П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" жовтня 2019 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Козачук О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про відвід судді,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про відвід судді Федосєєву С.В. при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП. Свою заяву обґрунтовує тим, що суддя Федосєєв С.В. не може брати участь у розгляді вказаної справи та підлягає відводу, оскільки в порушення умов Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 року, при проведенні автоматизованого розподілу судової справи між суддями було допущено ряд грубих порушень, зокрема, безпідставно виключено деяких суддів даної спеціалізації, що призвело до порушення порядку визначення судді для розгляду цієї заяви та передачі справи судді Федосєєву С.В.

Таким чином, заявник вважає, що вказані обставини викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про відвід судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП задоволенню не підлягає виходячи із наступного.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).

Відповідно до розділу VIII п. 4 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, погодженого Державною судовою адміністрацією України 26 листопада 2010 року (із змінами, внесеними згідно з Рішенням Ради суддів станом за № 17 від 02.03.2018 року) визначений порядок автоматизованого розподілу судових справ між суддями.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що обставини, зазначені в заяві ОСОБА_1 , як підстави для відводу, не можуть викликати сумнів у неупередженості та об`єктивності судді.

Ті обставини, на які посилається заявник, не свідчать про будь - яке упереджене ставлення відносно розгляду справи, а направлені лише на пришвидшення розгляду вказаної справи та об`єктивний її розгляд.

Відтак, заява про відвід головуючому судді по даній адміністративній справі є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

За таких обставин, керуючись ст. ст. 251, 252, 279 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Федосєєву С.В. - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: