Провадження № 3/522/8731/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Чернявська Л.М., розглянувши матеріали які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області 08.08.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БД №155331 від 18.07.2019 року, відповідно якого зазначено, що 18.07.2019 року в м. Одесі, по вул. Катерининській, 23, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Toyota номерний знак НОМЕР_1 не дотрималася безпечної дистанції та здійснила зіткнення з автомобілем Renault номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2

Зазначена подія була зафіксована співробітниками поліції та кваліфікована як порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КпАП України.

На підтвердження вини, орган, що склав адміністративний протокол посилається на:

- протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 155331 від 18.07.2019 року за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 ;

- пояснення самої ОСОБА_1 ;

- пояснення учасника ДТП ОСОБА_2 , в яких останній зазначив, що в ДТП винна ОСОБА_1 ;

- схему події, якою зафіксовано факт дорожньо-транспортної пригоди, місце розташування транспортних засобів після скоєння ДТП, пошкодження транспортних засобів, загальний стан транспортних засобів.

У судове засідання 21.08.2019 року ОСОБА_1 не з`явилася, надала до канцелярії суду заяву з письмовими поясненнями, в яких зазначила, що зіткнення зовсім не було, та ніяких ушкоджень взагалі немає на підтвердження чого надано фотознімки з місця ДТП. Також просила про розгляд справи за її відсутністю.

Судове засідання було відкладено на 16 жовтня 2019 року та викликано обох учасників ДТП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

В судовому засіданні 16.10.2019 року ОСОБА_1 підтвердила обставини викладені в наданих до суду поясненнях, також заперечувала факт своєї провини, посилаючись на те, що в її діях відсутній склад правопорушення, так як в результаті події, яка мала місце 18 липня 2019 року не було навіть й дотику автомобілів, а всупереч цього водій транспортного засобу Renault безпідставно звинуватив її у наявних на його авто пошкодженнях. При цьому стверджувала, що наявні пошкодження на транспортних засобах, які вбачаються на наданих до суду фотознімках були спричинені задовго до обставин 18 липня 2019 року та не мають жодного відношення до даної події, оскільки виходячи з характеру наявних ушкоджень на автомобілі, зазначене ОСОБА_2 не відповідає технічній можливості їх утворення та навіть не визначається як «ушкодження». Також просила викликати свідка ОСОБА_3 , що може підтвердити обставини дорожньо транспортної пригоди та закрити провадження по справі про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу про адміністративні правопорушення України за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

До суду також викликався інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 , в якості свідка, який в судове засідання не з`явився. Відповідно письмових пояснень ОСОБА_2 , наявних в матеріалах справи, викладено обставини дорожньо-транспортної пригоди, також зокрема те, що він зупинився на червоний сигнал світлофору та приблизно через хвилину в його автомобіль в`їхав автомобіль Toyota, в результаті чого його автомобіль отримав пошкодження заднього бамперу та заднього правого крила.

Водночас, на противагу вказаному, викликана за клопотанням ОСОБА_1 та допитана в судовому засіданні 16 жовтня 2019 року ОСОБА_3 в якості свідка, яку було попереджено про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, підтвердила обставини викладені ОСОБА_1 та вказала, що 18 липня 2019 року будучи пасажиром автомобіля Toyota під керуванням ОСОБА_1 під час руху у заторі по вул. Катериненський, водій іншого автомобіля марки Renault, що рухався попереду зупинився та почав звинувачувати ОСОБА_1 у начебто скоєному нею ДТП, хоча насправді ніякого зіткнення не було. Потім, під час з`ясування вказаних обставин, водій автомобіля марки Renault вказував на наявні на його автомобілі ушкодження, хоча механізм їх утворення не відповідає розташуванню транспортних засобів на дорозі під час подій, які відбувались 18 липня 2019 року, про що також свідчать фотознімки зроблені на місці пригоди.

В результаті аналізу досліджених доказів, наданих пояснень та матеріалів, суд змушений прийти до висновку про те, що зібраних органами поліції доказів недостатньо для визнання ОСОБА_1 винною у скоєнні інкримінованого їй правопорушення. Відсутність достатніх доказів тягне за собою в даному випадку недоведеність події правопорушення і як наслідок відсутність об`єктивної сторони складу інкримінованого їй діяння.

Так, відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення регламентовано, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті» та у відповідності до вимог ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України). Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь (ст. 62 Конституції України).

З урахуванням пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , фотознімків, розташуванням транспортних засобів відповідно до схеми місця ДТП від 18.07.2019 року, що суперечать поясненням ОСОБА_2 та дійсно підтверджують обставини викладені ОСОБА_1 , характеру пошкоджень автомобіля Renault та відсутністю пошкоджень автомобіля Toyota, та додатків до письмових пояснень ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 не вбачається невідповідність вимогам п. 13.1 ПДР України, тобто в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а тому провадження по адміністративній справі підлягає закриттю.

Досліджені фотографії з місця подій 18.07.2019 року підтверджують обставини викладенні в письмових поясненнях ОСОБА_1 , отже має місце відсутність складу адміністративного правопорушення.

Крім того, суд критично ставиться до пояснень іншого учасника ДТП, а саме водія автомобіля Renault ОСОБА_2 , оскільки з аналізу наявної в матеріалах схеми місця ДТП та його пояснень випливає, що механізм й час утворення начебто спричинених ушкоджень автомобіля Renault, номерний знак НОМЕР_2 та саме розташування транспортних засобів зафіксованих на схемі не відповідають реальній можливості їх утворення, а відтак вказане надає суду змогу вважати, що пояснення ОСОБА_2 не відповідають дійсності. Більш того, окрему увагу суд звертає на те, що згідно вказаної схеми місця ДТП у розділі «Перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, отриманих внаслідок ДТП» у автомобіля Toyota відсутні будь-які пошкодження, що також свідчить на користь показань ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 і ставить під сумнів показання ОСОБА_2 , так як за твердженням ОСОБА_1 на її автомобілі відсутні залишки лакофарбового покриття червоного кольору з автомобіля Renault.

Виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Відповідно до ст. 62 Конституції України, «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь».

Кваліфікувати ж дії ОСОБА_1 по інший нормі Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд позбавлений можливості, оскільки адміністративним законодавством дана можливість не передбачена, а іншого протоколу про адміністративне правопорушення відносно останньої за якою суд міг би прийняти рішення не представлено.

За таких обставин, з урахуванням того, що суд позбавлений можливості збору доказів, провадження у цій справі підлягає закриттю через відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого їй правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а сама ОСОБА_1 - звільненню від адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 24, 33, 124, 221, 247, 268, 283, 284 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення», суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності - звільнити.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Суддя Чернявська Л.М.