Номер провадження: 33/813/1479/19
Головуючий у першій інстанції Чванкін С. А.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря судового засідання Віцько А.І.

осіб, які з`явилися до судового засідання:

- ОСОБА_1 ;

- Попроцького Д.М. (адвоката ОСОБА_1)

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 05 вересня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 05 вересня 2019 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 384,20 грн.

Не погоджуючись з зазначеною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 05 вересня 2019 року та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, посилаючись на неповне дослідження та з`ясування судом всіх обставин справи.

Так, апелянт зазначає, що суд не мав права позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки він не отримував водійські права. А оскільки водійські права він не отримував, то він не повинен нести відповідальність у вигляді штрафу.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін, які з`явився до судового засідання, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наведених в цій постанові підстав.

Згідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №161409 від 16.06.2019 року, ОСОБА_1 16 червня 2019 року о 05 годині 00 хвилин керував мопедом «Хонда» по вул. Тимірязєва 68 в м. Одеса, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у присутності двох свідків, ОСОБА_1 відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно письмових пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 16.06.2019 року, громадянин ОСОБА_1 знаходився в стані алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода), від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу драгер або в медичному закладі, відмовився (а.с.03-04).

Разом з тим, відповідно до довідки Територіального сервісного центру № 5154 Регіонального сервісного центру в Одеській області Міністерства внутрішніх справ України від 13.09.2019 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія не отримував (а.с.14).

Відповідно до п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Так, постановляючи оскаржувану ухвалу, судом не було враховано, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП України, не має водійських прав, а тому виніс постанову про позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, яка не заснована на законі.

Тому в частині передчасного позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не погоджується з доводами апеляційної скарги, що оскільки ОСОБА_1 не отримував водійського посвідчення, то він не повинен нести відповідальність й за інші правопорушення, передбачені ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки не отримання водійських прав не звільняє його від відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що прямо заборонено законом.

Тобто законодавець врегулював, що відповідальності за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння підлягає будь-яка дієздатна особа, яка досягла 16 років, незалежно від того чи має вона спеціальне право керування транспортними засобами і водійське посвідчення з відповідною категорію управління чи фактично керувала транспортними засобами без наявності відповідного права керування.

Тому посилання у доводах апеляційної скарги, що особа, яка не має права керування транспортним засобом не є водієм і не може бути притягнута до адміністративної відповідальності за статею 130 ч.1 КУпАП є неспроможними.

Також не можуть бути взятими до уваги доводи апеляційної скарги, що при керуванні мопедом до 50 куб см. не передбачено наявності відповідного права керування і сам такий мопед не є транспортним засобом, а особа, яка керує водієм і тому не може бути притягнута до адміністративної відповідальності за статею 130 ч.1 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ПДР України мопед - двоколісний транспортний засіб, що має двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт;

В Україні згідно з Віденською конвенцією про дорожній рух від 1968 року та з пізнішими правками, а також згідно з "Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами "Постанови Кабміну України № 340 та № 511 передбачена зокрема категорія «А1», яка надає право керування мопедами, моторолерами та іншими двоколісними ТЗ з об`ємом двигуна до 50 куб. см або електродвигуном до 4 кВт.

Тобто ПДР України передбачена наявність категорії при керуванні мопедом.

Сам по собі факт не отримання права керування мопедом, але фактичне керування вказаним транспортним засобом не звільняє таку особу від відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або у разі відмови на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння.

Відповідно до п.2.9 а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За вимогами п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до Закону, у своїх діях поліцейський керується Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затв. Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015р. №1452/735), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (затв. Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008р.), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затверджено Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року).

Відповідно до п.2 Порядку - огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно п. 3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є:- запах алкоголю з порожнини рота;- порушення координації рухів;- порушення мови;- виражене тремтіння пальців рук;- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;- поведінка, що не відповідає обстановці.

Водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного сп`яніння (п. 1 розділу 9 Інструкції 2).

Згідно п. 3 Порядку та п. 6 Інструкції огляд проводиться двома способами:

1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів

2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

За наявності ознак алкогольного сп`яніння поліцейський проводить огляд за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

У свідків поліцейський відбирає пояснення, де повинні бути викладені всі обставини, свідками яких вони стали.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. (п. 7 Інструкції).

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

За вимогами п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні в апеляційному суді неповнолітній ОСОБА_1 в присутності свого захисника не заперечив, що дійсно 16 червня 2019 року о 05 годині 00 хвилин керував мопедом «Хонда» по вул. Тимірязєва 68 в м. Одеса, а перед цим вживав алкогольні напої (пиво) і на пропозицію працівників поліції відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці за допомогою спеціальних технічних засобів, так і у відповідній медичній установі лікарем-наркологом.

Апеляційним судом оглянутий відеозапис з місця скоєння правопорушення, знятий працівниками поліції, з якого вбачається, що ніякого примусу працівники поліції на ОСОБА_1 не застосовували, поводили себе ввічливо, тактовно і на їх запитання щодо вживання алкоголю, ОСОБА_1 відповів позитивно, що дійсно вживав алкоголь і при цьому на власний розсуд переконливо висловився про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Адвокат Попроцький Д .В. в судовому засіданні не заперечував, що дії поліцейських у встановленому порядку не оскаржувалися.

Згідно ч.1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій, який керував транспортним засобом перед його зупинкою працівниками поліції чи ні, і відмова пройти огляд мають наслідком притягнення до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у відповідності до санкції передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Щодо характеру вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, апеляційний суд зауважує, що керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння та відмова особи, яка керує транспортним засобом у проходженні огляду на стан сп`яніння за вимогою працівників поліції відноситься до найбільш тяжких адміністративних проступків у сфері безпеки дорожнього руху.

За офіційними даними з відкритих джерел, а тому загальновідомими даними статистики, яка наводиться МВС України, вбачається, що протягом січня-липня 2019 року в Україні в дорожньо-транспортних пригодах загинули 1688 осіб. Тобто в середньому щодня гине 8 осіб, кожні три години - одна людина. Від початку року в Україні сталося 86,7 тисячі аварій. Тобто в середньому щодня - 409, або ж одна ДТП кожні 3-4 хвилини. Травмованих у ДТП за сім місяців - 16921 особа, тобто щодоби - 80. Порівняно з минулим 2018 роком показники зросли на 7-10%.

Серед основних причин аварій - порушення правил проїзду перехресть, недотримання правил безпечної дистанції, порушення правил маневрування, перевищення припустимої швидкості руху, керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння (Статистика Департаменту патрульної поліції МВС України за 7 місцяів 2019 року).

Що стосується особи ОСОБА_1 , то на час вчинення правопорушення передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та притягнення його до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 є учнем 11 класу ЗОШ 106 м. Одеси, який, як він пояснив суду, 16.06.2019 року в компанії інших неповнолітніх протягом ночі вживали пиво і о 05-00 годині ранку по черзі стали кататися на мопеді безвідносно до того чи є у того чи іншого неповнолітнього право керування таким транспортним засобом і незалежно від того чи вживала така особа алкогольні напої.

Враховуючи наведене будь-яких підстав застосування до ОСОБА_1 з урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника, заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу апеляційним судом не встановлено, внаслідок чого ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності на загальних підставах .

Слід звернути увагу, що в апеляційній скарзі адвокатом Попроцьким Д.В . взагалі не акцентувалася увага апеляційного суду на характері вчиненого правопорушення та особі правопорушника, як підстави можливого застосування положення ст. 13 КУпАП та заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 не заперечуючи факт вживання алкогольних напоїв перед керуванням транспортним засобом, свідомо та на власний розсуд відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП, за що з урахуванням відсутності в нього права керування транспортним засобом (мопедом) передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 05 вересня 2019 року - змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частини постанови суду посилання на необхідність позбавлення ОСОБА_1 права керування всіма видами транспортних засобів, строком на один рік та викласти резолютивну частину постанови Київського районного суду м. Одеси від 05 вересня 2019 року в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення наступним чином:

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе