Справа № 699/123/19
Номер провадження № 3/699/50/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2019 року м. Корсунь-Шевченківський

Суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Линдюк В.С., розглянувши матеріали щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_1, виданий 14.12.2006 року Корсунь-Шевченківським РВ УМВС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, пенсіонер, інвалід 3 групи, інші відомості суду не відомі, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області із Корсунь-Шевченківського відділу поліції Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області надійшли матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 15.01.2019 року серія ОБ № 106960, ОСОБА_1 15.01.2019 року о 16 год. 20 хв. по вул. Правобережній в м. Корсунь-Шевченківський, у порушенням п. 2.5 Правил дорожнього руху, керував автомобілем НОМЕР_3, маючи явні ознаки алкогольного спяніння.

ОСОБА_1 у судове засідання зявився, свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та заявив клопотання про виклик свідків, що вказані у протоколі про адміністративне правопорушення від 15.01.2019 року серія ОБ № 106960.

Судом неодноразово надсилалися повістки про виклик в судові засідання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, за адресами зазначеними в протоколі та їх поясненнях, однак вказані особи до суду не зявилися. Рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень №№ 162, 752, що надсилалися ОСОБА_3, повернулися до суду без вручення адресату з відміткою «неправильно зазначена адреса одержувача» та «інші причини, що не дали змоги виконати обовязки щодо пересилання поштового відправлення» (не проживає).

Крім того, під час спроби викликати свідків до суду шляхом оформлення телефонограми, за номерами телефонів, що вказані в поясненнях свідків у матеріалах справи, відповіли особи жіночої статі, які повідомили, що це їх особисті номери телефону, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вони не знають.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, всебічно, повно і обєктивно дослідивши матеріали адміністративної справи, що мають доказове значення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серія ОБ № 106960 від 15.01.2019 року, за змістом якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.5 ПДР, складений у присутності свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3; письмові пояснення ОСОБА_2 і ОСОБА_3, за змістом яких вони були свідками відмови ОСОБА_1 від проходження освідування, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом та правосвідомістю, суд вважає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП України передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є субєктом правопорушення, всіх обовязкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Положеннями ч. 1 ст. 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до змісту п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами), передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 року №1452/735 також передбачено, що огляд особи на стан спяніння проводиться поліцейським у присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395 передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

За змістом диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність як за керування транспортними засобами особою в стані алкогольного сп'яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Водночас, відповідно до змісту матеріалів справи судом не встановлено, яке саме порушення Правил дорожнього руху, відповідальність за вчинення якого передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП, допущено ОСОБА_1

Водночас зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення від 15.01.2019 року серія ОБ № 106960 свідки, ОСОБА_2 і ОСОБА_3, у судові засідання не зявлялися, а у їх пояснення, що містяться в матеріалах справи суперечать суті правопорушення вказаного працівниками поліції у протоколі, а тому у суду наявні сумніви щодо присутності цих осіб при його складанні.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ судами, як і Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, застосовується як джерело права, а саме у Рішенні «Коробов проти України», вказано, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

З огляду на положення ч. 1 ст. 8 Конституції України щодо визначення і дії в Україні верховенства права, вважаю, що гарантії ч. 3 ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, також розповсюджуються на обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Вказана позиція обумовлена тим, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» від 08.06.1976 року, у справі «Гурепка проти України» від 06.09.2005 року, у справі «Менаріні проти Італії» від 27.09.2011 року, вказав, що термін «кримінальне правопорушення», що міститься у ст. 2 Протоколу № 7 до Конвенції, має автономне значення і охоплює суворі за своїми наслідками види адміністративних стягнень, до яких належать адміністративний арешт та значні адміністративні штрафи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вказаного, оскільки протокол про адміністративне правопорушення містить суттєві протиріччя, щодо складу адміністративного правоворушення, за фактом якого його складено, а факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного спяніння чи його відмови від проходження медичного огляду за наявності у нього ознак алкогольного спяніння, не підтверджено належними доказами, відсутні достатні підстави для безсумнівного встановлення наявності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та притягнення до адміністративної відповідальності за санкцією вказаної статті, а тому провадження у даній справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 130, 245, 247, 251, 266, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особами, визначеними ч. 2 ст. 294 КУпАП, до апеляційного суду Черкаської області через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Линдюк В.С.