П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2019 Справа №607/5018/19

19 березня 2019 року м.Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька Ірина Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасово непрацюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Громадянин ОСОБА_1 18 лютого 2019 року о 22 год. 45 хв. в м.Тернопіль по вул. Протасевича, керував транспортним засобом ZAZ TF699P, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного спяніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду в ОСОБА_2 на визначення стану наркотичного спяніння, водій відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, хоча про час та дату судових засідань був неодноразово належним чином повідомлений, за адресою зазначеною у протоколі та розміщенням повідомлення про виклик до суду на сайті Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області. Про причини неявки суду не повідомив.

З протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 був повідомлений про час та місце розгляду справи на 05.03.2019 року на 11 год. 00 хв. в Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області, що підтверджується його підписом у графі «особа ознайомлена з часом та місцем розгляду справи». Вказані обставини підтверджують факт обізнаності ОСОБА_1 про наявність вказаного провадження.

Враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП та строки розгляду справи, вважаю, що розгляд справи можна провести у відсутності ОСОБА_1

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов»язок швидкого здійснення правосуддя покладається , в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи , поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об»єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов»язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов»язки.

Суд, розглянувши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху,затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ч.ч. 2,3, 4 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Аналогічні положення щодо порядку проведення огляду водіїв транспортних засобів про визначення стану спяніння закріплені у п.п. 3,6,7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 та п.п. 6,7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ за № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Відповідно до вимог п.12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ за № 1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 18 лютого 2019 року керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного спяніння та на вимогу працівників поліції відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на визначення стану наркотичного спяніння.

Даний факт підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 18 лютого 2019 року, згідно з якими 18.02.2019 року о 22 год. 45 хв. в м.Тернополі по вул.Протасевича, в їх присутності працівника поліції було запропоновано водію ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану наркотичного спяніння, на що останній в їх присутності категорично відмовився.

З відеоматеріалів нагрудних камер працівників поліції, судом встановлено, що ОСОБА_1 було запропоновано працівниками поліції пройти огляд на стан наркотичного спяніння в ОСОБА_2, але він відмовився від проходження огляду.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень доведена матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №239779 від 18 лютого 2019 року;

-відеоматеріалами з нагрудних камер працівників патрульної поліції;

-письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 18 лютого 2019 року, які долучено до матеріалів справи;

-постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №187696 від 18 лютого, що підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився та докази на спростування вищевказаних даних суду не надав.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1. є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Таким чином, ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення.

При обранні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, у звязку з цим, вважає за доцільне обрати ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції статті.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення.

Таким чином, у відповідності до положень п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись ст. ст. 130, 283, 284,294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяОСОБА_5