Справа № 441/2087/18 Головуючий у 1 інстанції: Українець П.Ф.
Провадження № 33/811/140/19 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Гавенка Б.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Гавенка Б.І. на постанову Городоцького районного суду Львівської області від 25 січня 2019 року,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (340 грн.).

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 384 грн. 20 коп. судового збору.

Згідно постанови ОСОБА_1, 25.10.2018р. близько 10 год., на парковці на вул. Кульпарківська, 95 у м. Львів, керуючи автомобілем «Renault Trafik» н.з. НОМЕР_1 в порушення вимог п. 2.3. б), 2.10. а), 10.9. ПДР України, під час руху транспортного засобу заднім ходом, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не звернувся за допомогою до інших осіб, як наслідок зіткнувся із запаркованим тут же автомобілем «Skoda Fabia» н.з. НОМЕР_2 пошкодивши такий, місце пригоди залишив.

Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Гавенко Б.І. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати дану постанову та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування покликається на те, що наведене постанова винесене з порушенням вимог чинного законодавства. Вважає, що опис діянь, у вчиненні яких ОСОБА_1 визнано винним не відповідає диспозиції ст.ст. 124-4, 124 КУпАП. Також, на його думку, суд першої інстанції не вказав жодного доводу, на підставі якого обирає адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (340 грн.), адже як видно з матеріалів справи ОСОБА_1 є інвалідом третьої групи та ніде не працює.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Гавенка Б.І. на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні в апеляційній інстанції особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 пояснив, що вину свою не визнає, так як вказує, що зіткнення 25.10.2018 на парковці на вул. Кульпарківська, 95 у м. Львів сталось з вини водія автомобіля «Skoda Fabia» н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3 яка намагалась зайняти місце на парковці перед ним. Більше того вказує, що в матеріалах справи немає жодних доказів про те, що він їхав за кермом, а щодо покарання стверджує, що його пенсія не відповідає прожитковому мінімуму.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний був з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення застосовується до осіб, які як учасники дорожнього руху порушили правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Крім того, відповідно до роз'яснень, викладених у п.24 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

На переконання апеляційного суду суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 в повній мірі даної вимоги закону дотримався.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, всупереч покликань в апеляційній скарзі, детально дослідивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, а саме протоколами про адміністративні правопорушення серії ОБ №158442 та №158443 від 08.11.2018, схемою місця ДТП від 25.10.2018, письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_3, прийшов до обґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

Щодо доводів апелянта про те, що наведене постанова винесене з порушенням вимог чинного законодавства, а опис діянь, у вчиненні яких ОСОБА_1 визнано винним не відповідає диспозиції ст.ст. 124-4, 124 КУпАП, то такі на думку суду є безпідставними, так як згідно постанови суду першої інстанції вбачається, що суддя першої інстанції врахував та вказав у постанові усі зазначені в матеріалах справи докази.

На думку апеляційного суду, доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124-4, 124 КУпАП, спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, які суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги та належним чином мотивував своє рішення.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права судом першої інстанції не встановлено, тому, постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Гавенка Б.І. залишити без задоволення, а постанову Городоцького районного суду Львівської області від 25 січня 2019 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук