П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/1148/19

21 жовтня 2019 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Кушнірчук М.Д.,

з участю прокурора - Богака А.В.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Надвірна матеріали адміністративної справи, які надійшли від Управління захисту економіки в Івано-Франківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, жительки АДРЕСА_1 , з вищою освітою, працюючої заступником начальника управління начальника відділу державних соціальних інспекторів управління соціального захисту населення Надвірнянської РДА, розлученої, на утриманні немає нікого, несудимої, громадянки України,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

05.06.2019 року до суду від Управління захисту економіки в Івано-Франківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-6 КУпАП.

З протоколу № 155/2019 про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією від 23.05.2019 року, вбачається, що відповідно до розпорядження Надвірнянської РДА №105-к від 26.12.2016 року ОСОБА_1 з 27.12.2016 року призначено на посаду заступника начальника управління - начальника відділу державних соціальних інспекторів управління соціального захисту населення Надвірнянської РДА, в порядку переведення з посади заступника начальника управління соціального захисту населення районної державної адміністрації.

За таких обставин, відповідно до п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, як на державного службовця.

Відповідно до пункту 13 статті 1 Закону, суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Згідно із частиною другою статті 52 Закону у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції. Вказана інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та оприлюднюється на офіційному сайті НАЗК.

Відповідно до пункту 6 розділу 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 року № 3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за № 959/29089, суб`єкти декларування письмово повідомляють НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другою статті 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Реєстру відповідно до технічних вимог до форми. Згідно з пунктом 2 розділу 2 зазначеного порядку повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування подається через електрону мережу Інтернет з використання програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті суб`єкта декларування після реєстрації в Реєстрі.

Опрацюванням відомостей з Реєстру встановлено, що ОСОБА_1 28.10.2015 року подала декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2015 рік, 20.03.2017 року щорічну Декларацію за 2016 рік, 21.03.2018 року щорічну Декларацію за 2017 рік а 11.03.2019 року щорічну Декларацію за 2018 рік.

Встановлено, що ОСОБА_1 у щорічній Декларації за 2018 рік зазначила житловий будинок загальною площею 78,5 м.кв., за адресою м АДРЕСА_1 (дата набуття права власності 15.11.2017), вартість якого становить 248226 грн.

Даний факт підтверджується інформацією про реєстрацію права власності на нерухоме майно, яка міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, щодо ОСОБА_1 , яка 15.11.2017 року відповідно до договору дарування, частки у праві власності на житловий будинок, серія та номер №674, виданий 15.11.2017 року отримала у власність 5/6 часток у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 78,5 м.кв., що розташований по АДРЕСА_1 .

Вартість частки (5/6) житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 78,5 м.кв., що розташований по АДРЕСА_1 відповідно до висновку експерта про вартість об`єкта оцінки становить 206855 грн.

У підрахунку законодавчого порогу, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017 року, сума становить 80000 гривень.

Враховуючи, що вартість отриманого доходу перевищує поріг у 50 прожиткових мінімумів доходів громадян, встановлених на 1 січня 2017 року, у ОСОБА_1 на виконання вимог ч.2 ст.52 Закону, виник обов`язок у десятиденний термін з моменту отримання доходу письмово повідомити НАЗК про суттєві зміни у майновому стані.

Відповідно до положень статей 251-253 ЦК України передбачено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія має юридичне значення. Він може визначатися роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Його перебіг починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Тобто впродовж періоду з 00.00 год. 16.11.2017 року по 23.59 год. 25.11.2017 року у ОСОБА_1 виник обов`язок повідомити НАЗК про суттєві зміни у майновому стані.

Опрацюванням відомостей з Реєстру, встановлено, що ОСОБА_1 станом на 25.11.2017 року та на час складання протоколу не повідомила НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, а саме про факт отримання доходу у вигляді (5/6) частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 78,5 м.кв., що розташований по АДРЕСА_1 , вартістю 206855 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 будучи заступником начальника управління - начальником відділу державних соціальних інспекторів управління соціального захисту населення Надвірнянської РДА, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією у відповідності до підпункту «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону, 15.11.2017 року отримала дохід у вигляді нерухомого майна, а саме (5/6) частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 78,5 м.кв., що розташований по АДРЕСА_1 , вартістю 206855 грн., що перевищує поріг у 50 прожиткових мінімумів доходів громадян встановлених на 1 січня 2017 року (80000 грн.) та в порушенням ч.2 ст.52 Закону не повідомила НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, чим вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 172-6 КУпАП, а саме не повідомлення НАЗК про суттєві зміни в майновому стані.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні даного корупційного правопорушення визнала. Суду пояснила, що в листопаді 2017 року вона отримала від своєї матері в дарунок 5/6 часток житлового будинку в АДРЕСА_1 , вартістю 206855 грн. Зазначила, що на час вчинення нотаріальних дій і аж до моменту декларування не знала, що в ч.2 ст.52 ЗУ «Про запобігання корупції» внесено зміни, згідно яких визначено, суму в 50 прожиткових мінімумів, встановлених на 1 січня відповідного року, яка зобов`язує у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції.

