Провадження № 3/734/1341/19 Справа № 734/3393/19
ПОСТАНОВА

іменем України

29 жовтня 2019 року смт. Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Бузунко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт Козелець справу, що надійшла від Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника Биковець О., про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомий, уродженця м. Чернігів, громадянина України, місце служби і посада: Чернігівський зональний відділ Військової служби правопорядку, старший офіцер відділення організації охорони, патрульно-постової служби, розшуку та діяльності ВСП в гарнізонах, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військове звання: майор,
за частиною третьою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 проходить військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З 28.08.2019 року майор ОСОБА_1 згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 тимчасово виконував обов`язки начальника відділення Військової служби правопорядку (смт Десна Козелецького району Чернігівської області) Чернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку.

02 вересня 2019 року о 15.20 годині майор ОСОБА_1 був виявлений підполковником ОСОБА_3 , у присутності майора ОСОБА_4 , старшого офіцера відділення військової інспекції безпеки дорожнього руху ІНФОРМАЦІЯ_1 на території військової частини (відділення Військової служби правопорядку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ), під час виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані. Згідно виписки із медичної карти амбулаторного хворого наркологічного диспансерного відділення Чернігівської психоневрологічної лікарні майору ОСОБА_1 було встановлено діагноз «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Гостра інтоксикація неускладнена. Алкогольне сп`яніння». Алкотест від 02 вересня 2019 року № 1359/357 (1,32 проміле).

Таким чином, внаслідок особистої недисциплінованості та безвідповідальності майор ОСОБА_1 вжив спиртні напої, перебував на території військової частини (відділення Військової служби правопорядку в смт Десна Козелецького району Чернігівської області) та виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані. Своїми умисними діями, добре усвідомлюючи їх характер, порушуючи військову дисципліну, завідомо знаючи про відповідальність, майор ОСОБА_1 порушив імперативні вимоги статей 11, 16, 49, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Зазначеними діями майор ОСОБА_1 вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення України, тобто перебував на території військової частини та виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані, в умовах особливого періоду.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності - майор ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Разом з протоколом до суду було надано заяву ОСОБА_1 про розгляд справи за його відсутності та визнання ним своєї вини у вчиненні правопорушення.

Відповідно до частини другої статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення України справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не входять до переліку справ, розгляд яких здійснюються за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, враховуючи, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня скоєння правопорушення, а також з метою запобігання затягування розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за його відсутності.

Суд дослідивши матеріали справи вважає, що дії ОСОБА_1 містять склад правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, його вина підтверджується матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення КІЧРН № 2/19 від 03.09.2019 року, випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1359/357 від 02.09.2019 року, поясненнями свідків.

Згідно вимог статті 15 Кодексу України про адміністративні правопорушення військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Згідно вимог статті 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно вимог статті 27 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення злочину військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

Згідно вимог статті 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України за вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно вимог статті 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Згідно вимог статті 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).

16 квітня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців та деяких інших осіб». Статтею 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність військовослужбовців за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Частиною третьою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

В статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із статтею 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином суддя вважає, що вина ОСОБА_1 доведена в повному обсязі, та його дії правильно кваліфіковані за частиною третьою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Обставин, що згідно статей 34, 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення суд враховує дані про особу ОСОБА_1 , те, що він проходить військову службу, під час якої вчинив дане правопорушення, та вважає можливим застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 215 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 3 655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) гривень 00 коп.

Керуючись частиною третьою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомий визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення України, і застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двухсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 3 655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) гривень 00 коп. в дохід держави.

Згідно з частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення України штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення..

Відповідно до статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення України у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Козелецького районного суду
Чернігівської області О.А. Бузунко