ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/265/19 Справа № 171/2642/18 Суддя у 1-й інстанції - Кодрян Л. І. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є.,

за участю: прокурора Швидкого Є.О.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Козака А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2019 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який займає посаду військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», не вчинив активних дій, спрямованих на письмове повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про суттєві зміни його майнового стану, що відбулись 20 жовтня 2017 року внаслідок отримання ним автомобіля марки RENAULT, модель DUSTER, коричневого кольору, № кузова НОМЕР_1 на підставі договору дарування транспортного засобу серії НМЕ № 066382 від 20 жовтня 2017 року, вартість якого становила 210 330 гривень та перевищувала 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня 2017 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.
Відповідно до встановлених судом обставин, згідно витягу із наказу начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних сил України № 33 від 20.01.2014 року ОСОБА_1 призначено на посаду військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 , ВОС НОМЕР_2 .
Частиною 1 статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Військовий комісар є суб`єктом відповідальності згідно п. п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» за вчинення корупційних правопорушень та правопорушень, пов`язаних з корупцією.
ОСОБА_1 займаючи посаду військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 , ВОС НОМЕР_3 , яка не віднесена до посад осіб, які згідно зі статтею 50 Закону займають відповідальне та особливо відповідальне становище, набув обов`язку подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування з 01.01.2017 року.
Частиною 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», передбачено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.
Частиною 3 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що порядок інформування Національного агентства про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента, а також про суттєві зміни у майновому стані визначаються Національним агентством.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб у розмірі з 1 січня 2017 року 1600 гривень.
Тому, отримання доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року станом на 1 січня 2017 року складає 80 000 гривень.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення в даній справі встановлено, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи згідно з підпунктом «г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією та суб`єктом декларування, 20 жовтня 2017 року отримав майно на суму, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017 року, тобто на суму, що перевищує 80 000 грн., отримавши дарунок у вигляді автомобіля марки «RENAULT», модель DUSTER, коричневого кольору, № кузова НОМЕР_1 , шляхом укладення між ОСОБА_2 (дарувальник) та ОСОБА_1 (обдарований) договору дарування транспортного засобу серія НМЕ№066382 від 20.10.2017 року.
Вказаний договір дарування укладено 20 жовтня 2017 року у м.Кривий Ріг Дніпропетровської області та посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Івановою С.Я. Згідно з договором вартість транспортного засобу становить 210330 грн.
Згідно рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 №3, вартість майна, що було придбано суб`єктом декларування, зазначається у грошовій одиниці України відповідно до останньої грошової оцінки майна або - якщо така оцінка не проводилася чи її результати не відомі суб`єкту декларування - на момент набуття майна у власність (як зазначено в документі, на підставі якого було набуто право власності).
Відповідно до норм цивільного законодавства вбачається, що договір дарування транспортних засобів укладається письмово та не підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню. Законодавство не передбачає вимоги щодо державної реєстрації самого договору дарування автомобіля та виникнення у особи права власності на такий засіб, однак покладає на власника транспортного засобу обов`язок зареєструвати належні їм транспортні засоби протягом 10 діб, зокрема, після придбання.
ОСОБА_1 , виконуючи вимоги законодавства щодо реєстрації автомобіля власником якого він став, відповідно до умов договору дарування транспортного засобу серія НМЕ№066382 від 20.10.2017 року, знаходячись 20.10.2017 року у денний час доби у територіальному сервісному центрі № 1248 ТСЦ в Дніпропетровській області МВС України (далі - сервісний центр), за адресою: м. Кривий Ріг, вул.Бикова,31, ТЦ «Метро» після вчинення дій щодо отримання об`єкту рухомого майна, достовірно будучи обізнаним про вартість отриманого ним майна, яка становила 210330 грн., що перевищувало 50 прожиткових мінімумів (80000 гривень), встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017 року, здійснив реєстрацію автомобіля марки «RENAULT», модель DUSTER, коричневого кольору, № кузова НОМЕР_1 на підставі вищевказаного договору дарування.
