Миколаївський апеляційний суд
Справа № 33/812/69/19 Головуючий суду І інстанції
Категорія: ч. 1 ст. 172-6 КУпАП суддя Франчук О.Д.
Суддя апеляційного суду
Чебанова-Губарєва Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду Чебанова-Губарєва Н.В.,

за участю секретаря - Таран З.В.,

особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2,

прокурора - Середи Є.В.

розглянула апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на постанову судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 22 січня 2019 року якою

ОСОБА_2, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 числа в м. Южноукраїнську Миколаївської області, зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 грн.

За постановою судді, ОСОБА_2, обіймаючи посаду головного спеціаліста відділу звернень громадян, зв'язків з громадськістю та засобами масової інформації апарату Южноукраїнської міської ради та її виконавчого комітету, будучи посадовою особою місцевого самоврядування, на яку відповідно до п. п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України про запобігання корупції», поширюється дія цього Закону, в порушення вимог ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», будучи повідомленою про строки подання електронної декларації, без поважних на те причин, подала щорічну декларацію за 2017 рік з порушенням термінів, а саме 17.04.2018 р. о 10.31 год., тоді як термін декларування закінчився 01.04.2018 р.

В апеляційній скарзі особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову судді такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Не оспорюючи факту невчасного подання декларації, зазначає, що не мала умислу на несвоєчасну подачу декларації, оскільки намагалась отримати електронно-цифровий підпис і подати декларацію у встановлений строк, однак, не змогла цього вчасно зробити через обставини, що не залежали від її волі.

Зазначає, що в період з 16.09.2015 р. до 08.11.2018 р. перебувала в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. В період з 13.03.2018 р. по 23.03.2018 р. доглядала за хворою донькою - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується записом у медичній картці доньки, а в період з 26.03.2018 р. по 16.04.2018 р. - хворіла сама, що підтверджується записом у її медичній картці.

Звертає увагу на те, що після набрання чинності рішення Ради національної безпеки та оборони України про введення санкцій щодо низки російських соціальних мереж, інтернет-компаній та телеканалів вона не мала доступу до електронної скриньки, через яку здійснювався доступ до особистого кабінету порталу НАЗК. У зв'язку із чим нею робились неодноразові спроби зміни електронної поштової скриньки через портал НАЗК, для зміни електронно-цифрового підпису, однак, замінити електронно-цифровий підпис вдалось лише 16.04.2018 р.

З посиланням на положення ст. 22 КУпАП вважає, що її діяння є малозначним, оскільки його наслідки не становлять великої суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб, а строк подачі декларації пропущено з формальних, не залежних від неї причин.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд доходить наступного.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями статті 252 КУпАП України, що орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інше.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 судом першої інстанції зазначені вимоги закону дотримані в повному обсязі.

Відповідно до положень пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014 р., посадові особи місцевого самоврядування зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

31.05.2013 р. ОСОБА_2 розпорядженням Южноукраїнського міського голови № 128/04-03-к з 01.06.2013 р. призначена на посаду головного спеціаліста відділу звернень громадян, зв'язків з громадськістю та засобами масової інформації апарату Южноукраїнської міської ради та її виконавчого комітету.

З письмових пояснень ОСОБА_4 від 20.12.2018 р. вбачається, що 11.01.2017 р. нею проведено заняття із вивчення Закону України «Про запобігання корупції», зокрема, роз'яснено строки подання декларації та порядок їх заповнення. На початку березня 2017 р. вона особисто в телефонному режимі повідомила головного спеціаліста відділу звернень громадян, зв'язків з громадськістю та засобами масової інформації апарату Южноукраїнської міської ради та її виконавчого комітету про необхідність подання електронної декларації за 2017 рік до 01.04.2018 р., з наданням методичних рекомендацій щодо її заповнення.

З витягу з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, вбачається, що щорічну декларацію за 2017 рік ОСОБА_2 подала 17.04.2018 р.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 пояснила, що раніше подавала декларації вчасно, порушень щодо строку подання декларацій не допускала, а тому, враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 була обізнана про обов'язок подання декларації та строки її подання, у відповідності до Закону України «Про запобігання корупції».

Отже, враховуючи наведене, суддя місцевого суду дійшов вірного висновку про відсутність поважних причин несвоєчасного подання декларації ОСОБА_2 та про наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, із чим погоджується апеляційний суд.

Надані до апеляційного суду ОСОБА_2 копії документів на підтвердження обставин неможливості заповнення нею декларації, стосуються періоду з 13.03.2018 р. по 23.03.2018 р. та з 26.03.2018 р. по 16.04.2018 р. Щодо неможливості, або поважності причин заповнення нею декларації протягом періоду з 01.01.2018 р. до 13.03.2018 р., матеріали справи не містять.

Доводи апелянта щодо можливості звільнення її від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП у зв'язку з малозначністю правопорушення є безпідставними, оскільки за своєю правовою конструкцією склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є формальним і не передбачає настання жодних суспільно-шкідливих наслідків. А тому, посилання апелянта на відсутність значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб не є тим критерієм, за яким можливо оцінити малозначність інкримінованого їй діяння.

При накладенні стягнення на ОСОБА_2, визначенні його виду та розміру, суддею місцевого суду дотримані загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, визначені ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують відповідальність, у зв'язку із чим, на неї накладено стягнення в мінімальних межах санкції передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, що буде достатньою, справедливою та необхідною мірою відповідальності за дане правопорушення.

Істотних порушень суддею місцевого суду норм матеріального права або порушень норм процесуального права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, у тому числі норм КУпАП, на які вказує апелянт, які б були безумовною підставою для скасування постанови судді місцевого суду, при апеляційному перегляді не встановлено.

Отже, з урахуванням наведеного, рішення судді є законним, обґрунтованим та належним чином мотивованим, і підстав для скасування постанови судді, як того просить апелянт, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на постанову судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 22 січня 2019 року залишити без задоволення.

Постанову судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 22 січня 2019 року відносно ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.В. Чебанова-Губарєва