Справа № 265/494/19
Провадження № 3/265/493/19
П О С Т А Н О В А

22 березня 2019 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

24 січня 2019 року до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 409650 від 15.01.2019, складений відносно ОСОБА_2, про його притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Згідно із вказаним протоколом 15 січня 2019 року о 00-10 годині у районі будинку № 43/21 по бульвару Меотиди в Лівобережному районі міста Маріуполя ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, із наявними ознаками алкогольного спяніння, при цьому відмовився від проходження у встановленому порядку огляду на стан спяніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Правопорушник ОСОБА_2, будучи у встановленому порядку повідомленим про час і місце розгляду справи, до суду не зявився втретє з невідомих причин.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Враховуючи наведені положення, а також те, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_2

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 1 КУпАП одними із завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

При цьому ч. 4 цієї статті передбачає, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Відповідно до п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. №1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

При цьому п. 10 цієї Постанови передбачає, що огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я проводиться в будь-який час доби за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ.

Разом зі тим, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 15 січня 2019 року о 00-10 годині у районі будинку № 43/21 по бульвару Меотиди в Лівобережному районі міста Маріуполя ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, із наявними ознаками алкогольного спяніння, при цьому відмовився від проходження у встановленому порядку огляду на стан спяніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Факт відмови водія ОСОБА_2 від проходження огляду на стан наркотичного спяніння обєктивно підтверджено відеозаписом події, долученим до протоколу про адміністративне правопорушення на електронному носії інформації, а також письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження у встановленому порядку огляду на стан наркотичного спяніння.

Призначаючи ОСОБА_2 стягнення, суд враховує наступне.

Відповідно до розяснень пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення, однак суди не вправі застосовувати його тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або в загалі його не мала.

Встановлено, що постановою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 03 травня 2017 року, яка набрала законної сили 06 червня 2017 року, ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 20400,00 гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строками на 3роки.

Згідно із довідкою, долученою до матеріалів справи, водійське посвідчення ОСОБА_2 було вилучено 16.04.2017 та зберігається у сервісному центрі МВС № 1441.

За положеннями п. 1.10 Правил дорожнього руху України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії, а також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Санкція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік для водіїв, а також штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для інших осіб.

Отже, ОСОБА_2 в розумінні наведеної норми ПДР України та с. 1 ст. 130 КУпАП не є водієм та відноситься до інших осіб, для яких не передбачений такий вид стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами.

З огляду на наведене, враховуючи сукупність даних, які характеризують особу порушника, ступінь його вини, дані про проступок, суд призначає ОСОБА_2 стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи особу правопорушника та дані про проступок, керуючись ст.ст. 130, 221, 283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

1. Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, та покласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень.

2. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривень 20 копійок.

3. Ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

4. На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду протягом десяти днів з моменту винесення постанови.

Суддя ___________________________________ А.М. Вайновський