Відповідно до заяви до сервісного центру №128149940 від 20.10.2017 року її подано та зміст її перевірено ОСОБА_1 , відомості щодо нього, як власника зазначені у тексті заяви.
Згідно рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 3 повідомлення про суттєві зміни в майновому стані подається після переходу права власності на таке майно. Під суттєвою зміною у майновому стані суб`єкта декларування розуміється отримання ним одноразового доходу або придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня року, у якому подається повідомлення. Якщо вартість майна перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня, але була сплачена частинами, то повідомлення про суттєві зміни в майновому стані подається після переходу права власності на таке майно.
Таким чином, 20.10.2017 року у ОСОБА_1 , як суб`єкта декларування, відбулись суттєві зміни у майновому стані.
Водночас, відповідно до результатів пошуку у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (https://public.nazk.gov.ua/search), встановлено, що ОСОБА_1 не опублікував повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, що відбулись 20.10.2017 року внаслідок отримання вищевказаного транспортного засобу.
Згідно з офіційною відповіддю голови Національного агентства з питань запобігання корупції Корчак Н.М. від 02.03.2017 №03-05/4886/17 на запит Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо роботи «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) дата публікації документів вказана у публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» співпадає з фактичною датою подання суб`єктами декларування документів до «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування».
Таким чином, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, який був затверджений рішенням Національного агентства № 3 від 10.06.2016 року (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089), ОСОБА_1 своєчасно, тобто у десятиденний строк (з 20.10.2017 року по 30.10.2017 року включно), коли йому достовірно стало відомо про суттєву зміну його майнового стану - отримання рухомого майна у власність, вартість якого становила 210330 грн. та перевищувала 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017 року, не виконав конкретний обов`язок щодо вчинення активних дій, спрямованих на письмове повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про вищевказану суттєву зміну у майновому стані шляхом заповнення та подачі відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Повідомлення про вищевказану суттєву зміну у майновому стані ОСОБА_1 не здійснено, тобто порушено граничний строк в десять днів з моменту отримання майна вартістю 210330 грн. (суттєвої зміни в майновому стані), що настала 20.10.2017 року.
Постановою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 гривень та стягнуто з останнього на користь держави судовий збір у розмірі 384 гривні 20 копійок.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в який просить постанову скасувати як необґрунтовану і немотивовану, прийняту з порушенням норм матеріального та процесуального права, прийняти нову постанову, якою закрити провадження по адміністративній справі щодо нього у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд фактично не звернув уваги та не прийняв доводи про те, що 20 жовтня 2017 року, він, отримавши подарунок від свого батька у вигляді автомобіля, фактично вчинив дії щодо повідомлення про суттєву зміну майнового стану, приблизно 25 жовтня 2017 року, але довести це у нього не має можливості, оскільки вказані дії ним проводились з його поштової адреси, зареєстрованої на сайті «mail.ru», який в подальшому був заблокований відповідно до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28 квітня 2017 року, що підтверджується відповідною службовою запискою, яка міститься у матеріалах справи (а. с. 62-63).

Зазначає, що судом не прийнято до уваги і той факт, що він не мав жодного наміру приховувати подарований йому автомобіль, оскільки договір дарування був оформлений у нотаріуса відповідно до вимог чинного законодавства, а відомості про подарований автомобіль були зазначені ним у щорічній декларації, поданій 13 березня 2018 року.

Посилається на те, що судом першої інстанції було проігноровано наведені в судовому засіданні ним та його захисником суттєві недоліки та допущені порушення його прав, які були допущені при складанні протоколу з боку старшого оперуповноваженого управління захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України капітаном поліції Сас С.С., у якого фактично були відсутні повноваження на здійснення перевірки декларацій та повідомлень про зміну майнового стану, та який 19 грудня 2018 року, обманним шляхом, а саме: пред`явивши чуже посвідчення поліцейського на прізвище ОСОБА_3 черговій по службі РВК, зайшов на територію РВК для вручення йому адміністративного протоколу, перебуваючи із іншими особами, та 20 грудня 18 року о 06:40 ранку, в темну пору доби, заблокували його по дорозі із дому до гаража, і під морально-психологічним тиском вручили йому протокол, не давши можливості ознайомитись з його текстом, не роз`яснивши при цьому його процесуальні права, та відмовивши у правовій допомозі, що є грубим порушенням його законного права на захист, передбаченого ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.
