Провадження № 33/824/1242/2019 Доповідач - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., з участю: захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 - адвоката Фещенка Р.В., представника Київської міської митниці ДФС України - Куликова М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 - адвоката Фещенка Р.В., на постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 19.10.2018, -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2018року на

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: АДРЕСА_1, працюючого головним інженером ВО ТОВ «Паперман»,-

за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України, накладене стягнення у виді штрафу у розмірі 1 700 грн;

вилучену валюту у розмірі 1070 євро конфісковано;

стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

ОСОБА_3 притягнуто до відповідальності за те, що він, 22 вересня 2018 року, о 06 годині 30 хвилин, під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Виліт» терміналу «А» Міжнародного аеропорту «Київ» (Жуляни), який відлітав літаком авіакомпанії «WIZZ AIR» до Меммінгена, своїми діями обрав проходження митного контролю в каналі, позначеному символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявив, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягали письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадали під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо вивезення за межі митної території України та засвідчив про факти, що мають юридичне значення. Після перетину «білої лінії», яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю «зелений коридор», при опитуванні було встановлено, що пасажир переміщує готівкові кошти, близькі до гранично допустимої норми, дозволеної до переміщення. Після цього, його було запорошено до оглядової кімнати, де при перерахунку було встановлено, що останній переміщував 11 700 євро. Із вказаної суми ОСОБА_3 було пропущено 10 000 євро та за протоколом про порушення митних правил вилучено 1 070 євро.

У апеляційній скарзі захисник порушив питання про скасування постанови судді. В обґрунтування апеляційної скарги указав на те, що суд формально та однобічно дійшов висновків про застосування стягнення у вигляді конфіскації товарів обмежених до переміщення через митний кордон України, оскільки судом не було враховано при накладенні стягнення характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Крім того, апелянт указав на те, що ОСОБА_3 вчинив вказане правопорушення з необережності, оскільки була відсутня необхідна інформація про проходження митного контролю, зауважив, що останній добровільно видав іноземну валюту, яка не була прихована від митного контролю, що в свою чергу свідчить про відсутність умислу щодо її приховування. Звернув увагу, що ОСОБА_3 розкаявся у вчиненому, помилково не перевірив кількість коштів, вчинив дане правопорушення вперше. Просив скасувати оскаржувану постанову в частині конфіскації вилученої валюти, в решті постанову залишити без змін.

Вислухавши пояснення:

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, - адвоката Фещенка Р.В., який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити. Також зазначив, що сума коштів, яка була виявлена у ОСОБА_3 становила 11 070 Євро;

представника Київської міської митниці ДФС України, який апеляційну скаргу захисника просив залишити без задоволення, а постанову судді без зміни;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Висновки судді про доведеність події порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України стверджуються зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил від 22.09.2018 року № 00603/10000/18, письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 22.09.2018 року, актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 22.09.2018 року, та іншими доказами.

На підставі указаних доказів суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за ст. 471 МК України та на законних підставах, у відповідності до санкції цієї статті наклав на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. із конфіскацією валюти. За своїм видом та розміром накладене на ОСОБА_3 стягнення сприяє досягненню визначеній у ст. 23 КУпАП меті адміністративних стягнень.

Доводи апеляційної скарги про неповноту дослідження обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається те, що усі істотні для справи обставини з'ясовані всебічно, повно та об'єктивно, встановленим обставинам дана належна юридична оцінка. Істотних порушень вимог процесуального закону при провадженні у цій справі судом не встановлено.

Доводи захисника в частині відсутності в зоні митного контролю інформації щодо порядку проходження митного контролю та як наслідок відсутності вини ОСОБА_3 у порушенні митних правил, передбаченого ст.471 МК України, не ґрунтуються на зібраних матеріалах. Як убачається із пояснень ОСОБА_3, які він надав у ході оформлення матеріалів про порушення митних правил, останній повідомив про наявність у нього готівкової валюти у розмірі близько 10 000 Євро, а після перерахунку у останнього було виявлено 11 070 Євро, на що останній пояснив те, що забув залишити у дома надлишкові кошти. Наведене, спростовує апеляційну скаргу захисника у цій частині.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_3вчинив порушення митних правил з необережності, будь-кого правового значення немає, оскільки із суб'єктивної сторони, зазначене порушення митних правил може вчинятись як умисно, так і з необережності.

Доводи захисника про неврахування судом при накладені стягнення положень ст.33 КУпАП, а саме характер порушення митних правил, особу ОСОБА_3, який щиро розкаявся та визнав повністю свою винуватість, не може свідчити про незаконність постанови судді у цій частині, оскільки санкція ст.471 МК України є безальтернативною у зв'язку із чим накладене стягнення за цим правопорушенням не може бути пом'якшене.

Окрім цього, апеляційний суд зважає на те, що зібрані матеріали не містять даних про те, що внаслідок конфіскації затриманої валюти на правопорушника буде покладено «індивідуальний надмірний тягар». Із урахуванням даних про розмір пропущеної валюти у поєднанні із розміром затриманої валюти наявність такого «тягаря» судом не вбачається. Також захисником не наведено будь-яких даних щодо джерела походження виявленої у ОСОБА_3 готівкової валюти. Із урахуванням цього, а також враховуючи санкцію ст. 471 МК України підстав та можливості зміни накладеного стягнення суд не вбачає.

За таких обставин, постанова судді Солом'янського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2018року щодо ОСОБА_3 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв'язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст.ст. 462, 471, 487 МК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Фещенка Р.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2018року щодо ОСОБА_3 залишити без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Свінціцька О.П.