ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/2455/18 Номер провадження 33/814/343/19Головуючий у 1-й інстанції Тимчук Р. І. Доповідач ап. інст. Нізельковська Л. В.
Категорія: ч.1 ст.130 КпАП України
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Нізельковська Л.В.,

за участі:

захисника - адвоката Хворост Д.М.,

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Хворост Д.М. в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Ленінського районного суду м.Полтави від 11 січня 2019 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 384, 20 грн. в дохід держави.

Постановою судді ОСОБА_3 визнаний винуватим в тому, що він 30.10.2018 року, о 23.29 год., по вул.К.Шосе, 41, в м.Полтава, керував автомобілем „ВАЗ 21070, д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проведено у ПОНД. Своїми умисними діями ОСОБА_3 порушив п.2.9(а) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення. Вказав, що справу про адміністративне правопорушення розглянуто не уповноваженим на її розгляд судом, оскільки ОСОБА_3 проживає на території Октябрського району м.Полтави, адміністративне правопорушення вчинено по вул.Київське Шосе, 41, в м.Полтава, тобто в межах територіальної юрисдикції Октябрського районного суду м.Полтави.

З наявного в матеріалах справи відеозапису неможливо встановити, хто перебував за кермом транспортного засобу.

Висновок щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції складено з істотними порушеннями вимог закону, а саме: в зв'язку з нерозбірливим почерком лікаря не можливо встановити ким направлений та хто доставив ОСОБА_3 до медичної установи для проведення огляду.

Окрім того, просить визнати поважними причини пропуску строку на оскарження постанови та поновити пропущений строк, вказуючи на те, що про місце, дату та час розгляду справи ОСОБА_3 належним чином повідомлений не був, а про результат розгляду справи йому стало відомо лише 23.01.2019 року, а тому не мав змоги в передбачені законом строки оскаржити вказану постанову.

Вислухавши захисника Хворост Д.М. та особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, які підтримали подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови та відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З огляду на те, що справу про адміністративне правопорушення було розглянуто суддею за відсутності правопорушника, а про результати розгляду справи ОСОБА_3 стало відомо лише 23.01.2019 року, строк на апеляційне оскарження постанови пропущено з поважних причин і тому його необхідно поновити.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя місцевого суду дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України. Висновок судді ґрунтується на об'єктивних даних, що маються у справі та були досліджені в судовому засіданні.

Доводи апелянтів про недоведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та про недопустимість доказів - висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння та акта медичного огляду є безпідставними з огляду на таке.

Диспозиція ч.1 ст.130 КпАП України передбачає відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.9 (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився Полтавському обласному наркологічному диспансері.

Факт сп'яніння встановлено висновком лікаря Полтавського обласного наркологічного диспансеру від 31.10.2018.

Згідно з Актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №476 від 31.10.2018 року, лікарем було проведено зовнішній огляд ОСОБА_3 та використано технічний засіб вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі. Результат вимірювання вказав про наявність етилового спирту у видихуваному повітрі в кількості 1,57 %.

Огляд на стан сп'яніння проведено уповноваженою особою в медичному закладі у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я від 09.11.2015 року №1452 №1452/735 і підстав ставити під сумнів акт та виданий на його основі висновок, суд не вбачає.

Факту керування транспортним засобом ОСОБА_3 взагалі не заперечує та зазначає, що після зупинки автомобіля поліцейські запропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння в медичній установі, на що він погодився, та після проведення досліджень не оспорював результати. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 зазначив, що він вживав пиво, тим самим визнав факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, оскільки ці докази є об'єктивними, відповідають вимогам ст.251 КпАП України, узгоджуються між собою і нічим не спростовані.

Що стосується доводів ОСОБА_3 та його захисника про відсутність даних про дату останньої повірки газоаналізатора „Alcotest 6810", то вони є необґрунтованими з огляду на таке.

Положеннями Закону України «Про метрологію, метрологічну діяльність», який набрав чинності 01.01.2016, визначено, що засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові в повітрі, що видихається. Згідно сертифіката затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 01.09.2014 Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобів вимірювальної техніки - Газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії DragerSafery AG CoKGaA Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту, міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747і становить 1 рік.

Як вбачається із наявного в матеріалах справи Акту медичного огляду №476 від 31.10.2018 року, огляд ОСОБА_3 на стан сп'яніння проведено за допомогою спеціального технічного засобу „Alcotest 6810", останньою датою повірки якого є 20.11.2017 року. Тобто, на момент проведення огляду вказаний алкотестер був використаний лікарем в межах міжповірочного інтервалу для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки.

Невідповідність у направленні на проходження огляду номеру службового посвідчення поліцейського із номером посвідчення, зазначеним у висновку, заповнення акту та висновку нерозбірливим почерком, не впливають на доведеність факту керування ОСОБА_3 транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння за обставин, викладених у постанові судді.

Безпідставним є і твердження апелянтів про необхідність скасування постанови в зв'язку з тим, що справа розглянута не уповноваженим судом.

Відповідно до ст.221 КпАП України справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КпАП України, розглядають судді місцевих судів.

Як вбачається із матеріалів справи, дане правопорушення вчинене на території міста Полтава, справа розглянута суддею місцевого суду м.Полтава. При цьому ОСОБА_3 був обізнаний, що протокол про адміністративне правопорушення направлений до Ленінського районного суду м.Полтави, однак, з клопотанням про направлення справи до іншого суду для розгляду за підсудністю не звертався.

Постанова судді є вмотивованою, ухваленою на основі досліджених у судовому засіданні доказів, які є належними, допустимими та в їх сукупності достатніми, а тому підстав для її скасування немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику Хворост Д.М. в інтересах ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Ленінського районного суду м.Полтави від 11 січня 2019 року.

Апеляційну скаргу захисника Хворост Д.М. в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Ленінського районного суду м.Полтави від 11 січня 2019 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Л.В. Нізельковська