Справа № 159/6164/18 Провадження № 33/802/197/19 Головуючий у 1 інстанції: Наваляний Т. Д.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2019 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду - Денісов В.П.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1,

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Шум Н.Я.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, - адвоката Шум Н.Я. на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2019 року щодо ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп. судового збору.

Згідно з постановою ОСОБА_1 визнано винним за те, що 24.11.2018 о 23 год. 13 хв. у м. Ковелі, на вул. Варшавській, він керував автомобілем, марки «Фольксваген Т4» державний номерний знак НОМЕР_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскаржує його з мотивів незаконності. Вважає, що суд спрощено та формально підійшов до вивчення матеріалів справи, не дослідивши і не надавши належної оцінки доказам. Стверджує, що працівниками поліції було порушено процедуру складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки ОСОБА_1 не було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння у медичному закладі. Вказує, що опитування свідків відбувалося до виявлення адміністративного правопорушення, оскільки у поясненнях наявні виправлення з «22.00» на «23.00». Обґрунтовує відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у судових засіданнях суду першої інстанції у зв'язку із хворобою. Не заперечує про вживання ОСОБА_1 напередодні складання щодо нього протоколу алкогольного напою - вина, однак посилається на те, що враховуючи вагу першого, строком виведення алкоголю з його організму є 6 годин. Зазначає, що на утриманні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, перебуває матір, яка має хвороби серця, та двоє неповнолітніх дітей, з яких син є інвалідом. Крім того, зауважує, що ОСОБА_1 щиро розкаявся у вчиненому, що є обставиною, яка пом'якшує відповідальність. З огляду на наведене, просить постанову місцевого суду скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу, та поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки він закінчився 02.03.2019 року, а апеляція подана 04.03.2019 року.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова суду першої інстанції датована 20 лютого 2019 року. Апеляційна скарга подана 04 березня 2019 року. Оскільки строк апеляційного оскарження закінчується 02 березня 2019 року, який припадає на вихідний день, а наступним робочим днем є 04 березня 2019 року, у який і було подано апеляцію, строк оскарження рішення місцевого суду не є пропущеним.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Шум Н.Я., які підтримали апеляційну скаргу у повному обсязі та просили скасувати постанову судді, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 422171 від 24.11.2018 ОСОБА_1 керував автомобілем, марки «Фольксваген Т4» державний номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння.

В даному протоколі ОСОБА_1 власноручно зазначив, що 24.11.2018 біля 22 год. вживав алкогольні напої (а.с.1).

У поданій апеляції захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вказує, що протокол про адміністративне правопорушення був складений з численними порушеннями.

Однак, як вбачається з останнього, він складався з участю двох свідків - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які засвідчили свою присутність власноручними підписами (а.с.1).

Посилання сторони захисту на виправлення у письмових поясненнях вищевказаних свідків часу початку їх опитування з «22.00» на «23.00» (а.с.6), хоча і мають місце, однак, на думку апеляційного суду, є опискою, яку не можна вважати такою, що перешкодила чи могла б перешкодити суду повно і всебічно розглянути справу та постановити законне і обґрунтоване рішення.

Факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп'яніння також стверджується оглядом на стан сп'яніння за допомогою приладу «Алкотест 6820», згідно з яким вміст алкоголю в крові становив 1,31 % (а.с.2).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що доводи апелянта не узгоджуються з іншими доказами у справі.

Протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 підписав власноручно, вказавши, що о 22.00 год. випив 300 грам вина і керував транспортним засобом, бо думав, що тверезий. Зауваження до протоколу відсутні (а.с.1).

Також факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп'яніння підтверджується його власноручною розпискою від 24.11.2018, в якій він зобов'язується не керувати транспортним засобом протягом доби, так як знаходиться в стані алкогольного сп'яніння (а.с.8).

У своїх твердженнях, викладених в апеляції, захисник ОСОБА_1 також не заперечує перебіг подій, зазначених у протоколі, підтверджуючи вживання останнім алкоголю напередодні складання щодо нього протоколу.

Таким чином, будь-які заперечення захисника щодо достатності доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 до уваги апеляційним судом не приймаються, а посилання апелянта на незаконне складання протоколу, апеляційний суд розцінює як спосіб уникнення відповідальності.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не ухилявся від розгляду справи в суді першої інстанції, не заслуговують на увагу, так як суперечать матеріалам справи, в яких розгляд справи щодо ОСОБА_1 неодноразово відкладався за його клопотаннями (а.с.12,15,18).

Крім того, в довідці, наданій суду, вказано, що ОСОБА_1 знаходився на лікуванні з 18.02.2019 по даний час. Дата видачі довідки - 19.02.2019 (а.с.19).

Отже, місцевий суд з врахуванням наявних матеріалів підставно розглянув справу зо відсутності ОСОБА_1, мотивувавши своє рішення тим, що ОСОБА_1, затягуючи розгляд справи, таким чином намагається уникнути відповідальності за грубе порушення Правил дорожнього руху.

За таких обставин, вважаю рішення суду першої інстанції про порушення водієм пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, правильними.

Відповідно до вимог статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

На думку апеляційного суду, накладаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції відповідно до вимог ч.2 ст.33 КУпАП урахував характер правопорушення, дані про особу винного, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив безальтернативне стягнення у виді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами, визначене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи захисника про щире каяття ОСОБА_1 та наявність на його утриманні хворої матері та двох неповнолітніх дітей, у тому числі сина-інваліда, хоча і мають місце, проте не можуть слугувати підставою для закриття провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП, так як на момент розгляду справи місцевим судом - 20.02.2019, строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч.2 ст.38 КУпАП, не спливли.

Враховуючи вищенаведене, підстави для скасування постанови суду першої інстанції з мотивів, викладених у апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Шум Н.Я. - залишити без задоволення, а постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2019 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов