Номер справи 237/4365/19
Номер провадження 3/237/1791/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

07.10.19 року м. Курахове

Суддя Мар`їнського районного суду Донецької області Ліпчанський Сергій Миколайович, розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

На адресу Мар`їнського районного суду Донецької області надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП, який 08 серпня 2019 року о 12 годині 00 хвилин за адресою: м. АДРЕСА_1 , вул. Фрунзе, 36/3 у торгівельному приміщенні здійснював торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензії та без марок акцизного товару на частині пляшок алкогольних напоїв , на розлив та цигарками поштучно.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступних висновків.

Приписами частини 1 статті 156 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за роздрібну або оптову, включаючи імпорт або експорт, торгівлю спиртом етиловим, коньячним або плодовим або роздрібну торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами без наявності ліцензії (якщо необхідність одержання такої ліцензії встановлена законом) або без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

При цьому, згідно з ч.ч.1, 2 ст. 3 Господарського кодексу України (далі ГК), під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

Відповідно до ст. 42 ГК України, підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно з ст. 55 ч. ч. 1,2 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 року №222-VIII, за провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування посадові особи суб`єктів господарювання несуть адміністративну відповідальність, передбачену Кодексом України про адміністративну відповідальність.

Приписами п. 7 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» визначено, що виробництво і торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами і пальним, зберігання пального, яка ліцензується відповідно до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального";

Законодавче тлумачення поняття доказів у справі про адміністративне правопорушення наведене у ст. 251 КУпАП України, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прихожу до висновку про те, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення від 08.08.2019 року серії ГП за № 233369, яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення, при цьому суд зазначає , що в силу положень статті 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності;

-рапортом від 08.08.2019 року інспектора чергового СРПП 4 Мар`їнсьбкого ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області, яким зафіксовано результати опрацювання отриманої інформації в межах ЄО за № 5960;

-протоколом вилучення від 08.08.2019 року, який містить перелік вилучених у ОСОБА_1 товарів із зазначенням індивідуальних характеристик вилучених предметів;

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які зазначають, що 08 серпня 2019 року були залучені працівниками поліції у якості понятих та в їх присутності ОСОБА_1 реалізовував населенню цигарки поштучно та спиртні напої в магазині по вул. АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 / АДРЕСА_4 . Красногорівка;

-копією ліцензії Головного управління ДФС у Донецькій області на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями від 19 вересня 2017 року з якої вбачається, що термін дії вказаної ліцензії становить з 01 жовтня 2017 року по 01 жовтня 2018 року.

Таким чином, відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджуються іншими доказами по справі, які, в свою чергу, є логічними, послідовними, повністю узгоджуються між собою.

За таких обставин, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема та належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приймаючи до уваги, що факт продажу алкогольних напоїв, зафіксований в поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , мав місце 08 серпня 2019 року, в той час як строк дії ліцензії на торгівлю алкогольними напоями сплинув 01 жовтня 2018 року, торгівля тютюновими виробами здійснювалась без наявності ліцензії, про що свідчать матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті з конфіскацією предметів торгівлі, як такого, що буде достатнім для виправлення правопорушника. Відомостей про наявність виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі, особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення до матеріалів справи не долучено, що позбавляє суд можливості як встановити факт наявності або відсутності такої виручки, так і, відповідно, застосувати конфіскацію до виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення дорівнює 0,2 розміру мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» з 1 січня 2019 року розмір мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб дорівнює 1921 гривні. Таким чином, розмір судового збору належний до сплати при притягненні правопорушника до адміністративної відповідальності дорівнює 384 гривні 20 копійок.

На підставі викладеного, ч. 1 ст. 156 КУпАП, керуючись ст. ст. 23, 33, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 3400 (три тисячі чотириста) гривень в дохід держави (реквізити рахунку для оплати штрафу: отримувач Мар`їнське УК/Мар`їнський р-н/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 38028736, банк отримувача (ДКСУ) Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО ДКСУ) 899998, номер рахунку 5293, код класифікації доходів бюджету 21081100, найменування коду класифікації доходів бюджету адміністративні штрафи та інші санкції).

Предмети торгівлі, вилучені згідно протоколу вилучення від 08 серпня 2019 року конфіскувати.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави ( АДРЕСА_5 . Липська, АДРЕСА_6 5 АДРЕСА_7 ) в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок (реквізити рахунку для оплати судового збору: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача: 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу.

Постанова в порядку провадження по справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання скарги до Донецького апеляційного суду через Мар`їнський районний суд Донецької області.

Суддя Сергій Миколайович Ліпчанський