Провадження № 3/127/7041/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.10.2019 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вишар І.Ю., при секретарі Федоровій С.М., за участю прокурора , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вінниця справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , уродженця м. Одеса, не працюючого, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог абзацу другого частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин подав декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , вину у скоєному правопорушенні визнав.

Прокурор в судовому засіданні підтримав протокол про адміністративне правопорушення, суду пояснив, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, тому просив суд визнати останнього винним у вчиненні адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 кваліфіковано вірно за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 172-6 КУпАП, а вина доведена матеріалами справи.

Зокрема, судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог абзацу другого частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин подав декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказане правопорушення вчинене при наступних обставинах:

07.11.2015 р. наказом ГУНП у Вінницькій області № 2 о/с ОСОБА_1 призначено на посаду інспектора тренінгового центру ГУНП у Вінницькій області та присвоєно спеціальне звання капітан поліції.

09.12.2016 наказом ГУНП у Вінницькій області № 233 о/с капітана поліції ОСОБА_1 призначено на посаду інспектора тренінгового центру ГУНП у Вінницькій області.

Згідно ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Підпунктом «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та, відповідно, до суб`єктів, на яких поширюється дія цього Закону, віднесено поліцейських.

Абзацом чотирнадцятим частини першої статті 1 Закону визначено, що суб`єкти декларування - це особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до Закону.

Наказом ГУНП у Вінницькій області від 25.06.2018 № 105 о/с ОСОБА_1 звільнений зі служби в НП України за п. 7 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію України» з 30.06.2013.

30.06.2018 відповідно до розписки ОСОБА_1 отримав в ГУНП у Вінницькій області трудову книжку, витяг з наказу та інші документи про його звільнення.

Абзацом другим частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік в установленому частиною першою цієї статті порядку, тобто шляхом заповнення її на офіційному веб-сайті НАЗК до 1 квітня.

Рішенням № 3 Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016, яке зареєстроване у Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089 визначено, що декларація суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а», «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті Закону, подається до 00 години 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність. Така декларація ох : звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Таким чином, колишній інспектор тренінгового центру ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_1 , являючись суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 цього Закону, припинивши діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування 30.06.2018, зобов`язаний був до 01 квітня 2019 року подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що припинила таку діяльність, за минулий 2018 рік.

За результатами моніторингу загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщенні на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, встановлено, що ОСОБА_1 подав декларацію особи, яка припинила діяльність пов`язану з виконання функцій держави або місцевого самоврядування «Після звільнення» за 2018 рік лише 01.04.2019 о 14.43 год.

Під час проведення перевірки, опитаний ОСОБА_1 пояснив, що він дійсно 01.04.2019 подав до веб-сайту НАЗК електронну декларацію «Після звільнення», за 2018 рік оскільки вважав, що подаючи її 01.04.2019 не порушує строки передбачені законодавством для подання даного типу декларації.

Об`єктивних, поважних причин для несвоєчасного подання вказаної декларації у ОСОБА_1 не було.

Згідно листа НАЗК № 71-03/41787/19 від 21.05.2019, у період з 01.01.2019 по 01.04.2019 лише 04.03.2019 у окремих користувачів при роботі з ІТС Реєстр спостерігались помилки, які в повній мірі були усунуті адміністратором ІТС Реєстр Державним підприємством «Українські спеціальні системи» 06.03.2019 о 14.40 год.

Інших технічних збоїв у роботі ІТС Реєстр, які б завадили поданню документів, у вказаний період, не зафіксовано.

Згідно послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», ОСОБА_1 зареєстрований у Реєстрі 28.03.2017.

Розділи декларації «Після звільнення» він почав заповнювати лише 01.04.2019 р. та цього ж дня подав її до Реєстру, а раніше спроб подати вказану декларацію не зафіксовано.

У ході опрацювання питання усвідомлення ОСОБА_1 допущеного порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що під час проходження служби в Національній поліції України він, являючись суб`єктом декларування, був ознайомлений з вимогами фінансового контролю антикорупційного законодавства та порядком роботи у Реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування і раніше подавав електронні декларації у 2017 та 2018 роках.

30.06.2018, ОСОБА_1 під час отримання трудової книжки під особистий підпис ознайомився з вимогами ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та рекомендаціями для поліцейських, державних службовців та працівників поліції, які є суб`єктами декларування про дотримання окремих обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції» при звільненні зі служби/роботи у тому числі щодо необхідності подання декларації «Після звільнення» наступного року після припинення діяльності пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування в дотриманні ч. 1 цієї статті, тобто до 01 квітня, а також про адміністративну або кримінальну відповідальність за неподання, несвоєчасне подання декларації, неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

У ході проведення перевірки в діях ОСОБА_1 не встановлено умислу на не подання ним декларації «Після звільнення», про що свідчить подана декларація до Реєстру НАЗК 01.04.2019.

Разом з тим, у його діях встановлено умисел на несвоєчасне подання вказаної декларації.

Так, ОСОБА_1 , будучи ознайомлений з вимогами антикорупційного законодавства щодо фінансового контролю, усвідомлюючи порушення строку, встановленого законодавством для подачі декларації особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, вчинив умисні активні дії щодо заповнення розділів відповідних форм на офіційному веб-сайті НАЗК та подав до ІТС Реєстр декларацію «Після звільнення» з використанням особистого ЕЦП поза визначеного строку для даного типу декларації.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 , являючись суб`єктом декларування відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» та суб`єктом правопорушень, визначених статтею 172-6 КУпАП відповідно до примітки вказаної статті, припинивши діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування 30.06.2018, звільнившись зі служби в поліції, у порушення вимог абзацу другого ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно, без поважних причин, 01.04.2019 о 14.43 год. подав до НАЗК електронну декларацію особи, яка припинила таку діяльність, «Після звільнення», за 2018 рік чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Місцем вчинення правопорушення є м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24, тобто місце проходження служби в поліції ОСОБА_1 , у зв`язку з чим виник обов`язок декларування.

Датою вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, є 01.04.2019.

Датою виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією є дата складання протоколу про адміністративні правопорушення, так як на момент складання протоколу зібрані всі необхідні докази, що в сукупності й свідчать про всі ознаки правопорушення.

Одним з основоположних принципів діяльності із запобіганняі протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявити у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, а отже не можуть бути визначені як малозначимі.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до п. 10 ст. 1 Закону правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке закономвстановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Таким чином, в судовому засіданні було повністю доведено вину ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні, що підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення №75/2019 від 03.10.2019, даними роздруківками з сайту Єдиного державного реєстру декларацій, та іншими документами, які долучені до матеріалів справи.

Будь яких обєктивних даних, щодо неможливості відправлення декларації у встановлений законом строк, ОСОБА_1 в ході розгляду справи не надав.

При обранні виду та міри адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника та ступінь його вини.

Відповідно до ст.34,35 КУпАП обставин, що помякшують або обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлені.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень у майбутньому, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно, до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Враховуючи наведене суд вважає, що з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. 172 - 6, 280, 283, 284 КУпАП, ст. 12 ЗУ «Про запобігання корупції», суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот пятдесят) грн. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Вінницького апеляційного суду.

Суддя