Справа №463/8610/19
Провадження №3/463/1787/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Жовнір Г. Б., розглянувши розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацюючої, проживаючої: АДРЕСА_1 , -

за ст. 124 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Автоматизованою системою документообігу суду 28 жовтня 2019 року суддю Жовніра Г.Б.. визначено для розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала відвід (самовідвід) судді. Проте, діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України передбачають відвід (самовідвід) судді, а тому при розгляді заяв про самовідвід та відвід, слід застосувати аналогію права.

Як вбачається з матеріалів справи, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, є ОСОБА_1 , яка багато років займала посаду судді Личаківського районного суду м. Львова та була колегою по роботі, а тому в учасників процесу та у стороннього спостерігача можуть виникати сумніви в об`єктивності судді Жовніра Г.Б. при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 тому, суддя Жовнір Г.Б. подав заяву про самовідвід.

З метою виключення сумніву щодо об`єктивного розгляду справи та для забезпечення умов, за яких у будь-кого не виникало б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, приходжу до висновку, що заяву про самовідвід слід задовольнити.

Керуючись ст. 246 КУпАП,-

постановив:

Заяву судді Жовніра Григорія Богдановича про самовідвід - задовольнити.

Відвести суддю Жовніра Григорія Богдановича від розгляду справи про адміністративне правопорушення (єдиний унікальний номер справи № 463/8610/19, провадження № 3/463/1787/19 відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: Жовнір Г. Б.