П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О. за участі:

особи, стосовно якої складено протокол про

адміністративне правопорушення, - ОСОБА_1,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу на постанову Печерського районного суду м. Києва від 16 серпня 2018 року стосовно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10.200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 352,40 грн. (триста п?ятдесят дві гривні 40 копійок).

Як указано в постанові суду, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 221515, ОСОБА_1 03 червня 2018 року, о 08 год 50 хв., в м. Києві по бул. Лесі Українки керував транспортним засобом "Опель" , д.н.з. НОМЕР_1, не ввімкнув показник повороту при зміні руху та мав ознаки алкогольного сп'яніння, а саме: порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідала обстановці.

Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1, першочергово подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 16 серпня 2018 року, який, на його переконання, пропущений з поважних причин, оскільки при судовому розгляді провадження судом першої інстанції присутнім він не був, а копію оскаржуваного рішення він отримав безпосередньо в приміщенні районного суду при ознайомленні з матеріалами справи, що і підтверджується розпискою, наявною в матеріалах провадження.

Крім того, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить суд апеляційної інстанції постанову Печерського районного суду м. Києва від 16 серпня 2018 року скасувати як таку, що винесена з порушенням матеріального і процесуального права, а провадження у справі стосовно нього-ОСОБА_1. закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 вказує, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду для визначення стану сп'яніння, але працівниками поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП в порушення Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", з урахуванням того, що зупили його-ОСОБА_1. працівники поліції 03 червня 2018 року, о 08 год. 50 хв., а протокол про адміністративне правопорушення був складений того ж дня об 11 год. 10 хв., тобто більше ніж через дві години, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення враховано не було, що і призвело до винесення незаконного рішення у справі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 на підтримку доводів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційної скарги про скасування постанови Печерського районного суду м. Києва від 16 серпня 2018 року та прийняття нового рішення про закриття провадження у справі за відсутністю в його-ОСОБА_1. діях складу адміністративного правопорушення, вивчивши матеріали провадження та додатково надані дані, слід прийти до наступних висновків.

Згідно зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

На виконання вимог ст. 278 КУпАП, при підготовці справи про адміністративне правопорушення до розгляду, орган (посадова особа) вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Як регламентують положення ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.

Між тим, хоча дані вимоги закону під час судового провадження справи за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції і дотримані, оскільки зматеріалів провадження видно, що суд завчасно повідомляв ОСОБА_1 про дату, час та місце проведення судового засідання - 14:40 16 серпня 2018 року судовою повісткою від 16 липня 2018 року (а.с. 8), у той же час вказана судова повістка повернулась на адресу місцевого суду за закінченням встановленого строку зберігання до судового розгляду справи (а.с. 9), що не може вважатися про належне сповіщення особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, про час, день та місце розгляду справи.

Крім того, оскільки ОСОБА_1, відповідно до його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, копію оскаржуваного рішення отримав 28 вересня 2018 року (а.с. 13, 18), а 01 жовтня 2018 року подав апеляційну скаргу, то можна погодитися з проханням ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови від 16 серпня 2018 року з метою відновлення права ОСОБА_1 на апеляційне оскарження в даному провадженні.

Суд першої та апеляційної інстанцій розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, вимогами ст. 280 КУпАП регламентовано, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з'ясуванню такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ці вимоги закону при розгляді суддею місцевого суду матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1, в повній мірі не дотримані.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії БД № 221515 від 03 червня 2018 року, у цей день, о 08 год. 50 хв., в м. Києві по бульвару Лесі Українки водій керував транспортним засобом "OPEL ASTRA" д.н.з. НОМЕР_1, не ввімкнув показник повороту при зміні напрямку руху, та мав ознаки наркотичного сп'яніння: порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідала обстановці. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

Однак, суд першої інстанції в описовій частині постанови вказав, що ОСОБА_1 "мав ознаки алкогольного сп'яніння", тим самим вийшовши за межі істотних обставин вчинення правопорушення, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1, що є неприпустимим, оскільки судовий розгляд мав бути проведений з встановленням//спростуванням обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, висновки суду про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на даних протоколу про адміністративне правопорушення та письмових поясненнях свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4

Водночас, слід зазначити, що ні особа, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1, ані свідкі-поняті в суді першої інстанції опитані не були та їх пояснення під час складання протоколу в постанові - не викладені.

