Справа № 465/4361/18 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О.
Провадження № 33/811/505/18 Доповідач: Михалюк В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі :

Головуючого - судді Михалюка В.О.,

з участю правопорушника - гр. ОСОБА_1,

захисника - адвоката Германа М.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 16 жовтня 2018 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Франківського районного суду м.Львова від 16 жовтня 2018 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина

Україна, не працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 ( один ) рік.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 16 липня 2018 року о 00:50 по вул. Кульпарківська, 129 у м. Львові, керував транспортним засобом марки «Сеат Леон», д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, що підтвердила перевірка на стан алкогольного сп'яніння проведена з застосуванням приладу «Drager Alcotest 6820», у присутності свідків, тест № 392 з результатом - 2,13 %, чим порушив п. 2.9а ПДР України.

На дану постанову судді правопорушник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що дана постанова суду є незаконною та необрунтованою. Зазначає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права. Зазначає, що за кермом автомобіля був його товариш, якого він попросив підвезти його, оскільки знаходився в стані алкогольного сп`яніння.

Просить скасувати дану постанову та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Одночасно просить поновити строк на апеляційне оскарження даної постанови судді, мотивуючи тим, що розгляд вищевказаної справи відбувся без його участі. а згадану постанову отримав лише 27 жовтня 2018 року.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Германа М.Б., які просили задоволити апеляційну скаргу, розглянувши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів, дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такий висновок суду підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 064633 від 16 липня 2018 року, висновком алкотесту приладу «Drager», який встановив 2,13 проміле алкоголю, актом огляду на стан алкогольного сп`ягніння з використанням спеціальних технічних засобів, поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в яких вони підтвердили наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини, рапортом поліцейського ОСОБА_5, протоколом про адміністративне затримання серії АА № 127140 від 16 липня 2018 року, відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів поліцейських та іншими матеріалами справи.

Покликання апелянта в апеляційній скарзі про те, що постанова суду винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з'ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

При цьому, апеляційний суд відкидає доводи ОСОБА_1 про керування транспортним засобом іншою особою, так як наведені обставини не підтверджуються жодними доказами та повністю спростовуються представленими суду доказами та встановленими обставинами, а його товариш, на якого він покликається, не зазначив в своїх поясненнях про те, що він був за кермом автомобіля ОСОБА_1.

Також апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню її вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

Що стосується доводів апелянта про закриття провадження у справі, то вважаю, що у діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому відсутні підстави для закриття провадження у даній справі.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає за необхідне відмовити правопорушнику ОСОБА_1 в задоволенні його апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції відносно останнього залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 16 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий : В.Михалюк