02.04.2019 Справа № 756/3661/19
Унікальний № 756/3661/19
Справа № 3/756/2122/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2019 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Васалатій К.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Борзна Чернігівської обл., начальника відділу Господарського суду м. Києва, проживаючої АДРЕСА_1 зареєстрованої АДРЕСА_2

за ч. 1 ст. 184 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 058306 від 05.03.2019 р., складеного інспектором СЮП ВП Оболонського УП ГУНП у м. Києві (прізвище є не зрозумілим), ОСОБА_1 не в повній мірі виконує свої батьківські обов'язки щодо виховання свого м/л сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4, який 01.03.2019 р. на уроці вживав ненормативну лексику, ображав дітей, займався своїми справами, в результаті чого зірвав урок, чим ОСОБА_1 скоїла правопорушення передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з'явилась, належним чином була повідомлена.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи та отримані через загальну канцелярію від ОСОБА_1 документи з'ясував наступне.

Як вбачається з санкції ч. 1 ст. 184 КУпАП, то «Ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей - тягне за собою попередження або накладення штрафу від 50 до 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.»

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Як передбачено положеннями ч. 1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 р. та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 р. «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Аналогічна норма міститься й в ст.62 Конституції України.

Як вказано у справах «Малофеева проти Pocії» рішення від 30.05.2013 р. та «Карелін проти Pociї» рішення від 20.09.2016 р. ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За змістом вимог ст. 256, ч. 1 ст. 257 КУпАП питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу,складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 р., та «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 р. неодноразово вказувалось, що «оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій».

За змістом ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Тому оцінюючи отримані докази та усе вищевикладене, суддя прийшов до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 184 КУпАП, а відповідно до цього провадження у справі про притягнення останньої до адміністративної відповідальності підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а також з підстав неналежного оформлення процесуальних документів працівниками поліції, з яких вбачається санкція статті 173 КУпАП щодо дій 01.03.2019 р. малолітнього ОСОБА_2 2006 р.н., а не ухилення від своїх обов'язків з боку ОСОБА_1

Тому керуючись, ч. 1 ст. 11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 р. та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 р., рішенням ЄСПЛ по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 р., та «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 р. ст. 33-35, ч. 1 ст. 184, 213, 221, 247, 266, ст. 283-287, 291, 292 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження відносно ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський р/с м. Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Строк пред'явлення постанови до виконання 3 місяці.

Суддя К.А.Васалатій