Справа № 241/2478/18
Провадження № 3/222/61/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2019 року Суддя Володарського районного суду Донецької області Подліпенець Є.О., розглянувши у судовому засіданні в смт. Нікольське матеріали, які складені Мангушським ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 276616, складеного 15.12.2018 року поліцейським ОСОБА_2 в Донецькій області сержантом поліції ОСОБА_3, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме за те, що він 15.12.2018 року о 07-45 год. в смт. Мангуш, вул. Тітова, буд. 63, керував транспортним засобом автомобілем ЗАЗ-Ланос, номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного спяніння (неприродна блідість, звужені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість). Від проходження медичного огляду в медичному закладі охорони здоровя у встановленому законом порядку для встановлення ступені стану наркотичного спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно вимог ч.1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності при розгляді справи про адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП не є обовязковою.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про дату, місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення йому у відповідності до ст. 277-2 КУпАП судової повістки, яке повернулося на адресу суду. Доказів про поважність причин своєї неявки до суду не надав, а також не надав клопотання про відкладення розгляду справи, а тому вважаю, за можливе розгляд справи провести без участі останнього.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та наявні матеріали, суддя приходить до наступного.

Так, статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, тощо. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол. Протокол, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, в аспекті ст.ст. 251, 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є основним доказом і має відповідати всім критеріям та вимогам закону щодо його складання.

Аналіз вищенаведених норм, дає підстави прийти до висновку, що докази отримані лише в законний спосіб, можуть вважатися належними та допустимими, в противному випадку такі докази не можуть братися судом до уваги.

Статтею 35 ЗУ «Про національну поліцію» передбачений вичерпний перелік випадків коли поліцейський може зупиняти транспортні засоби.

Як вбачається з протоколу, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 з порушенням не погодився та надав письмові пояснення на окремому аркуші.

З досліджених під час розгляду справи письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що останній зазначив, що його було зупинено без причини, ПДР він не порушував, причини зупинки інспектор поліції йому не пояснив, а також попросив пройти медогляд.

Між тим з матеріалів адміністративної справи вбачається, що дійсно зупинку транспортного засобу під керуванням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 було здійснено без будь-яких на те підстав, а тому відповідно до ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» такі дії працівників поліції являються незаконними, що в подальшому і призвело до незаконного складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП та збирання інших похідних від нього доказів, зокрема відібрання письмових пояснень свідків.

Між іншим, така правова позиція висловлена в постановах судді Донецького апеляційного суду від 20 грудня 2018 року (справа № 222/1400/18, провадження № 33/804/272/18) та від 01 березня 2019 року (справа № 222/1811/18, провадження № 33/804/162/19).

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведені обставини, оцінюючи відповідно до ст. 252 КУпАП наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, розглядаючи справу в межах предявлених звинувачень, а також беручи до уваги, що протокол та інші похідні від нього матеріали є неналежними та недопустимими доказами по справі, оскільки отримані внаслідок незаконних дій поліції, суддя дійшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП (порушення п. 2.5 ПДР України відмова на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд на стан алкогольного спяніння) в звязку з чим провадження по даній справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Крім цього, на підставі ст. 40-1 КУпАП, враховуючи, що за наслідками розгляду даної адмінсправи провадження по ній підлягає закриттю, а тому ОСОБА_1 звільняється від сплати суми судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 221, 247, 249, 251, 252, 279, 280, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, відносно якої її винесено, особою яку притягнуто до адміністративної відповідальності, їх законним представником, захисником, потерпілим або його представником шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Володарський районний суд Донецької області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Є.О. Подліпенець