Справа №467/1100/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді Явіци І.В.

з участю секретаря судового засідання Андросової А.В.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, студента Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова, проживає за адресою : АДРЕСА_1 .

за ст. 122, -4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

Суд визнав доведеним, що 18 серпня 2019 року о 18 год. 30 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки BMW X-5, д.н. НОМЕР_1 на проспекті Незалежності в м. Южноукраїнську, на дорозі, яка має дві смуги в одному напрямку, при перестроюванні з крайньої лівої смуги в крайню праву смугу, не помітив припаркований біля правого краю проїзної частини автомобіль марки Toyota, д.н. НОМЕР_2 , в результаті чого допустив зіткнення із ним, внаслідок чого автомобіль Toyota, д.н. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження, після чого залишив місце дорожньо транспортної пригоди, до якої він причетний.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 10.1, 2.3. (б), 12.1. 2.10 (а,б,в), за що передбачена відповідальність за ст. 122- 4, 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 обставини, відображені у протоколі про адміністративне правопорушення визнав повністю, свою вину у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, визнав та пояснив суду, що дійсно 18 серпня 2019 року він керував транспортним засобом BMW X-5 на проспекті Незалежності в м. Южноукраїнську. При перестроюванні він не помітив припаркований автомобіль Toyota і здійснив із ним зіткнення. При цьому, обидва автомобілі були пошкоджені, як то, у автомобіля Toyota пошкоджене задній бампер і ліве крило.

Він поїхав з місця пригоди, оскільки у такі ситуації раніше не потрапляв, а тому злякався.

Тож, суд, дослідивши надані йому докази у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, у їх сукупності, керуючись законом , виходив із такого.

Відповідальність за статтею 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Стаття ж 122 -4 КУпАП передбачає відповідальність у разі залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

При цьому, згідно п. 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 ( далі ПДР України) перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Водночас, відповідно до п. 2.3 б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

А за п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Та в ході розгляду справи суд установив, що ОСОБА_1 не дотримався цих вимог, внаслідок чого допустив зіткнення з припаркованим автомобілем, що призвело до наслідків, передбачених ст. 124 КУпАП у вигляді пошкодження припаркованого транспортного засобу.

Зокрема, це підтверджується особистими поясненнями ОСОБА_1 , наданими ним в судовому засіданні, поясненнями потерпілого від 18.08.2019 року та свідка, даними протоколів про адміністративні правопорушення 18 серпня 2019 року, схемою, в якій зафіксовано відомості щодо транспортних засобів учасників дорожньо транспортної пригоди та пошкодження автомобіля

При цьому, схема містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, на зворотному боці схеми зазначено характеризуючі дані транспортного засобу та відомості про пошкодження автомобіля.

Ці докази у їх сукупності підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у цій справі, зокрема, щодо часу, місця, способу вчинення правопорушення, а також наслідків, що настали, як то, порушенні вимог ПДР України та наслідків у виді пошкодження транспортного засобу, а так само, і причинного зв`язку між порушенням ПДР України та наслідками.

Водночас, згідно п.п. а, б та в п. 2.10. ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;

Тож, суд установив недотримання і цих вимог ПДР України з боку ОСОБА_1 , оскільки він залишив місце дорожньо транспортної пригоди, а, відтак, не зупинився, не залишився на місці пригоди і не увімкнув аварійну сигналізацію з установленням знаку аварійної зупинки і фактично після зіткнення перемістив свій транспортний засіб, оскільки поїхав.

Усі досліджені докази суд визнає належними, позаяк, вони прямо і непрямо підтверджують дійсність фактичних обставин, що встановлені в ході судового розгляду, а також допустимими, оскільки протокол та додаток до нього оформлені у цілому із дотриманням норм ст. 256, 257 КУпАП, а будь - яких відомостей, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, суд у своєму розпорядженні не мав.

З огляду на наведене, у ракурсі установлених фактичних обставин справи шляхом встановлення юридично значущих ознак, визначення правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненої дії конкретному складу правопорушення, передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення, суд вважає правильною кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ст. 124, 122 -4 КУпАП, оскільки він своїми діями порушив вимоги ПДР України, що призвело до пошкодження транспортного засобу і залишив місце дорожньо транспортної пригоди.

Таких висновків суд дійшов з урахуванням установленого прямого причинного зв`язку між порушенням п. п. 2.3 б, 10.1, 12.1 ПДР України з боку ОСОБА_1 та наслідками, що настали.

А також враховував практику ЄСПЛ, зокрема, у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29.06.2007, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За такого, суд визнав повністю доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП за обставин, встановлених судом.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, зокрема, порушення чотирьох пунктів ПДР, а також ступінь суспільної небезпеки допущених порушень, особу порушника, зокрема, те, що він навчається, має постійне місце проживання, а також ступінь вини.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність у даному, конкретному випадку, згідно із ст.ст. 34, 35 КУпАП, суд не установив.

Тому, з огляду на таке, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкцій ст.ст. 122-2, 124 КУпАП у виді штрафу, що буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, а також необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

При цьому, виходячи з норм ст. 36 КУпАП слід накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції статті встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

На підставі ст. 40 -1 КУпАП, з ОСОБА_1 належить стягнути судовий збір на користь держави, позаяк, його піддано адміністративному стягненню.

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 221,283,284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124я. 122-4 КУпАП, та накласти на нього адміністративні стягнення:

за ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі 15 (п`ятнадцяти) неоподатковуваним мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп.

за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваним мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 340 ( триста сорок) грн. 00 коп.

На підставі ст. 36 КУпАП, накласти на ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбаченихстаттею 300-1цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Суддя І.В. Явіца