Справа № 303/5206/18
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

26.02.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Мишинчук Н.С., з участю захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - адвоката Ціпле І.Ю., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу останнього в інтересах ОСОБА_2 на постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 вересня 2018 року.

Цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень без конфіскації.

Стягнуто з ОСОБА_2 352 грн. 40 коп. судового збору.

За постановою судді Дем'ян В.М. визнаний винним у тому, що він 04 серпня 2018 року о 08 год. 30 хв. на 777 км. автодороги Київ-Чоп М-06, керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Grafter», реєстраційний номер НОМЕР_1, надавав послуги з перевезення пасажирів по маршруту Україна-Чехія, без ліцензії на здійснення певного виду діяльності, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, суд обґрунтував протоколом про адміністративне правопорушення серії ІІ за №0005404 від 04.08.2018 року.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції адвокат ОСОБА_2 - Ціпле І.Ю. оскаржив таку в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на ст.ст. 251, 256, 257, 268, 278, 294 КУпАП, ст. 129 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, просив постанову суду першої інстанції скасувати та на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі закрити. Вважає, що постанова Мукачівського міськрайонного суду від 7 вересня 2018 року є незаконною та необґрунтованою, прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що в оскаржуваній постанові суду зазначена неправдива інформація, оскільки ОСОБА_2 ніякої послуги з перевезень пасажирів не надавав, ніякі прибутки не отримував, а протокол підписав, будучи шокованим даною ситуацією та не розуміючи правових наслідків. Крім того, посилається на те, що судом першої інстанції його не було повідомлено належним чином про слухання справи, чим було позбавлено можливості надати пояснення з приводу протоколу та заявляти клопотання. В апеляційній скарзі вказує на те, що примірник протоколу ОСОБА_2 не вручався, а сам протокол був складений з порушенням вимог ст.256 КУпАП, а тому підлягав поверненню для правильного оформлення. Вважає, що судовий розгляд проведений без з'ясування всіх обставин справи, що суддею допущена неповнота та поверховість при з'ясування фактичних обставин справи.

Разом з тим, в апеляційній скарзі одночасно заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки такий пропущений з поважних причин. Так, відповідно до відомостей, наданих ідентифікатором Укрпошти, конверт з постановою з штрих-кодом за №080 був отриманий 15.09.2018 року, а апеляційну скаргу подано 24.09.2018 року.

Заслухавши пояснення адвоката Ціпле І.Ю. про підтримання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та доводи апеляційної скарги, дослідивши та перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Ст. 294 КУпАП встановлено десятиденний строк оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, який у разі його пропущення з поважних причин може бути поновлено органом, що розглядає справу.

Вирішуючи по суті клопотання Ціпле І.Ю. про поновлення строку апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції зважає на те, що ані ОСОБА_2, ані його захисник Ціпле І.Ю. не були присутніми при розгляді справи судом першої інстанції. Зокрема, апеляційним судом встановлено, що судову повістку про слухання справиОСОБА_2 отримав разом з повним текстом постанови суду, а саме - 15.09.2018 р., що підтверджується відомостями, наданих ідентифікатором Укрпошти, за штрих-кодами конвертів з судовою повісткою за №340 та з постановою за №080 (а. с. 33,34,35). Разом з тим апеляційну скаргу подано 24.09.18, тобто на дев'ятий день з моменту отримання копії оскаржуваної постанови, а тому апеляційний суд вважає, що з метою недопущення порушення права особи на захист, строк апеляційного оскарження слід поновити.

Щодо доводів апелянта про відсутність складу правопорушення, то апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З оскаржуваної постанови вбачається, що суддя при розгляді справи вказаних вимог закону не дотримався, допустив формальність у її вирішенні, з'ясував обставини неповно та без всебічної юридичної оцінки, що призвело до прийняття ним необґрунтованого рішення.

Вказуючи, що вина ОСОБА_2 підтверджена даними, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ІІ за №0005404 від 04.08.2018 року, суд не мотивував, які саме фактичні дані вони підтверджують з урахуванням нормативних актів та диспозиції ч.1 ст. 164 КУпАП.

Положенням ч. 1 ст. 164 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачено законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до п.14.1.36 ст.14 ПК України, господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно п. 24 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» від 02.03.2015 р. №222-V111, ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності, як перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.

Під час апеляційного розгляду цієї справи не встановлені об'єктивні дані на підтвердження того, що ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Grafter», реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснював оплатне перевезення пасажирів, в тому числі за маршрутом Україна-Чехія та водночас без наявності відповідної ліцензії. Пояснень тих осіб, які знаходилися в транспортному засобі під керуванням ОСОБА_2, та який був зупинений працівниками Укртрансбезпеки у Закарпатській області на 777 км дороги Київ-Чоп, у справі немає.

Отже, матеріали справи не містять доказів, які б об'єктивно підтверджували вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, тільки сам протокол про адміністративне правопорушення, на який зіслався суд першої інстанції. Разом з тим в даному протоколі не зазначено точних обставин вчинення правопорушення, не викладено відомості, яким чином ОСОБА_2 надавав послуги з перевезення пасажирів (регулярно, нерегулярно, на комерційні основі, чи за власний кошт, на замовлення чи в ході використання у власних цілях), не зазначено прізвища пасажирів, які скористались його послугами, не вказано платно чи безоплатно такі послуги надавались, за якою ціною здійснював послуги з перевезення пасажирів, відсутні відомості про систематичність та регулярність таких послуг та чи взагалі такі послуги надавалися. Також у матеріалах справи відсутні будь-які документальні докази про отримання ОСОБА_2 грошових коштів за надані послуги та про те, чи такі кошти вилучались, що унеможливлює встановити мету ОСОБА_2 щодо отримання прибутку, а також визначити суб'єктивну сторону проступку, що характеризується наявністю умислу правопорушника, спрямованого на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формі.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 164 КУпАП.

З наведених підстав апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду - скасуванню як винесена з порушенням норм матеріального права та є необґрунтованою, а провадження в справі - закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

клопотання Ціпле Івана Юрійовича в інтересах ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 вересня 2018 року задовольнити.

Апеляційну скаргу Ціпле Івана Юрійовича в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 вересня 2018 року, якою на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 164 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя: