Справа № 744/126/19
Провадження № 3/744/70/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2019 року Семенівський районний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Гнипа О. І.,

при секретарі Шаповал Ю. В.,

за участю:

захисника ОСОБА_1,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Семенівка Чернігівської області обєднану справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Семенівського відділення поліції Новгород-Сіверського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 130, ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

За складеним за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення протоколом про адміністративне правопорушення Семенівським відділенням поліції Новгород-Сіверського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що він 09 січня 2019 року о 18 годині 00 хвилин на автодорозі по вулиці Прямій, поблизу будинку 182, в місті Семенівка Чернігівської області, керував автомобілем ВАЗ 21104 ЗНГ, номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння, зокрема хитка хода, запах алкоголю з порожнини рота, вязка мова. Від проходження огляду на стан спяніння водій відмовився в присутності двох свідків. Від подальшого керування відсторонений. Тому ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Також за складеним за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення ще одним протоколом про адміністративне правопорушення Семенівським відділенням поліції Новгород-Сіверського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_2 обвинувачується ще й в тому, що він 09 січня 2019 року о 19 годині 10 хвилин по вулиці Прямій, 182, в місті Семенівка Чернігівської області, перебуваючи в пяному вигляді, висловлювався нецензурними словами, на зауваження громадян та працівників поліції не реагував, на прохання працівників поліції пройти до службового автомобіля відмовився в категоричній формі, при цьому намагався втекти, розмахував руками, відштовхував від себе та хапав за форменний одяг працівників поліції, чим учинив своїми діями злісну непокору законним вимогам працівників поліції при виконанні службових обовязків.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 свою вину не визнав повністю як за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, так і за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та пояснив про те, що за обставин, поставлених йому до вини, він дійсно у вечірній час керував автомобілем ВАЗ 21104 ЗНГ, номерний знак НОМЕР_1, по засніженій дорозі в морозну погоду й повертався додому. У стані алкогольного спяніння він не перебував, але був дещо стомлений. В салоні автомобіля перебував пасажир. Згодом автомобіль під його керуванням за допомогою проблискових маячків та звукової сирени зупинили працівники поліції, котрі були на службовому автомобілі, й до нього підійшла інспектор СРПП №1 Семенівського відділення поліції Новгород-Сіверського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3. Він спитав у поліцейської в чому причина зупинки його автомобіля, але ОСОБА_3 не змогла йому чітко відповісти. Зокрема, спочатку вона вигадала, що нібито він не пропустив велосипедиста на дорозі, а потім сказала, що не працює підсвітка номерного знаку ззаду автомобіля. Після цього ОСОБА_3 та її напарник, начальник СРПП №1 Семенівського відділення поліції Новгород-Сіверського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, ОСОБА_4 (поліцейських, корі його зупинили, було двоє) сказали, що він нібито знаходиться у стані алкогольного спяніння. Через такі вимисли поліцейські на відео, котре знімала ОСОБА_3 за допомогою свого телефону, говорили, що йому необхідно продути алкотестер, але сам прилад в цілісному складі йому не предявляли. Він також діяння поліцейських знімав, здійснювавши запис відео, на власний смартфон. Таким чином на місці зупинки його тримали тривалий час. Потім ОСОБА_4 сказав, що він мовбито збирається тікати й з силою вдарив його по потилиці, від чого він упав. Поліцейські ОСОБА_4 та ОСОБА_3 тут же застосували до нього фізичну силу, надягнули кайданки й відвезли в комунальний лікувально-профілактичний заклад «Семенівська центральна районна лікарня», де його у кайданках обстежила черговий лікар й безпідставно зробила висновок про те, що він перебуває у стані алкогольного спяніння. При цьому він зауважує, що коли до нього поліцейські застосовували силу, то ОСОБА_3, заволодівши його смартфоном, постирала з нього інформацію, в тому числі й файли з відео, яке він записував на місці зупинки. Опір поліцейським на місці події він не чинив. В автомобілі поліцейських на місці зупинки було місце для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення за те, що зі слів поліцейських у нього не працювала підсвітка номерного знаку, на нього ніхто не складав, аніяке попередження із цього приводу йому ніхто не виносив. Будь-яких хуліганських чи подібних до них дій на місці події він не учиняв.

Опитана як свідок інспектор СРПП №1 Семенівського відділення поліції Новгород-Сіверського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 у судовому засіданні дала пояснення про те, що вона брала участь в зупинці автомобіля під керуванням ОСОБА_2. На місці зупинки вона провадила відеозапис дій ОСОБА_2 на службові відеокамери. Запис відео з камер на DVD-диск потім робив її напарник ОСОБА_4 через це із приводу деталей формування інформації на поданому суду поліцією диску вона пояснити нічого достеменно не може. Діяння поліцейських на місці зупинки ОСОБА_2 вона вважає адекватними.

Опитаний як свідок начальник СРПП №1 Семенівського відділення поліції Новгород-Сіверського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що він був учасником подій на місці зупинки автомобіля ОСОБА_2. Причиною зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_2 було те, що на його автомобілі у вечірній час ззаду транспортного засобу не освітлювався номерний знак. Крім цього, була підозра в тому, що ОСОБА_2 порушив прикордонний режим, але чи вправі в такому випадку зупиняти автомобілі поліцейські, які перебувають не у спільному наряді з прикордонниками, він точно пояснити не може. На місці зупинки за не освітлення номерного знаку за ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол про адміністративне правопорушення на ОСОБА_2 не складався, із цього приводу його було попереджено усно. ОСОБА_2 згодом у звязку із підозрою на стан алкогольного спяніння відмовився на місці продути газоаналізатор та намагався піти з місця події. Через це до нього ним була предявлена вимога про залишення на місці зупинки транспортного засобу, але ОСОБА_2 на це належним чином не зреагував внаслідок чого до нього поліцією була застосовані фізична сила й надягнуті кайданки. Під час подальшого медичного освідування ОСОБА_2 увесь час перебував у кайданках. На його погляд, тоді ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного спяніння. Чому на DVD-диску, який він записував з боді-камер поліцейських, відсутні файли з порядковою нумерацією і є певні непослідовності з часом створення файлів, він пояснити точно не може, але може ствердно сказати, що він переписував відеозаписи з обох камер поліцейських на компютер, а потім на DVD-диск протягом не досить тривалого періоду часу.

Опитана як свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що вона працює лікарем комунального лікувально-профілактичного закладу «Семенівська центральна районна лікарня». Як черговий лікар вона провадила огляд ОСОБА_2 за направленням поліції через підозру у спротиві поліцейським. Нею було зроблено висновок про те, що ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного спяніння за його поведінкою та зовнішніми ознаками. Пульс та тиск вона ОСОБА_2 не вимірювала, ці заміри провадила медсестра, але яка саме вона вже зараз точно не памятає.

Опитаний як свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив про те, що він увечері 09 січня 2019 року в місті Семенівка Чернігівської області їхав пасажиром в автомобілі під керуванням ОСОБА_2. Під час руху по вулиці Прямій автомобіль зупинили поліцейські й стали доскіпатися до ОСОБА_2 чому той нібито порушив Правила дорожнього руху, хоча ОСОБА_2 нічого не порушував. ОСОБА_2 попросив назвати йому причину зупинки й належної відповіді не отримав. Згодом поліцейські попросили ОСОБА_2 продути невідомо яку трубку через те, що сказали, що той пяний, але документи на прохання ОСОБА_2 на прилад не надали. Незабаром поліцейські накинулися на ОСОБА_2, застосувавши до нього фізичну силу. На момент події ОСОБА_2, на його погляд, був тверезим.

Опитаний як свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні дав пояснення про те, що у вечірній час доби 09 січня 2019 року на вулиці Прямій в місті Семенівка Чернігівської області він був запрошений поліцейськими як свідок подій, повязаних із зупинкою водія ОСОБА_2. На місці події поліцейською ОСОБА_3 провадився відеозапис на мобільний телефон. Диск із відеозаписами він не бачив, він йому ніким не предявлявся.

Опитаний як свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні дав пояснення про те, що в указані вище місце та час він також був запрошений поліцейськими як свідок ситуації з водієм ОСОБА_2. На місці він побачив, що ОСОБА_9 поліцейські пропонували продути якийсь «мундштучок», але марку приладу ніхто не називав. Згодом поліцейський ОСОБА_4 звалив ОСОБА_2 на сніг. При йому ОСОБА_9 пройти до службового автомобіля поліцейські не пропонували. Відеозапис здійснювала поліцейська ОСОБА_3 на телефон. В предявленому йому акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів щодо ОСОБА_2 є не його підписи.

Суд, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, опитавши свідків, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважає, що у діяннях ОСОБА_2 відсутні склади адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення за наступних обставин.

У справі не присутні належні й допустимі докази, які б указували на те, що ОСОБА_2 відмовився від проходження саме в установленому порядку від огляду на стан спяніння, через що порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху в його діях не убачаються.

Зокрема, за змістом ч. ч. 2, 3 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Лише у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя. Перелік закладів охорони здоровя, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоровя місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Втім, як установлено у судовому засіданні, названі поліцейськими ОСОБА_10 та ОСОБА_3 підстави для зупинки автомобіля є сумнівними, адже доказів фіксації порушень ОСОБА_2 Правил дорожнього руху до зупинки автомобіля під його керуванням суду не надано.

Більш того, судом зясовано, виходячи з пояснень у судовому засіданні свідка ОСОБА_8, що пропозиція огляду водія ОСОБА_2 на стан алкогольного спяніння на місці події була повязана з пропозицією використання поліцейськими не відомого спеціального технічного засобу.

Скомпоновані поліцією 6 (шість) файлів відеозаписів на DVD-диску, надісланому до суду в неопечатаному таким чином вигляді, котрий би унеможливив доступ сторонніх осіб (конверт на а.с. 7), не містять відомості про безперервність запису події, а свідчать про відеофіксацію окремо взятих 6 (шести) дискретних її відрізків зі значними розривами у часі. Послідовність нумерації файлів на DVD-диску, зокрема: 0000000__0011.MP4; 0000000__0013.MP4; 0000000__0014.MP4; 0000000__0015.MP4; 0000000__0016.MP4 вказує на те, що на диск чомусь не записаний файл 0000000__0012.MP4. Час запису файлу X700000__0609.MP4 при його переписуванні з джерела утворення, а саме 09.01.2019 18:00 не відповідає логіці маркування часів записів попередніх вказаних вище наявних пяти файлів, котрі записано 10.01.2019 протягом періоду часу з 00:16 по 00:43. Часовий розрив між записом файлу X700000__0609.MP4 та файлів 0000000__0011.MP4, 0000000__0013.MP4, 0000000__0014.MP4, 0000000__0015.MP4, 0000000__0016.MP4 складає більш ніж 6 (шість) годин, що явно протирічить наведеним вище поясненням у судовому засіданні поліцейського ОСОБА_4, який стверджував, що він нібито переписував відеозаписи з обох камер поліцейських на компютер, а потім на DVD-диск протягом не досить тривалого періоду часу.

Дані висновку № 2 комунального лікувально-профілактичного закладу «Семенівська центральна районна лікарня» від 09 січня 2019 року щодо виявлення у ОСОБА_2 ознак алкогольного спяніння, котрий заснований на відомостях відповідного акту цього ж закладу від 09.01.2019 № 2, не можуть бути сприйняті як належні докази, адже за актом у ОСОБА_2, поряд з іншим, провадилося вимірювання пульсу та тиску. При цьому ОСОБА_2 за його зазначеними вище твердженнями був у кайданках, що виключає достовірність вказаних вимірів, а, відповідно, й подальшу рівнозначну інтерпретацію величин артеріального тиску, точні умовиводи на підставі даних про пульс. Наведені документи не містять відомостей про результати показань газоаналізатора, застосовуваного медичними працівниками у відповідності до закону, а тому припущення лікаря про стан алкогольного спяніння ОСОБА_2 на підставі переважно зовнішніх ознак не можуть бути беззастережними.

Отже, наявні у справі дані доказів про те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння й відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння є вочевидь сумнівними.

Відповідно до основоположної презумпції, закладеної у норми ст. 62 Конституції України, котру суд вважає слід застосовувати і при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене, за відсутності належних доказів, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення в діяннях ОСОБА_2 не присутній.

Разом з тим, ОСОБА_9 поліцією до вини поставлено й вчинення правопорушення, передбаченого ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, склад якого за приведених вище даних всіх учасників подій, окрім поліцейських, відсутній апріорі з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення й належними розясненнями, даними в пунктах 7, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 червня 1992 року № 8 «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоровя, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» (із наступними змінами), передбачений зазначеною статтею склад правопорушення наявний, якщо не виконуються законні розпорядження або вимога працівника поліції чи іншої названої в цій статті особи, що бере участь в охороні громадського порядку, тобто такі, що ґрунтуються на законі, і предявлені при виконанні зазначеними особами обовязків по охороні громадського порядку.

У випадку, що розглядається, у працівників поліції не було підстав у вечірній час в здебільшого безлюдному місці робити висновки про не дотримання громадського порядку ОСОБА_2, адже правопорушення, що посягають на громадський порядок (дрібне хуліганство тощо) щодо ОСОБА_2 поліцією не документувалися, через що навіть вірогідний непослух розпорядженню або вимогам поліцейських на місці зупинки автомобіля не утворює обєктивну сторону складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, диспозиція якої передбачає обовязкову конструктивну ознаку правопорушення повязаність вимоги чи розпорядження з охороною громадського порядку.

З огляду на викладене, застосування на місці зупинки автомобіля фізичної сили поліцейськими ОСОБА_10 та ОСОБА_3, а також кайданків, до ОСОБА_2, його подальше адміністративне затримання та освідування в медичному закладі у звязку із нібито непокорою є відверто протизаконними.

При винесенні даної постанови суд відкидає відомості пояснень у судовому засіданні поліцейських ОСОБА_4 та ОСОБА_3, адже вони є заінтересованими особами у результатах вирішення справи зі складеними ними протоколами про адміністративне правопорушення, через що можуть сповіщати суду свої оціночні судження з обвинувальним ухилом, не маючи при цьому належного підтвердження сказаного.

На підставі викладеного, керуючись ст. 221, п. 1 ст. 247, ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Обєднану справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ознаками правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадженням закрити за відсутністю у діях ОСОБА_2 складів вказаних адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором до Чернігівського апеляційного суду через Семенівський районний суд Чернігівської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня винесення постанови апеляційної скарги.

Суддя: О. І. Гнип