Також вказує на те, що суд не врахував наявність недоліків та суперечностей зазначених безпосередньо в протоколі, а саме те, що він нібито народився в Російській Федерації у м. Курськ, хоча фактично він народився в Україні в м. Кривий Ріг; на сторінці 5 протоколу помилково зазначено, що договір дарування автомобіля укладався 20 травня 2017 року, хоча фактично він був укладений 20 жовтня2017 року; помилково вказано його військове звання, а саме замість п/полковник було зазначено майор; зазначено, що повідомлення про суттєву зміну у майновому стані ним не здійснено до теперішнього часу, хоча інформація про зміни в майновому стані подана ним 13 березня 2018 року в щорічній декларації.
Вважає, що датою виявлення можливого порушення, ні в якому разі не може бути дата складання протоколу, тобто 20 грудня 2018 року, що підтверджується запитом військової прокуратури № 2361 від 02 травня 2018 року вих. № 18 щодо нібито порушення мною вимог фінансового контролю, а саме: несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни в майновому стані.
Крім того, суд не прийняв до уваги, що перевірка щодо нього проводилась виключно працівниками УЗЕ в Дніпропетровській області ДЗЕ Національної поліції України, але згідно п.п.1, 4 Загальних положень «Про Департамент захисту економіки Національної поліції України» покладення на Департамент обов`язків, що не належать або виходять за межі його компетенції не допускається, тобто Департамент захисту економіки Національної поліції України не відноситься до суб`єктів, які наділені правом перевірки як декларацій, так і повідомлень про суттєві зміни у майновому стані суб`єктів декларування, такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов`язана зі здійсненням такої функції, на підставі чого можливо зробити висновок про те, що досудова перевірка по справі проведена не уповноваженим органом, що фактично веде до визнання недопустимими всіх доказів по справі, та є підставою для закриття провадження по справі.
Посилається на те, що матеріали справи не містять відомостей, які б вказували на те, що не подавши повідомлення про суттєві зміни майнового стану, він мав умисел на порушення вимог фінансового контролю чи переслідував будь-який корупційний інтерес, у справі відсутні будь-які докази на підтвердження у нього умислу щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, отже, фактично, надані суду матеріали та докази підтверджують відсутність у нього умислу на вчинення вказаного адміністративного правопорушення, через що відсутня суб`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення.
Також суд не прийняв до уваги, що 13 червня 2018 року органу, уповноваженому на складання протоколу за ст. 172-6 КУпАП, достеменно було відомо про можливий факт неподання ним відповідного повідомлення про суттєві зміни у його майновому стані за вказаних обставин, в свою чергу, протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, щодо нього був складений лише 20 грудня 2018 року, тобто після спливу трьохмісячного строку, передбаченого ч. 3 ст. 38 КУпАП.
Крім того, в судовому засіданні ним було подано письмові докази на підтвердження того, що датою виявлення адміністративного правопорушення ніяк не є 20 грудня 2018 року, а 02 травня 2018 року або 05 травня 2018 року, що випливає із фотокопій вищезгаданих листів Військової прокуратури Криворізького гарнізону Південного регіону України адресованих Військовому комісару ІНФОРМАЦІЯ_4 , однак суд визнав ці докази недопустимими, оскільки вони не були засвідчені відповідно до вимог оформлення документів ДСТУ 4163-2003, затверджених наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 року за № 55.