А тому, посилаючись на вказані вище докази як на такі, що підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.5 Правил дорожнього руху України, та, відповідно, його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя місцевого суду не дав їм аналіз, а саме: не зазначив, які саме дані містяться у цих доказах, які саме факти та обставини ці докази підтверджують, у зв?язку із чим не дав їм відповідної оцінки та прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, без його фактичного обґрунтування.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що 03 червня 2018 року, зранку, зателефонував товариш та попросив його-ОСОБА_1. надати послуги як водія транспортного засобу, на що він погодився.

Рухаючись в м. Києві по бул. Л.Українки, його транспортний засіб "підрізав" інший транспортний засіб і він вимушений був змінити траєкторію свого руху та одразу ж був зупинений працівниками поліції, начебто за порушення Правил дорожнього руху України.

У ході розмови він-Ратов Д.Р. на пропозицію працівникам поліції надав документи на транспортний засіб для огляду та погодився проїхати до медичного закладу охорони здоров'я для визначення стану будь-якого сп'яніння, будь-то наркотичного чи алкогольного, оскільки у такому стані не перебував та був впевнений в результатах на його користь.

Зазначає ОСОБА_1, що він очікував медичного освідування в Київській наркологічній клінічній лікарні "Соціотерапія" більше ніж три години, а згодом він поїхав у своїх справах, оскільки потрібно було працювати та заробляти гроші.

Не заперечує факт своєї відмови від проходження медичного огляду, у тому числі, в присутності свідків-понятих, з урахуванням того, що не було сенсу в цьому освідуванні за сплином тривалого проміжку часу.

З метою перевірки доводів, викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_1 та для повного з'ясування обставин провадження, судом апеляційної інстанції неодноразово викликалися свідки-поняті ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які в суд апеляційної інстанції не з'явились.

У той же час, свідок ОСОБА_4, який в телефонному режимі повідомляв, що не може з'явитися до суду апеляційної інстанції за характером своєї роботи, надав до Київського апеляційного суду пояснення, які засвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 від 26 грудня 2018 року, наступного змісту:

"Я, громадянин України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, цим пояснюю, що 03 червня 2018 року я був притягнутий в якості свідка для підписання бланків пояснень та протоколу про адміністративне правопорушення по відношенню до ОСОБА_1. По суті чого, пояснюю наступне: я не бачив та не чув, щоб ОСОБА_1 пропонували пройти тест в медичній установі чи за допомогою алкотесту; я не бачив та не чув, щоб ОСОБА_1 відмовлявся пройти будь-який тест чи огляд; я не бачив ОСОБА_1 близько та чітко. Будь-яких ознаків сп'яніння я не помітив. Протокол, пояснення та інше в моїй присутності не складались. Мені просто дали їх підписати."

Згідно наявних в матеріалах справи пояснень, виконаних на заготовленому бланку з друкованим текстом, ОСОБА_1 пропонували проти огляд і за допомогю алкотексту "Драгер", що не відповідає дійсності.

На спростування чи підтвердження пояснень ОСОБА_1, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного 03 червня 2018 року, в якому останній зазначив "Протокол не визнаю тому, що такого не було. Інспектор кричав на мене, я розгубився, в мене був шок", судом апеляційної інстанції неодноразово витребовувався відеозапис подій, за якими був складений протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1, за обставин досліджуваних подій, які мали місце 03 червня 2018 року в м. Києві по бул. Лесі Українки, однак, відповідно до наданої відповіді Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 06 грудня 2018 року за № 37608/41/11/4-2018, у зв'язку з обмеженими строками зберігання, відеозаписи із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, - не збереглися.

При цьому, згідно наявної в матеріалах провадження довідки відеозйомка на нагрудні камери (відеореєстратори) не проводилась, відеозапис зазначеної події відсутній ( а.с. 4).

Судом апеляційної інстанції вжиті всі передбачені законом заходи для дослідження всіх можливих доказів у справі за протоколом про адміністративне правопорушення, складеного 03 червня 2018 року стосовно ОСОБА_1 за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України, а при вичерпності можливостей отримати додаткові дані на спростування/підтвердження доводів ОСОБА_1, викладених в апеляційній скарзі щодо відсутності відмови у визначений законом час на проходження огляду на стан сп'яніння в медичному закладі охорони здоров'я, з урахуванням перебування ОСОБА_1 в КМКЛ "Соціотерапія" більше двох годин, і це без урахування часу його доставляння до вказаного закладу, який розміщений по вул. Визволителів, 6, в м. Києві з місця зупинки транспортного засобу працівниками поліції - з бул.Л.Українки, з урахуванням презумпції невинуватості, слід прийти до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За наведеним, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 16 серпня 2018 року задовольнити та поновити йому цей строк.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 16 серпня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10.200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати невинуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Г.О. Балацька