ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Стефанишин С.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

09 грудня 2018 року о 21 год. 20 хв. ОСОБА_1, в м. Хмельницькому по вул. Залізняка, 18 керував транспортним засобом «AUDI A4» номерний знак (PL) RP65287 у стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager», тест № 3292 в присутності двох свідків. Проба позитивна та склала 1.40‰, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху.

Встановлено, що 25 вересня 2018 року, постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

Своїми навмисними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з'явився, хоча судом неодноразово вжито заходи щодо належного повідомлення про дату і місце розгляду справи за адресою зазначеною у протоколі та за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суду не повідомив, клопотань суду не подавав, що у силу ст. 268 КУпАП не перешкоджає розгляду справи по суті.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об'єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 130 КУпАП, а вина доведена матеріалами справи.

Зокрема, вина ОСОБА_1 підтверджується, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 218082, результатами приладу «Drager Alcotest 6810», тест № 3292 від 09.12.2018 року з результатом 1.40 ‰, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеозаписом з нагрудних камер спостереження інспекторів патрульної поліції, постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25.09.2018 року про притягнння до адміністративної відповідальності остннього, довідкою про те, що ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, не працює та є особою, яка підлягає адміністративній відповідальності, обставиною, яка обтяжує відповідальність правопорушника є повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Таким чином, з вищевикладеного, аналізуючи матеріали справи, зважаючи на ту обставину, що ОСОБА_1, протягом короткого проміжку часу повторно вчинив грубе порушення ПДР України, внаслідок якого могли настати тяжкі наслідки, своїми діями наражав на небезпеку себе та інших громадян, керуючи транспортним засобом в стані спяніння, тому, за таких обставин, суд приходить до переконання, що останній належних висновків для себе не робить, а тому вважає за доцільне, з метою попередження вчинення ним грубих правопорушень в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів, з метою його виховання та недопущення нових порушень у майбутньому, оскільки застосування більш мякого стягнення не досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Крім того, згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Отже, судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 384,20 грн., підлягає стягненню із ОСОБА_1.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 40-1, 22, 33, 130 ч.2, 283, 284, 294 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 1200 (тисячу двісті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень на користь держави з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя: