ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/380/19 Справа № 199/833/19 Суддя у 1-й інстанції - Воробйов В. Л. Суддя у 2-й інстанції - Живоглядова І. К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року м. Дніпро

Суддя судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Живоглядова І.К., за участю: захисника ОСОБА_1, особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, переглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2019 року, стосовно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,-

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Постановою суду ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі десяти тисяч двохсот гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

При обставинах встановлених місцевим судом ОСОБА_2 визнано винним за те, що він 17 січня 2019 року приблизно о 18 годині 40 хвилин на перехресті вул. Любарського та вул. Стрілочної у м. Дніпрі (Амур-Нижньодніпровський район), керував автомобілем НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9 а ПДР України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду та на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, закрити провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КК України.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що рішення суду І інстанції є незаконним та необґрунтованим, оскільки під час проходження огляду був порушений встановлений законом порядок, так як в нього були відсутні ознаки алкогольного сп'яніння, продування Драгеру проводилося двічі не замінюючи пластикову трубку, а також свідки огляду є зацікавленими особами, тому що є родичами іншого водія, з яким до цього відбулося ДТП, та який викликав поліцію. Крім того апелянт вказує, що працівники поліції не роз'яснили право про можливість незгоди з висновком приладу Драгер та проходження огляду в закладі охорони здоров'я. Апелянт вважає, що спеціально технічний засіб не міг використовуватися працівниками поліції оскільки не було надано відповідного сертифікату та засіб не входить до переліку дозволених приладів, які зазначенні в Наказі МВС України від 01.03.2010 року №33.

Позиція учасників апеляційного процесу.

В апеляційному суді захисник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Мотиви апеляційного суду.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є законними, обґрунтованими.

У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, судом першої інстанції під час розгляду матеріалів справи було допитано ОСОБА_2, який вину не визнав та зазначив, що ознак на стан сп'яніння в нього не було, але не зважаючи на це він двічі продував прилад Драгер. При цьому перший раз прилад показав технічну помилку. Крім того просив замінити свідків, так як вважав їх заінтересованими особами, а також вказав, що працівники поліції не роз'яснили йому про можливість незгоди з результатами приладу і провили огляд лише на місці зупинки, до того ж не пред'явили сертифікат повірки приладу Драгер.

Апеляційний суд вважає, що версія ОСОБА_2, належним чином перевірялася судом І інстанції та спростовується доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 158983 від 17 січня 2019 року, в якому зазначені обставини вчинення ОСОБА_2 правопорушення, який останній засвідчив власним підписом без будь-яких зауважень; (а.с.1)

- поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з яких видно, що в їх присутності водій ОСОБА_2, який мав ознаки алкогольного сп'яніння, а саме: не чітка мова; почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота, пройшов огляд за допомогою спеціально технічного засобу Драгер, результат огляду позитивний 1,72%;(а.с.4,5)

- актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківки з спеціально технічного засобу Драгер, якими підтверджується, що ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного сп'яніння з результатом 1,72 %; (а.с.2,3)

- відеозаписом з нагрудних камер відеоспостереження працівників поліції, де зафіксовано факт продування ОСОБА_2, у присутності двох свідків, приладу Драгер, з результатом 1,72%. Крім того з відеозапису видно, що ОСОБА_2 погодився на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан сп'яніння з використанням спеціально технічного засобу, за результатами огляду перебував у стані алкогольного сп'яніння, незгоди з його результатами не висловлював. (а.с.19)

Під час апеляційного перегляду в якості свідків допитані працівники поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які підтвердили, що в ОСОБА_2 були ознаки алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння очей та нечітка хода і пройшовши огляд за допомогою приладу Драгер водій з результатами погодився. Також в апеляційному суді був переглянутий відеозапис, який підтвердив пояснення свідків.

Доводи апелянта про те, що прилад, який було застосовано при проведенні огляду на стан сп'яніння, не передбачений Переліком технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень Правил дорожнього руху, затвердженим наказом МВС № 33 від 01 березня 2010 року, а тому результати огляду не могли бути взяті до уваги, є помилковими.

Відповідно до Переліку категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 червня 2015 року № 374, вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, відносяться до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки.

Відповідно до Реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки за № 207 вказаний Alcotest…, виробництва Drager Safety AG & Co. KgaA Revalstra?e 1, 23560 Lubeck, Germany, має сертифікат перевірки типу від 5 жовтня 2017 року, строк дії якого до 5 жовтня 2027 року.

Пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

З Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення вбачається, що за № 083106 зазначений газоаналізатор Drаger Alcotest, модифікація Drаger № 6820, № свідоцтва 14455/2014, дата свідоцтва 29 грудня 2014 року, строк дії свідоцтва необмежений (згідно Переліку зареєстрованих медичних виробів, які вносять до Державного реєстру медичної техніки та виробів, затвердженого наказом Держлікслужби України № 1529 від 29 грудня 2014 року).

Таким чином законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов'язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, а тому газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Safety AG & Co KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 N 1747, який становить 1 рік. З роздруківки, якою було встановлено наявність у ОСОБА_2 стан алкогольного сп'яніння видно, що прилад проходив калібрування 26 жовтня 2018 року, тому апеляційний суд вважає, що поліцейськими правомірно був застосований під час огляду на стан алкогольного спяніння ОСОБА_2 газоаналізатор Драгер Алкотест 6820 та його показники є допустимими доказами.

При цьому апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про ненадання йому працівниками поліції сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку спеціального технічного засобу, оскільки відповідно до пункту 5 графи 2 Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року № 1452/735, сертифікат та свідоцтво надається водієві за його вимогою. Підтвердження, що така вимога висувалася ОСОБА_2 до працівників поліції, апелянтом не надано до апеляційної скарги.

Також, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не можуть бути свідками, оскільки є упередженими особами, так як відповідно до абзацу 2 пункту 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду від 17 грудня 2008 року № 1103, не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Апеляційний суд вважає, що підстав упередженості вказаних свідків не має, а їх доказів, як в суді І інстанції, так і в апеляційному суді не надано.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи. Суд першої інстанції розглянув справу із дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, докази під час розгляду справи перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2019 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі десяти тисяч двохсот гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду ОСОБА_7