Номер провадження: 33/813/798/19
Номер справи місцевого суду: 521/6227/19
Головуючий у першій інстанції Гранін В. Л.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді судової колегії судової палати у цивільних справах Драгомерецького М.М.,

при секретарі Півнєві Д.С.,

за участю: адвоката Живоїна Зоркіча Берназ А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 20 травня 2019 року про закриття провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про порушення митних правил №3319/50000/18 від 22.10.2018р. вбачається, що 19.06.2018р. в пункт пропуску «Чорноморський морський торгівельний порт» (зона діяльності митного поста «Чорноморський» Одеської митниці ДФС) з Грузії прибув вантажний транспортний засіб «Мерседес», реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації Грузія) з товаром «тютюнові вироби, сигарети з фільтром» (Fast Revolution 10ks - 936 ящ. - 9360000 шт.; Fast Revolution 8ks - 200 ящ-2000000 hit.; Fast Revolution 7 slims - 300 ящ.-3000000 шт.; Fast Revolution 5 slims - 161 ящ.-16110000 шт. вартістю 2 894 010,50 грн..

Відправник: «MОNUS D.O.O.» (BEOGRAD-ZEMUN, ALEKSANDRA DUBCEKA 14 REPUBLIKA SERBIJA); одержувач: «KOREYA PARADISE LTD» (Узбекистан, м. Ташкент, вул. Мірабад, 27/7); декларант: ТОВ "ДАЛЕТ БРОК" (04213, м. Київ, вул. Прирічна, буд. 13, ,); особа відповідальна за фінансове врегулювання: ТОВ «ВЕЛТА П.М.С.Г.ТАРАНТ- СЕРВІС" (01033, м. Київ, вул. Шота Руставелі 40/10, к. 18, ).

05.09.2018р. на даний товар оформлено митну декларацію типу «ТР80АА» №500110/2018/008545. Після чого вантажний транспортний засіб виїхав за маршрутом «Україна - Росія - Узбекистан».

В якості підстави для переміщення товару транзитом через митну територію України надано наступні документи: інвойс від 15.06.2018р. №126-71/2018, CMR від 15.06.2018р. № б/н, гарантія від 31.08.2018р. №0998-00213-01-310818.

З метою недопущення «перерваного транзиту» спільно з співробітниками УЗЕ ГУ НП в Одеській області організовано заходи по супроводженню транспортного засобу до пункту пропуску «Бачівськ - Троєбортне» митного поста «Бачівськ» Сумської митниці ДФС.

06.09.2018р. до пункту пропуску «Бачівськ - Троєбортне» на виїзд з України прибув транспортний засіб «Мерседес», р/н НОМЕР_1 (грузинської реєстрації) під керуванням гр. Грузії Dzneladze НОМЕР_2 , з вантажем «тютюнові вироби, сигарети з фільтром».

09.09.2018р. вищевказаний транспортний засіб перетнув кордон України через пункт пропуску «Бачівськ - Троєбортне» та вирушив в напрямку Російської Федерації.

За наявною інформацією вантажний автомобіль «Мерседес», р/н НОМЕР_1 , виїхав з України, але територію Російської Федерації не перетинав, а в період з 09.09.2018р. по 11.10.2018р. знаходився перед пунктом пропуску «Троєбортне».

11.10.2018р. автомобіль з сигаретами заїхав в пункт пропуску «Троєбортне» (Росія) для митного оформлення, але даний автомобіль не пропущено через митний кордон Російської Федерації.

Також, 11.10.2018р. зазначений транспортний засіб повернувся до пункту пропуску «Бачівськ» на в`їзд в Україну з товаром «тютюнові вироби, сигарети з фільтром».

Разом з тим, за результатами проведеного аналізу в рамках операції «Рубіж-2018» за участю групи портового контролю, створеної відповідно до спільного наказу Одеської митниці ДФС та ПдРУ ДПСУ від 02.03.2018р. №79/97-аг «Про створення підрозділу портового контролю», з метою перевірки легітимності зазначеної поставки товарів та наданих до митного оформлення документів, Одеською митницею ДФС 26.06.2018р. до Державного митного комітету Республіки Узбекистан направлено запит за №7379/13/15-70-20-01 щодо підприємства отримувача товару - «KOREYA PARADISE LTD».