Розуміє, що порушила ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомивши НАЗК про суттєві зміни в майновому стані.

В судовому засіданні заявила клопотання про закриття провадження в справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні вважає що протокол № 155/2019 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, складений УЗЕ в Івано-Франківській області ДЗЕ НП України підставно.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення доведена повністю, а тому просить визнати її винуватою, а справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-6 КУпАП закрити в зв`язку з закінченням на момент розгляду строків, визначених КУпАП.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, думку прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.7 КУАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч.2 ст.9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Крім фактичного визнання вини ОСОБА_1 , її вина у вчиненні правопорушення доведена протоколом про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією № 155/2019 від 23.05.2019 року, яким встановлено факт вчинення порушення ОСОБА_1 вимог Закону України «Про запобігання корупції», відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП (а.с.2-8); рапортом оперуповноваженого УЗЕ в Івано-Франківській області від 22.05.2019 року (а.с.9); інформації з офіційного сайту Національного агентства з питань запобігання корупції результату пошуку, з якого вбачається, що ОСОБА_1 станом на 25.11.2017 року не повідомила НАЗК про суттєві зміни в майновому стані (а.с.11-17); інформацією про реєстрацію права власності на нерухоме майно, яка міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с.25-27) та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Таким чином, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, які узгоджуються між собою, оцінивши їх у сукупності, суд прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Разом з тим, п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов`язані з корупцією" № 13 від 25 травня 1998 року роз`яснено, що у справах даної категорії суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне дослідження всіх обставин, передбачених статями 247 і 280 КУпАП. При цьому особливу увагу необхідно звертати на з`ясування в кожній справі зокрема і питань, чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені статтею 38 КУпАП. Будь-яке поновлення, продовження чи зупинення перебігу таких строків КУпАП не передбачено. Тому в разі закінчення строків накладення адміністративного стягнення провадження у справі має бути закрито (п.20 Постанови).

В свою чергу, виходячи з ч.3 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Так, провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи) (пункт 2.2. мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 "У справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП".

Тобто, провадження у справі про адміністративне правопорушення складається з різних стадій, які відрізняються одна від одної колом учасників провадження, характером проваджуваних дій та їх юридичною роллю, зокрема це: стадія порушення адміністративного провадження та адміністративне розслідування; розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення в ній постанови; перегляд справи у зв`язку із оскарженням постанови по справі; виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Закріплення строків давності слугує кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від незаявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними. Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень (пункт 137 Рішення Європейського Суду з прав людини від 09 січня 2013 року у справі "О.Волков проти України", Заява № 21722/11).

Таким чином в даному випадку застосування строку накладення адміністративного стягнення є важливим аспектом права на справедливий судовий розгляд, яке гарантовано статтею 6 Європейської конвенції з прав людини, при цьому роль такого строку має велике значення, під час інтерпретації в світлі преамбули Конвенції, відповідна частина якої, проголошує верховенство закону, що є обовязковим для країни, які підписали Конвенцію.

Крім того, п.7 ст.247 КУпАП містить імперативне правило, згідно із яким провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Враховуючи те, що 3-місячний строк, передбачений ч.3 ст.38 КУпАП, з дня виявлення правопорушення, на час вирішення справи минув, провадження у справі підлягає закриттю відповідно до вимог п.7 ст.247 КУпАП, де міститься вимога не розпочинати провадження у справі, а розпочате закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Виходячи з вимог ст.284 КУпАП, при прийнятті рішення в резолютивній частині постанови необхідно викласти тільки одне з передбачених цією статтею рішень: про накладення адміністративного стягнення чи про закриття справи, і в даному випадку про закриття справи.

При цьому, при закритті провадження на підставі ст.38 КупАП суддя повинен встановити наявність чи відсутність вини особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то судовий збір по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до приписів ст.401 КУпАП - не сплачується.

Керуючись ст.ст.7, 38, 401 221, 245, 247, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.172-6 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга на постанову подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Грещук Р.П.