Більш того, суд першої інстанції порушив 15 денний строк розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачений ч. 1 ст. 277 КУпАП, оскільки незаконно та безпідставно зупиняв строк розгляду справи за клопотанням прокурора, що суперечить вимогам ч. 4 ст. 277 КупАП.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , та його захисник адвокат Козак А.В., підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

В суді апеляційної інстанції прокурор не підтримав доводи апеляційної скарги та просив відмовити у її задоволенні.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Як встановлено апеляційним переглядом, вказані вимоги закону при розгляді судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.172-6 КУпАП, щодо ОСОБА_1 були дотримані та виконані в повному обсязі.
Частиною 2 статті 172-6 КУпАП встановлено відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.
Згідно із ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.
Частиною 5 статті 12 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.
Відповідно до пункту 6 розділу 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10 червня 2016 року за № 3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 959/29089, суб`єкти декларування письмово повідомляють НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другої статті 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми на офіційному веб-сайті НАЗК.
Згідно з пунктом 2 розділу 2 зазначеного порядку повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування подається через електронну мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті суб`єкта декларування після реєстрації в Реєстрі.
За даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 за період з 01 жовтня 2017 року по 29 жовтня 2018 року не повідомляв Національне агентство про суттєві зміни у своєму майновому стані, щодо отримання 20 жовтня 2017 року за договором дарування транспортного засобу вартістю 210 330 гривень, лише встановлено, що у вказаному реєстрі ОСОБА_1 вчинялися дії з 13 січня 2018 року по 14 березня 2018 року, тобто після закінчення терміну у десятиденний строк відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції».
Посилання ОСОБА_1 на проведення необхідних дій зі своєї поштової адреси на сайті «mail.ru не є слушними, оскільки матеріали провадження не свідчать про таке повідомлення Національного агентства про суттєві зміни у своєму майновому стані.
Поважних причин, які об`єктивно унеможливлювали би у визначений законом строк повідомити Національне агентство про суттєві зміни у своєму майновому стані, ОСОБА_1 не наведено та судом під час розгляду справи не встановлено.
Доводи ОСОБА_1 про відсутність суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення - умислу порушувати встановлені вимоги закону щодо несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані - суд апеляційної інстанції вважає такими, що не узгоджуються з вимогами Закону, оскільки диспозиція ч. 2 ст. 172-6 КУпАП передбачає відповідальність за несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, що знайшло своє підтвердження в ході апеляційного розгляду.
Подання щорічної декларації не свідчить про виконання обов`язку щодо повідомлення НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другої статті 52 Закону України «Про запобігання корупції».
Доводам ОСОБА_1 про те, що він не міг вчасно подати декларацію через перебої в роботі сервера, надана належна оцінка судом першої інстанції.
Також безпідставними є твердження ОСОБА_1 про складання протоколу про адміністративне правопорушення не уповноваженою на те особою, оскільки відповідно до ст. 255 КУпАП старшому оперуповноваженого управління захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України капітану поліції Сас С.С. надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення у зазначеній категорії справ. Зазначене твердження також перевірялось під час розгляду в суді першої інстанції, у звязку з чим на а.с.103-104 надана відповідь головою НАЗК щодо наявності права у посадових осіб органів внутрішніх справ складати протоколи відповідно до положень ст.255 КУпАП.
Посилання ОСОБА_1 на те, що сплинули строки відповідно до ст.38 КУпАП для накладення адміністративного стягнення не заслуговує на увагу, оскільки постанова про направлення матеріалів для притягнення до адміністративної відповідальності прийнята 19.12.2018 (а.п.12-14), а протокол про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією складений 20 грудня 2018(а.п.1-11) та стягнення накладено в межах встановленого строку.
Не підтверджується матеріалами провадження також твердження про порушення права на захист при складанні протоколу, оскільки відповідно до письмових пояснень ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.п.70,71) ОСОБА_1 та телефонний дзвінок адвоката не відповів.
Допущені у протоколі помилки, на що є посилання в апеляційній скарзі, не є слушними, оскільки мають ознаки описок.
Порушення строку розгляду справи не є підставою для скасування постанови суду.
Отже, при розгляді цієї справи суд першої інстанції дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, за обставин, встановлених судом.
Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2019 року залишити без задоволення.
Постанову Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-6 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду О.Є. Джерелейко