12.10.2018р. від Державного митного комітету Республіки Узбекистан Одеською митницею ДФС отримано лист-відповідь від 20.09.2018 року №20-04/4-03985 (вхід. Одеської митниці ДФС від 12.10.2018р. №164/13-30), де зазначено, що відповідно до законодавства Республіки Узбекистан, оптова торгівля, в тому числі і тютюновими виробами, підлягає ліцензуванню, а підприємство ТОВ «Когеуа Paradise» відповідну ліцензію в державних органах не отримувало.

Крім того, було отримано пояснення гр. ОСОБА_2 , директора ООО «Когеуа Paradise LTD», який повідомив, що не має ліцензії на ведення зовнішньо - економічних операцій з тютюновими виробами. Підприємство не очікує на свою адресу товар «тютюнові вироби». Про компанію «MONUS D.O.O.» (підприємство відправник товару) йому нічого не відомо та не очікує від неї товар «тютюнові вироби». Також встановлено, що його компанія зареєстрована за іншою адресою, ніж та, що зазначена в товаросупровідних документах, наданих для митного оформлення в Україні, а саме: (Узбекистан, АДРЕСА_1 ).

Таким чином, директор MONUS D.O.O. Живоїн Зоркіч надав до митного органу як підстави для переміщення товарів, документів, що містять неправдиві дані щодо компанії-одержувача/покупця товару, і такі дії містять ознаки порушення митних правил, передбачені ч. 1 ст. 483 МК України (а. с. 12-16).

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 20 травня 2019 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності Живоїн ОСОБА_3 закрито, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності (а. с. 116-118).

Не погоджуючись з постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 20 травня 2019 року, представник Одеської митниці ДФС подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та постановити нову, якою визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні ним порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100% від вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил та конфіскації товарів безпосередніх предметів порушення митних правил.

В апеляційній скарзі представник Одеської митниці ДФС зазначає, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою та винесена внаслідок неправильного застосування норм матеріального та процесуального права. Також зазначено, що дане правопорушення Одеською митницею ДФС було виявлено 12 жовтня 2018 року при отриманні відповіді від Державного митного комітету Республіки Узбекистан, а для розгляду до суду справу направлено 11 квітня 2019 року, тобто в межах шестимісячного строку та згідно ст. 467 МК України, з моменту передачі справи до суду строк повинен бути зупинений до моменту розгляду даної справи (а. с. 120-123).

Будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, представник Одеської митниці ДФС в судове засідання до суду апеляційної інстанції, не з`явився, із клопотаннями про відкладення розгляду справи не звертався.

Згідно вимог ч. 5 ст. 529 МК України постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засіданні особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформації про належне повідомлення цих осіб.

У зв`язку з цим, апеляційний суд вважає можливим здійснити апеляційний розгляд справи за відсутності представника Одеської митниці ДФС.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши адвоката Живоїна Зоркіча Берназ А.В., яка просила відхилити апеляційну скаргу, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно законодавства України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

В силу ст. 486 МК України завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Статтею 489 МК України визначено, що при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дійшовши висновку про те, що ОСОБА_5 було вчинено порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України та закриваючи провадження по справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції згідно вимог ст. ст. 486, 489 МК України належним чином встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та з`ясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_4 підтверджується наявним в матеріалах справи доказами, а саме протоколом про порушення про порушення митних правил, доповідною запискою інспектора митниці, описом вилучених предметів, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності.

Закриваючи провадження по справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що митному органу стало відомо про скоєння вказаного правопорушення 12 жовтня 2018 року, до внесення змін до положень ст. 467 МК України, а тому на час його розгляду у суді сплив шестимісячний строк притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбачений ст. 467 МК України.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, за наступних підстав.

