Постанова

Іменем України

28 жовтня 2019 року

Смт Краснопілля

Справа № 578/1323/19

Провадження № 3/578/337/19

Справа № 578/1325/19

Провадження № 3/578/330/19

Суддя Краснопільського районного суду Сумської області Косар А.І., за участю секретаря судового засідання Литвин А.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Касатської Ю.О., розпорядника Завгородньої ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 , технічний супровід здійснив ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративні справи у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює на посаді начальника ДПРЧ-11 смт Краснопілля, за статтею 122-2 та частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі також - КУпАП/, права, передбачені статтею 268 КУпАП, роз`яснені,

Установив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 30 серпня 2019 року серія ОБ № 145106, складеного поліцейським СРПП № 2 Краснопільського ВП старшим сержантом поліції Рябухою С.О., гр. ОСОБА_1 30 серпня 2019 року о 18 год. 35 хв в смт Краснопілля на вул. О. Шкурка Краснопільського району Сумської області, керував транспортним засобом марки «TOYOTA RAV 4» номерний знак НОМЕР_1 , та був зупинений завчасно поданим спеціальним диском, при спілкуванні з поліцейським різко почав тікати, після чого був переслідуваний службовим автомобілем марки «MITSHUBISHI» номерний знак НОМЕР_2 та зупинився за місцем свого мешкання, чим порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність, передбачена статтею 122-2КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 30 серпня 2019 року серія ОБ № 145107, складеного поліцейським СРПП № 4 Краснопільського ВП старшим сержантом поліції Мигаль С.О., гр. ОСОБА_1 30 серпня 2019 року о 18 год. 35 хв в смт Краснопілля на вул. О. Шкурка Краснопільського району Сумської області, керував транспортним засобом марки «TOYOTA RAV 4» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова), та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність, передбачена частиною першою статті 130КУпАП.

Дані матеріали взаємозв`язані і спільний розгляд є доцільним, тому приходжу до висновку про необхідність об`єднання даних матеріалів.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою з огляду на каральну мету адміністративного стягнення, провадження у справі про адміністративне правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції (справи «Надточій проти України» від 15.05.2008, «Лучанінова проти України» від 09.06.2011), суд дійшов висновку, що справи про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_1 слід вирішувати за аналогією закону, а саме з урахуванням положень Кримінального процесуального кодексу України /далі також КПК/.

Так згідно з частиною четвертою статті 107 КПК здійснювалась фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду справи.

Свою вину у вчиненні вказаних правопорушень ОСОБА_1 у судовому засіданні не визнав, надав письмові заперечення та пояснив, що дійсно 30.08.2019 близько 18.30 год. автомобіль під його керуванням зупиняв поліцейський, але це було на провулку Чкалова АДРЕСА_2 Краснопілля, а не на вул. О. Шкурка, як зазначено у протоколі. Оскільки поліцейський не назвав причину зупинки, то він продовжив рух у напрямку місця проживання, та заїхав у гараж. У цей час почув сирену, а на території домоволодіння побачив поліцейського, який зайшов без дозволу. Між ним та поліцейським відбулася розмова на відстані близько 8 метрів один від одного. Поліцейський незрозуміло з яких підстав почав пропонувати йому пройти освідування. У дворі була його дружина ОСОБА_3 і спостерігала за протиправними діями поліцейського, подружжя ОСОБА_5 наполягало щоб поліцейський покинув територію їх домоволодіння. Поліцейський порушив процедуру освідування на стан алкогольного сп`яніння, свідків не було, докази його відмови пройти освідування відсутні. У його присутності протоколи про адміністративне правопорушення за статтею 122-2 та частиною першою статті 130 КУпАП не складалися і від їх отримання він не відмовлявся.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - ОСОБА_6 , просила суд закрити справу за недоведеністю вини ОСОБА_1 . Також звернула увагу суду на численні порушення з боку працівників поліції при складанні адміністративних матеріалів, про що зазначено у письмових запереченнях. Так поясненя ОСОБА_1 адміністративними матеріалами не спростовуються, а навпаки, наявний відеозапис підтверджує, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівником поліції на провулку Чкалова у смт Краснопілля і про причину зупинки водій не був інформований; поліцейський не озвучив які ознаки алкогольного сп`яніння були у водія і останній не відмовлявся пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння, поліцейський не називав прізвища свідків, у присутності яких ОСОБА_1 пропонувалось пройти таке освідування, і таких на місці події не було, а лише констатував що буде складати протокол.

Свідок ОСОБА_3 суду показала, що її чоловік ОСОБА_1 заїхав автомобілем у гараж, за ним до двору під`їхала поліцейська машина, один з поліцейських без її дозволу проник на територію їхнього домоволодіння, свідок наполягала щоб той покинув подвір`я. Будь яких інших сторонніх осіб на подвір`ї не було. Розмови між чоловіком і поліцейським не чула, бо стояла на відстані близько 10 м біля воріт.

Джерела права й акти їх застосування

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведеним конституційним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Пунктом 8 частини першої статті 23 цього ж Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі -ПДР).

На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися, що передбачено п.2.4 Правил дорожнього руху.

Частиною першою статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачені виключні підстави для зупинки транспортного засобу поліцейським: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Згідно з частиною третьою статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху.

Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що передбачено п. 2.9а Правил дорожнього руху.

За змістом частин другої та третьої статті 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 7.11.2015 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яка визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Згідно з частиною четвертою Розділу ІХ даної інструкції, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Згідно п. 27 Постанови Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за статтею 130 КУпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.

Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

Згідно з частиною шостою статті 266 КУпАП, направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги, передбачені статтею 256 КУпАП, зокрема, зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП установлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки Суду

Враховуючи невизначеність діючими нормами КУпАП процесу судового слідства та збирання доказів під час судового слідства, суд застосовує до спірних правовідносин аналогію права зокрема вимог статті 22 КПК, що передбачає змагальність сторін та свободу в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

З огляду на конкретні обставини справи пояснення ОСОБА_1 не спростовані зібраними доказами.

Матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 30 серпня 2019 року о 18 год. 35 хв в смт Краснопілля на вул. О. Шкурка Краснопільського району Сумської областіне виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Відеозапис, поданий на підтвердження факту порушення Правил дорожнього руху, є неналежним доказом, оскільки у протоколах (серія ОБ №145106, серія ОБ №145107) немає посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі суддів Касаційного адміністративного суду від 24.01.2019 у справі 3 428/2769/17.

В протоколі про адміністративне правопорушення (серія ОБ №145107)зазначені два свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , проте матеріалами справи не доведено, свідками якої події вони були.

Матеріали справи не містять також даних про те, у який спосіб поліцейський ОСОБА_9 О. встановив ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1

Клопотань про виклик до суду свідків від учасників справи не надходило.

У даному випадку протоколи про адміністративне правопорушення (серія ОБ №145106, серія ОБ №145107) не можуть слугувати належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушення за статтею 122-2, частиною першою статті 130 КУпАП.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, враховуючи принцип презумпції невинуватості, суддя дійшла висновку про закриття провадження у справах у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за статтею 122-2, частиною першою статті 130 КУпАП.

Керуючись статтями 245, 247, 252, 268, 269,272, 280, 283 285, 287 - 289, 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за статтею 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Сумського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Краснопільський районний суд Сумської області.

Суддя А. І. Косар