Справа № 444/3943/18 Головуючий у 1 інстанції: Зелізко Р.Й.
Провадження № 33/811/184/19 Доповідач: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду ОСОБА_1, з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 28 січня 2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

оскаржуваною постановою ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно постанови судді Фурса В.В. 21 грудня 2018 року, о 19 год., в м. Рава-Руська на вул. Пушкіна, 33, Жовківського району Львівської області, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та у медичній установі ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків, чим своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.9 "а" ПДР.

Крім того, ОСОБА_2 21 грудня 2018 року, о 19 год., в м. Рава-Руська на вул. Пушкіна, 33, Жовківського району Львівської області, керував автомобілем НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, не справився з керуванням, внаслідок чого здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем НОМЕР_2, завдавши транспортним засобам технічних ушкоджень, чим своїми діями порушив вимоги п.12.1 ПДР.

На постанову судді місцевого суду захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову судді скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Що стосується адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, то в тій частині просить не застосовувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги адвокат ОСОБА_3 зазначає про невірну кваліфікацію дій ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП. Зазначає, що працівниками поліції не надано відомості про сертифікацію та свідоцтво про провірку технічного засобу - алкотестер «Драгер». Крім того, не встановлено, який працівник поліції проводив огляд ОСОБА_2, чи він володіє спеціальними знаннями. Вказує, що огляд ОСОБА_2 проведений з порушенням вимог Інструкції.

Зазначає, що показання свідків дані ними під диктовку та такі не могли у нічний час доби оцінити стан особи щодо встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Крім того, зазначає, що суддею суду першої інстанції належним чином не перевірено докази.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, що в апеляційній скарзі не оспорюється.

Поряд з тим, незважаючи на невизнання ОСОБА_2 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, така підтверджується сукупністю зібраних та перевірених доказів, яким суддя місцевого суду дав належну правову оцінку з точки зору допустимості, достовірності й достатності.

Факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах даної справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 081692 від 21.12.2018 року (а.с. 2), протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 375850 від 21.12.2018 року (а.с. 4), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 21.12.2018 року (а.с. 7, 8), які містяться в матеріалах даної адміністративної справи, згідно яких вони ствердили, що були свідками того, як водій автомобіля НОМЕР_1, ОСОБА_2 відмовився на вимогу працівників поліції у встановленому порядку пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі; актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів алкотестер Драгер, згідно якого ОСОБА_2 у присутності двох свідків відмовився пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу (а.с. 5). Крім того, з письмових пояснень дружини ОСОБА_2 ОСОБА_6 від 21.12.2018 року, які містяться в матеріалах справи (а.с. 6), вбачається, що така ствердила факт вживання ОСОБА_2 алкогольних напоїв у вказаний день перед керуванням транспортним засобом.

Таким чином, наявними у справі доказами стверджується факт відмови водія ОСОБА_2 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного спяніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

А тому, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Наведеними письмовими доказами, достовірність яких в судді апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі стверджується вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, на підставі яких суддею відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП всебічно і повно з'ясовано всі обставини справи.

Що стосується доводів апеляційної скарги стосовно неприпустимості пояснень свідків, які, на думку апелянта, дані ними під диктовку працівників поліції, то такі не знайшли свого підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, оскільки такі пояснення засвідчені особистими підписами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Крім того, під час апеляційного розгляду суддею апеляційного суду не встановлено порушень працівниками поліції вимог КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, тому доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення.

Ураховуючи вищенаведене, суддя апеляційного суду приходить до переконання, що рішення судді суду першої інстанції грунтується на основі всебічно, повно та обєктивно зясованих обставин справи, вина ОСОБА_2 доводиться допустимими, належними та достатніми доказами у справі.

Доводи апеляційної скарги вважаю такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Ураховуючи вищенаведене, суддя місцевого суду обґрунтовано визнав винним ОСОБА_2 у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, і наклав стягнення з урахуванням положень ст. 33 КУпАП в межах санкції даних статей, що є необхідним і достатнім та відповідає меті адміністративного стягнення.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, відтак підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 28 січня 2019 року відносно ОСОБА_2 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника адвоката ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гуцал І.П.