Згідно вимог ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або необережні) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 483 МК України адміністративна відповідальність настає в разі вчинення переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Відповідно до ст. 466 МК України, адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені МК України та іншими законами України.

Вимогами ч. 2 ст. 467 МК України встановлено, що якщо справа про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього кодексу розглядається судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючи правопорушення митних правил, у тому числі передбачені ст. ст. 469, 477-485 цього Кодексу - не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень (в редакції Закону № 5288-VI від 18.09.2012р.).

Згідно вказаної норми, за правопорушення, передбачені ст. ст. 469, 477-485 цього Кодексу строк накладення адміністративного стягнення обчислюється з дня їх виявлення.

Матеріалами справи встановлено та не заперечується апелянтом, що днем виявлення, вчиненого ОСОБА_5 правопорушення є 12 жовтня 2018 року, а саме отримання Одеською митницею ДФС листа-відповіді від Державного митного комітету Республіки Узбекистан від 20.09.2018р. №20-04/4-03985 з інформацією про те, що відповідно до законодавства Республіки Узбекистан, оптова торгівля, в тому числі і тютюновими виробами, підлягає ліцензуванню, а підприємство ТОВ «Когеуа Paradise» відповідну ліцензію в державних органах не отримувало.

Таким чином, згідно вимог ч. 2 ст. 467 МК України (в редакції Закону № 5288-VI від 18.09.2012р.), шестимісячний строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_4 сплинув 12 квітня 2019 року.

За таких обставин, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення 20 травня 2019 року, дійшов правильного висновку, що з дня виявлення правопорушення, минуло більше шести місяців, а отже на ОСОБА_4 не може бути накладено адміністративне стягнення за порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, у зв`язку з закінченням строків його накладення.

Доводи апеляційної скарги Одеської митниці ДФС про те, що на час розгляду судом першої інстанції не сплинули строки притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України та накладання на нього відповідного стягнення, передбачені ч. 1 ст. 467 МК України, оскільки з моменту передачі справи до суду, а саме з 11.04.2019р., строк повинен бути зупинений, не ґрунтуються на вимогах законодавства.

Згідно вимог ч. 2 ст. 467 МК України (в редакції Закону № 5288-VI від 18.09.2012р., яка діяла на час виявлення адміністративного правопорушення 12 жовтня 2018р. року), якщо справа про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього кодексу розглядається судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючи правопорушення митних правил, у тому числі передбачені ст. ст. 469, 477-485 цього Кодексу - не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Законом України № 2612-VІІІ від 08.11.2018р. «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України», внесено зміни до ст. 467 МК України, відповідно до яких, строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 МК України, норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.

Крім того, в ст. 58 Конституції України закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи . Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

У рішенні Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів наголошується на тому, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів закріплений також в ст. 7 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини.

Враховуючи викладене, та те, що редакцією ст. 467 МК України згідно із Законом №2612-VІІІ від 08.11.2018р. «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України», фактично було посилено відповідальність в частині застосування строків накладення адміністративних стягнень, то положення ч. 1 ст. 467 МК України у редакції Закону №2612-VІІІ від 08.11.2018р., зворотної дії в часі не мають.

Зупинення строку накладання адміністративного стягнення фактично збільшує такий строк, наслідком чого є посилення відповідальності правопорушника через збільшення строку можливості застосування до нього адміністративного стягнення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП України, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю якщо на момент розгляду справи закінчились строки накладення адміністративного стягнення.

Правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, у вчиненні, якого визнаний виним ОСОБА_1 , згідно вимог ч. 2 ст. 467 МК України (в редакції Закону № 5288-VI від 18.09.2012р., яка діяла на час виявлення порушення митних правил), є триваючим правопорушенням, та адміністративне стягнення за вказаною статтею може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня його виявлення.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про закінчення строку накладення адміністративного стягнення на момент розгляду справи є законними та обґрунтованими.

Наведені обставини вказують на відсутність в апеляційного суду підстав для скасування постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 20 травня 2019 року.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП України, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 530 МК України, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 20 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М.Драгомерецький