ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/224/19 Справа № 182/2871/18 Суддя у 1-й інстанції - Клименко І. В. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2019 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 травня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, проживає за адресою:АДРЕСА_1,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 травня 2018 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 163-2 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 170 грн. на користь держави. Стягнуто судовий збір у розмірі 352 гр. 40 коп.

Згідно з оскаржуваною постановою, при перевірці діяльності КП „Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" НМР встановлено, що головним бухгалтером підприємства ОСОБА_2 не сплачено узгоджене податкове зобов'язання з ПДВ по декларації з ПДВ за лютий 2018 року № від 19.03.2018 у сумі 678 033 грн. по терміну сплати 30.03.2018. Станом на дату перевірки (06.04.2018) податкове зобов'язання не сплачено. Даними діями ОСОБА_2 порушено вимоги п. 57.1 ст. 57, п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України. Порушення вчинено повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення. ОСОБА_2 притягалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП (постанова Нікопольського міськрайонного суду від 19.03.2018).

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 поза межами строку його апеляційного оскарження звернувся до суду з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення пропущеного нею строку.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови, ОСОБА_2 посилається на те, що їй не повідомляли про призначення розгляду справи, постанова прийнята у її відсутність та їй не вручалась і не направлялась поштовим відправленням. Також, вказує, що про існування постанови вона дізналась лише у січні місяці 2019 року, коли відділом з питань виплати пенсій №15 Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було здійснено примусове утримання коштів на підставі постанови державного виконавця. При цьому, постанову про відкриття виконавчого провадження нею було отримано лише 09 січня 2019 року після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, просить постанову скасувати та закрити провадження у справі.

Вимоги скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не врахував порушення особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, вимог ст. 256 КУпАП, а саме: її не повідомляли про його складання, жодних пояснень від неї не вимагали, даний протокол нею не підписувався. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята в порушення вимог ст. 268, 277-2 КУпАП у її відсутність, та жодних повідомлень про призначення розгляду справи вона не отримувала. Окрім того, вказує, що постанова їй не вручалась, поштовим зв'язком не надсилалась, що позбавило її можливості скористатися правом її своєчасного оскарження в порядку визначеному ст. 289 КУпАП. Також, зазначає, що про існування постанови вона дізналась лише у січні місяці 2019 року, коли відділом з питань виплати пенсій №15 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було здійснено примусове утримання коштів на підставі постанови державного виконавця. При цьому, постанову про відкриття виконавчого провадження нею було отримано лише 09 січня 2019 року після ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження. До того ж, вказує, що протокол про адміністративне правопорушення є таким, що не в повній мірі відповідає вимогам Закону, а зафіксовані в ньому дані такими, які не відповідають усім матеріалам адміністративної справи та обставинам події.

У судове засідання ОСОБА_2 не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість постанови, суд приходить до таких висновків.

Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку апеляційного оскарження постанови, суд апеляційної інстанції виходить з того, що справу було розглянуто за відсутністю ОСОБА_2 та матеріали справи не містять відомостей про отримання нею копії оскаржуваного рішення.

За таких обставин, суд не вважає строк апеляційного оскарження постанови пропущеним.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Положеннями ч.1 ст. 268 КУпАП, крім іншого, встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ч.1 ст.277-2, ст.285 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 не була присутньою в суді першої інстанції при розгляді цієї справи та про дату та час судового розгляду належним чином не повідомлялась.

Виходячи з того, що судом при розгляді справи не були дотримані вимоги ст. 268 КУпАП, зазначені обставини є безумовною підставою для скасування постанови в зв'язку з порушенням права на захист ОСОБА_2, з постановленням нової постанови суду апеляційної інстанції.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-2 КУпАП, суд виходить з того, що згідно з вимогами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Частиною 2 ст. 163-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), вчинене особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення.

На переконання апеляційного суду, вина ОСОБА_2 у вчиненні цього правопорушення повністю підтверджується: протоколом № 54/4-36-12-14 від 18 квітня 2018 року, актом № 17112/04-36-12-14-03341339 від 06 квітня 2018 року про результати перевірки КП "Нікопольське виробниче управління водопроводно-каналізаційного господарства", постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпроептровської області від 19 березня 2018 року.

Наведені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-2 КУпАП, яке виразилося у несплаті узгодженого податкового зобов'язання з ПДВ по декларації з ПДВ за лютий 2018 року № від 19 бередня 2018 року у сумі 678033 грн. по терміну сплати 30 березня 2018 року.

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених в них обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Що стосується необізнаності ОСОБА_2 про складання протоколу, то ці обставини висновків суду спростувати не можуть. При цьому, як видно з матеріалів справи, ОСОБА_2 до Нікопольської ОДПІ ГУ ДФС запрошувалась, однак від підпису протоколу відмовилась, про що було складено відповідний акт.

Отже, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-2 КУпАП, та наявності в її діях складу цього правопорушення.

З огляду на викладені обставини, скасувавши постанову, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 й приймаючи нову постанову, вважає за необхідне закрити провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 травня 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 163-2 КУпАП скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-2 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 163-2 КУпАП щодо ОСОБА_2 закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко