Каланчацький районний суд Херсонської області
_____________________________________________________________________________
Справа №: 657/1255/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2019 року Суддя Каланчацького районного суду

Херсонської області Максимович І. В. , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт. Каланчак Херсонської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Державної Прикордонної Служби України Азово-Чорноморсього регіонального управління Херсонський прикордонний загін відділ прикордонної служби «Скадовськ» відділення інспекторів прикордонної служби «Хорли» про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Каланчак Херсонської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Каланчацького районного суду Херсонської області надійшов матеріал, який містить протокол про адміністративне правопорушення АзЧРУ № 163704 від 30 червня 2019 року, відповідно до якого, 30 червня 2019 року о 08 год. 30 хв. в межах берегової смуги Каркініцької затоки Чорного моря в районі с. Хорли Каланчацького району Херсонської області ОСОБА_1 займався незаконним виловом водних живих ресурсів за допомогою двох ятерів креветочних, саме :1) довжина - 22 м, висота 40 см, вічко -0,6 мм; 2) довжина 26 м, висота 40 см, вічко 0,6 мм. На момент перевірки ОСОБА_1 водні біоресурси не було виявлено, а тому вони не вилучались. Своїми діями правопорушник порушив п. 3.15 Правил любительського і спортивного риболовства та ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 85 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення АзЧРУ № 163704 від 30 червня 2019 року, відповідно до якого, 30 червня 2019 року о 08 год. 30 хв. в межах берегової смуги Каркініцької затоки Чорного моря в районі с. Хорли Каланчацького району Херсонської області ОСОБА_1 займався незаконним виловом водних живих ресурсів за допомогою двох ятерів креветочних, саме :1) довжина - 22 м, висота 40 см, вічко -0,6 мм; 2) довжина 26 м, висота 40 см, вічко 0,6 мм. На момент перевірки ОСОБА_1 водні біоресурси не було виявлено, а тому вони не вилучались. Своїми діями правопорушник порушив п. 3.15 Правил любительського і спортивного риболовства та ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 85 КУпАП.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення «Авшар проти Туреччини»), суд враховує наявність узгоджених між собою, належних та допустимих доказів, які вказують на наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушень, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з дня його виявлення. У разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини (п. 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України», заява № 21722/11) закріплення строків давності слугує задля забезпечення юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від незаявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить визначення терміну триваючого правопорушення. В той же час, від правильного визначення моменту, коли правопорушення вважається вчиненим та виявленим залежить можливість притягнення до адміністративної відповідальності.

Триваючим адміністративними проступками є проступки, пов`язані з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), які припиняються або виконанням регламентованих обов`язків, або притягненням винної особи до відповідальності. Дуже часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності».

Така ж сама правова позиція викладена у постанові Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24 червня 1988 року зі змінами станом на 25 травня 1998 року у п. 6 якої роз`яснено, що при перевірці додержання органом (посадовою особою) встановленого ст.38КУпАП строку застосування адміністративного стягнення судам слід мати на увазі, що при правопорушеннях, які тривають (самоправне зайняття жилого приміщення - ст.151 КУпАП, порушення або невиконання встановлених правил пожежної безпеки - ст.175 КУпАП, невиконання обов`язків по вихованню і навчанню дітей - ст. 184КУпАП та ін.), зазначений строк обчислюється з дня виявлення правопорушення.

Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Вказане правопорушенням не є триваючим, а застосування адміністративного стягнення поза межами тримісячного строку з дня його вчинення, є неправомірним.

Як зазначено у протоколі ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення 30 червня 2019 року. На момент розгляду справи сплив тримісячний строк з дня вчинення ОСОБА_1 правопорушення.

Згідно з вимогами п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків передбачених у статті 38 КУпАП.

Виключення провадження у справах про адміністративне правопорушення за спливом строків ст. 38 КУпАП є формою вираження відмови держави від притягнення особи до адміністративної відповідальності, а метою останньої є доведення вини. Отже, поєднання закриття справи із одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями. Дана норма є імперативною і не передбачає обов`язку суду визначати питання вини особи за межами строку, передбаченого статтею 38 цього Кодексу.

Прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року.

Тобто, суд позбавлений процесуальної можливості досліджувати докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_1 , а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 38, ст.ст. 247, 276, 279, 283-285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, закрити, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена в 10 - ти денний термін з дня її винесення до Херсонського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги, через Каланчацький районний суд Херсонської області, відповідно до ст. 294 КУпАП.

Суддя Каланчацького

районного суду І. В. Максимович

Строк пред`явлення постанови до виконання "____"__________200__р.

Постанова набирає чинності "_____"_______________200_р.