П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2019 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Деметрадзе Т.Р., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, розглянувши адміністративні матеріали Управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 408147 від 02 грудня 2018 року встановлено, що 02 грудня 2018 року близько 03 год. 30 хв. на автодорозі М-06, 793 км.+100м., в смт. Середнє Ужгородського району, на «азс WOG», водій ОСОБА_1 керував автомобілем «BMW 524», номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння. Стан алкогольного спяніння підтверджується висновком лікаря ЗОНД №328 від 02.12.2018 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат ОСОБА_2 просив закрити провадження по справі у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та вказав, що останній не заперечує факт вживання ним алкогольних напоїв, проте вказує на те, що він не керував транспортним засобом. Звернув увагу суду на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем, що можуть підтвердити двоє свідків. Також додав фотокопію рапорту поліцейського ОСОБА_3, який був учасником тієї події, у якому зазначено, що в ході виконання ними службових обовязків, до них підійшли троє невідомих осіб і почали до них чіплятися, тобто транспортний засіб поліцейські не зупиняли.

ОСОБА_1 у судовому засіданні погодився з доводами захисника.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що суд повинен своєчасно, повно, всебічно та обєктивно зясовувати обставини справи. Для правильного вирішення справи необхідно, щоб були дотримані вимоги щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 256 КУпАП.

У відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. Особа, яка вчинила правопорушення, має право подати пояснення та зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підпису. Власноручно викладені цією особою пояснення та зауваження додаються до протоколу, про що до нього вноситься відповідний запис із зазначенням кількості аркушів, на яких подано такі пояснення та/або зауваження. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дати пояснення і підписати протокол у ньому робиться запис про це. При складанні протоколу порушникові розяснюються його права і обвязки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до розяснень, що міститься в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 р. № 14, під керуванням транспортними засобами слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортними засобами, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані спяніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

У судовому засіданні ОСОБА_1 категорично заперечив факт керування ним транспортним засобом та зазначив, що доказів, які свідчили б про те, що саме він 02.12.2018 року о 05 год. 20 хв. керував транспортним засобом «BMW 524», номерний знак НОМЕР_1, на автодорозі М-06, 793 км.+100м. (азс «WOG»), у матеріалах справи відсутні. Факт керування останнім автомобілем також не підтверджено відеозаписом із нагрудної камери поліцейського, так як на наданих відеозаписах не зафіксовано рух вищевказаного автомобіля та факт перебування ОСОБА_1 за кермом.

За таких обставин, суд вважає, що суть правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП є сумнівною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Встановлені у суді обставини не підтверджують правильність викладених у протоколі даних про обставини правопорушення та дотримання інспектором встановленого порядку складання протоколу. В судове засідання поліцейський, який складав вказаний протокол не зявився.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

За вищезазначених обставин, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.9, 245, 247, 252, 280, 283-285, 289, 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову може бути подано до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.Р. Деметрадзе