Провадження № 33/824/3844/2019 Суддя-доповідач - Полосенко В.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С

за участі:

осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , ОСОБА_2

захисника - Чубко Ю.М.

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Чубко Ю.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 03 вересня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови, 23 червня 2019 року близько 21 години 10 хвилин ОСОБА_1 , рухаючись по проспекту Соборності, 30 в м. Києві, керував автомобілем «Ауді А6», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, проводився за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків, результат тесту 1,30%о. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

Крім того, 23 червня 2019 року близько 21 години 10 хвилин ОСОБА_2 передав керування транспортним засобом «Ауді А6», державний номерний знак НОМЕР_1 , водію ОСОБА_1 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_2 сам перебував у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, проводився за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків, результат тесту 1,37%о.

Постановою судді ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, кожному.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, захисник Чубко Ю.М. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить поновити строки на апеляційне оскарження, постанову першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки дізнався ОСОБА_1 про оскаржуване рішення отримавши рекомендований лист з копією постанови 13.09.2019.

Вказує, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а за кермом автомобіля був його знайомий ОСОБА_3 Того дня, під час руху автомобіль перегрівся та закипів. Припаркувавши його так, щоб не заважати руху транспорту, останні викликали евакуатор. ОСОБА_3 поїхав, а ОСОБА_4 залишився з ОСОБА_5 чекати на евакуацію автомобіля, перебуваючи в салоні, слухали музику. Двигун автомобіля був вимкнений, оскільки перебував в неробочому стані. Зупинились працівники поліції та повідомили, що в них є підозра щодо перебування останніх в нетверезому стані.

Зазначає, що огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу, робочий стан якого не перевірений, оскільки він не пройшов перевірку калібрування кожні шість місяців. Прилад «Драгер» проходив перевірку останній раз 23.11.2018, тобто дозвіл на його використання закінчився 23.05.2019.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності, захисника Чубко Ю.М. в інтересах ОСОБА_1 , які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами, зокрема:

- протоколом БД №191947 про адміністративне правопорушення від 23.06.2019 року;

- висновком результатів тесту «Drager» ALCOTEST 6820, тест № 1280 від 23.06.2019 року, згідно якого у ОСОБА_1 виявлено стан алкогольного сп`яніння 1,30 проміле;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_6 , з яких вбачається, що вона була свідком того, як ОСОБА_1 в її присутності був освічений на предмет вживання алкоголю за допомогою алкотестеру «Drager» ALCOTEST та після продувки на алкотестері було зафіксовано числове значення 1,30 проміле;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_7 , з яких вбачається, що вона була свідком того, як ОСОБА_1 в її присутності був освічений на предмет вживання алкоголю за допомогою алкотестеру «Drager» ALCOTEST та після продувки на алкотестері було зафіксовано числове значення 1,30 проміле;

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- інформацією, яка міститься на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції;

- іншими матеріалами справи.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про достатність вказаних доказів, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 1.6. Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України від 09.09.2009 №406/666, огляд проводиться: уповноваженою особою Державтоінспекції МВС, патрульної служби МВС на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я.

Як убачається з матеріалів справи, огляд було запропоновано водію транспортного засобу - ОСОБА_1 , оскільки щодо нього у поліцейського були підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом - приладом «Драгер», у присутності двох свідків. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду - є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Вважаю, що не можна брати до уваги твердження адвоката Чубко Ю.М. про визнання результатів огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння недійсними через те, що останній раз калібрування газоаналізатору, що використовувався працівниками поліції, відбулось за 7 місяців до події, а згідно з інструкцією з експлуатації, калібрування повинно відбуватись кожні 6 місяців.

Такі твердження не відповідають положенням чинного законодавства.

Так, визначення таких термінів, як калібрування, періодична повірка засобів вимірювальної техніки та повірка засобів вимірювальної техніки, містяться у п.п. 10,17,18 ч.1 ст.1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (далі - Закон):

-калібрування - сукупність операцій, за допомогою яких за заданих умов на першому етапі встановлюється співвідношення між значеннями величини, що забезпечуються еталонами з притаманними їм невизначеностями вимірювань, та відповідними показами з пов`язаними з ними невизначеностями вимірювань, а на другому етапі ця інформація використовується для встановлення співвідношення для отримання результату вимірювання з показу;

-періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал);

-повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Зміст вказаних термінів дає можливість побачити, що відмінність повірки від калібрування полягає в тому, що повірка - це перевірка відповідності певним стандартам, а калібрування - це приведення до певних стандартів.

Законом встановлено порядок проведення калібрування та повірок, а також відмінності таких операцій.

Зокрема, ст. 17 Закону визначено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Крім того, стосовно таких засобів може також проводитися позачергова, експертна та інспекційна повірка.

Перелік категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки за категоріями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності.

Порядок встановлення міжповірочних інтервалів визначається Кабінетом Міністрів України.

Суб`єкти господарювання зобов`язані своєчасно з дотриманням встановлених міжповірочних інтервалів подавати законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, на періодичну повірку.

Тобто, вищезазначеними нормами Закону встановлюється обов`язковість проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки.

В той же час, згідно ст.27 Закону калібруванню в добровільному порядку можуть підлягати засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері та/або поза сферою законодавчо регульованої метрології.

Таким чином, повірка, згідно Закону - це обов`язкова процедура, а калібрування - процедура добровільна і необов`язкова.

За таких обставин, газоаналізатор «Alcotest Drager 6820», який використовувався поліцейськими для огляду ОСОБА_1 не підлягає обов`язковому калібруванню.

Відповідно до Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року №1747, зареєстрованого в МЮУ 01.11.2016 року за №1417/29547, «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» повірка газоаналізаторів проводиться 1 раз на рік (п.23).

Таким чином, враховуючи, що газоаналізатор «Alcotest Drager 6820» своєчасно пройшов калібрування, підстав недовіряти його показам немає, як і немає підстав для визнання недійсним чи неправдивим результату проведеного за його допомогою тесту на стан сп`яніння ОСОБА_1 .

Доводи захисника Чубко Ю.М. викладені в апеляційній скарзі, не ґрунтуються на матеріалах провадження, та не знайшло свого підтвердження доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом.

Інші доводи захисника не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Суд звертає увагу, що при накладенні стягнення, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, врахував характер вчиненого правопорушення, дані про особу, ступінь та доведеність його вини та призначив покарання в межах санкції статті.

З урахуванням викладеного, суд не знаходить підстав для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції, як законної, обґрунтованої та вмотивованої, та залишає апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити строк на апеляційне оскарження захиснику Чубко Ю.М.

Апеляційну скаргу захисникаЧубко Ю.М. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 03 вересня 2019 року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко