Справа № 482/1661/19
Номер провадження 3/482/841/2019
П О С Т А Н О В А
Іменем України

11 жовтня 2019 року м. Нова Одеса

Суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області Баранкевич В.О., за участю секретаря судового засідання Андрусенко В.А., прокурора Калача Р.В., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новогригорівка Арбузинського району Миколаївської області, громадяннина України, працюючого військова частина НОМЕР_1 стрілець (на період подачі декларації молодший інспектор відділу нагляду і безпеки ДУ "Ольшанська виправна колонія (№53), зареєстроване та фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 252 від 31.07.2019 року, ОСОБА_1 звинувачується у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП , а саме в тому, що 13.07.2017 наказом № 157/01-17 Державної установи «Ольшанська виправна колонія (№ 53)» рядового внутрішньої служби ОСОБА_1 призначено молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки цієї ж Установи.
Відповідно до Переліку найменувань органів, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого 10.05.2017 наказом № 1519/5 Міністерства юстиції України, Державна установа «Ольшанська виправна колонія (№ 53)» (далі-Колонія) є державною установою, яка входить до складу Державної кримінально-виконавчої служби України.
На підставі вищевикладеного та відповідно до ст. 1 та підп. Д п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, а саме особою рядового складу державної кримінально-виконавчої служби.
Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами декларування є особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «А» і «В» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.
В подальшому 12.10.2018 наказом № 196/ос від 08.10.2018 Державної установи «Ольшанська виправна колонія (№ 53)» молодшого сержанта внутрішньої служби ОСОБА_1 за власним бажанням звільнено з посади молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки цієї ж Установи.
Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Згідно ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені в п. 1 ч. 1 ст. З цього ж Закону (підпункт В - державні службовці), зобов`язані щорічно до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
На підставі вищевикладеного ОСОБА_1 зобов`язаний був подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, наступного року після звільненням не пізніше 01.04.2019.
За результатами огляду веб-сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, встановлено, що ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після звільнення лише 04.04.2019.
В подальшому 15.07.2019 зроблено скріншот сторінки веб-сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим підтверджено несвоєчасне подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після звільнення.
У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 вже здійснював подачу декларацій, можна зробити висновок, що останній достовірно знав про вимоги фінансового контролю відповідно до вимог Закону України «Про запобігання корупції».
Також, з Національного агентства з питань запобігання корупції (вх. УЗЕ № 1207 від 10.06.2019) для вжиття заходів та складання адміністративного протоколу отримано послідовність дій ОСОБА_1 під час подання декларації після звільнення, з якої вбачається, що ОСОБА_1 роботу в Реєстрі декларацій фактично розпочав 04.04.2019 о 10:16:19.
04.04.2019 о 10:34:29 ОСОБА_1 була подано декларацію після звільнення.
До 04.04.2019 року ОСОБА_1 , взагалі не входив до Реєстру декларацій з метою здійснити спробу подати декларацію.
Управління захисту економіки в Миколаївській області ДЗЕ Національної поліції України має лист з Державного підприємства «Українські спеціальні системи», де вказано, що 04.03.2019 у окремих користувачів при роботі з ІТС Реєстр спостерігались помилки, які в повній мірі були усунуті 06.032019 року о 14.40 год.
Інших технічних несправностей та перебоїв у роботі ІТС Реєстр, які б завадили поданню документів по ІТС Реєстр у період з 01.01.2019 по 01.05.2019, не зафіксовано.
На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 не мав поважних причин подати електронну декларацію з порушенням визначених законодавством строків.

ОСОБА_1 в судовому засіданні факт подання ним електронної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік 04.04.2019 р. не заперечував.

Відповідно письмовим поясненням ОСОБА_1 , доданим до протоколоу а також наданим поясненням в судовому засіданні, він неодноразово намагався до 01.04.2019 року подати декларацію, але в нього не виходило увійти в особистий кабінет. Тільки 04.04.2019 року йому вдалося подати декларацію. Також ОСОБА_1 вказав на відсутність умислу на неподачу вказаної декларації або на приховання доходів чи майна внаслідок її неподання. Умисла на приховання доходів чи майна у нього не було.

Прокурор просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та думку прокурора Калача Р.В., вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», корупційним правопорушенням є діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Суть корупційного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП, полягає в порушенні вимог фінансового контролю, тобто у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на ухилення від подання чи несвоєчасне подання декларації, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Аналіз вказаних норм призводить до висновку, що обов`язковим елементом об`єктивної сторони правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП, є умисна дія. А тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобов`язані довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, саме умислу спрямованого на ухилення від подання чи несвоєчасне подання декларації, з наявним особистим інтересом чи інтересами третіх осіб.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 р. та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01.11.1950 р., ратифікованою Україною, Рішення Конституційного Суду України № 23 рп/2010 тлумачення положень ч. 1 ст 14 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Тобто, особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотнє.

Проте, твердження ОСОБА_1 , який у поясненнях до протоколу про адміністративне правопорушення № 252 від 31.07.2019 р., так і в ході судового засідання, стверджував про відсутність умислу на неподання Декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік та намірів приховати будь-які доходи чи майно, не спростовані.

Ці пояснення ОСОБА_1 суд вважає достовірними, оскільки вони не спростовані ані органом, уповноваженим на складання адміністративних корупційних протоколів під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ані прокурором в ході його судового розгляду.

Сам по собі факт несвоєчасного подання відповідної декларації за 2018 рік протягом 4 днів за відсутністю належних та достовірних доказів спрямованості умислу ОСОБА_1 на несвоєчасне подання електронної декларації чи ухилення від її подання з наявним особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, не містить складу корупційного правопорушення.

Доказів існування прямого умислу, спрямованого на ухилення від подання чи на несвоєчасне подання декларації, з особистим інтересом чи інтересами третіх осіб у ОСОБА_1 суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 172-6 КУпАП, підлягає закриттю із-за відсутності складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Новоодеського районного суду

Миколаївської області В.О.Баранкевич