення щодо ухилення водія від огляду жодним чином не відображені, що унеможливлює його використання як доказу в справі відповідно до статті 256 КпАП України.

Анкетні дані порушника, а саме прізвище викладено невірно, працівники поліції будь-яких заходів до встановлення дійсних прізвища та імені порушника не вжили, з`ясувавши, що він неповнолітній, питання про участь у розгляді справи законного представника не вирішили.

Крім того, апеляційний суд звертає також увагу на недотримання судом першої інстанції при накладенні на ОСОБА_1 обов`язкового додаткового адміністративного стягнення, роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», та застосував до останнього вид адміністративного стягнення - позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, всупереч тому, що ОСОБА_1 такого права не має, про що свідчать матеріали справи.

Водночас під час перегляду справи у суді апеляційної інстанції встановлено, що на час складання протоколів про адміністративне правопорушення, а також на час розгляду справи у суді першої інстанції ОСОБА_1 був неповнолітнім (17 років).

Відповідно до статті 270 КпАП України інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми або особами, що через свої фізичні або психічні вади не можуть самі здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).

В порушення вимог зазначеної норми поліцейський, встановивши, що ОСОБА_1 на час притягнення до адміністративної відповідальності не виповнилось 18 років, не забезпечив участь законного представника неповнолітнього, як під час складання відносно нього протоколів про адміністративне правопорушення, так і під час освідчення останнього на стан сп`яніння у закладі «Соціотерапія».

Оскільки всі докази по справі про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 130, частиною 2 статті 126 КпАП України відносно неповнолітнього ОСОБА_1 були здобуті поліцейськими з порушеннями вимог статей 245, 270 КпАП України, а саме без участі законного представника неповнолітнього, тобто з порушенням його права на захист, то зібрані по справі докази є недопустимими й не можуть бути використані судом в обґрунтування винуватості неповнолітнього ОСОБА_1 у вказаних правопорушеннях.

Натомість суд першої інстанції здійснюючи судовий розгляд справи відносно неповнолітнього ОСОБА_1 не тільки залишив поза увагою вказані порушення закону, а й сам здійснив судовий розгляд справи без участі законного представника неповнолітнього, невірно зазначив його прізвище та ім`я, а в мотивувальній частині постанови виклав пояснення взагалі сторонньої особи.

За наведених обставин постанова судді про застосування відносно неповнолітнього ОСОБА_1 адміністративного стягнення за частиною 1 статті 130, частиною 2 статті 126 КпАП України не може вважатись законною, а тому вона належить до скасування.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи постанову судді Вінницького міського суду від 29 серпня 2019 року за наведених обставин, вважає необхідним провадження по справі про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130, частиною 2 статті 126 КпАП України відносно неповнолітнього ОСОБА_1 закрити на підставі пункту 1 статті 247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки докази по справі в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаних правопорушень є недопустимими у зв`язку з отриманням їх з порушенням права на захист неповнолітнього.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, 294 КпАП України, Суд, -

постановив:

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29 серпня 2019 року.

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Ткачук Ірини Валеріївни в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 29 серпня 2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130, частиною 2 статті 126 КпАП України закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду І.М. Стадник