Справа № 521/4814/19
Номер провадження 3/521/6461/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 жовтня 2019 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Крижановський О.В. за участю секретаря Савельєвої М.Ю., прокурора Полякова Р., особи, щодо якої складено протокол ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративні правопорушення, які надійшли з відділу протидії організованим формам злочинності в сфері економіки Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України передбачених ч.2 ст. 172-6 КУпАП, відносно , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Маиколаївським РВ ГУМВС України в Одеській обалсті від 09.02.1998 року, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , суд

В С Т А Н О В И В :

В протоколах про адміністративні правопорушення, які були складені 20.03.2019 року та 16.04.2019 року оперуповноваженим відділу протидії організованим формам злочинності в сфері економіки Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України Мандажи І., вказано, що ОСОБА_1 , будучи начальником 7 ДЧСПТ 6 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Одеській області, в порушення ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції (НАЗК) про суттєві зміни у майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні був присутній та йому були роз`ясненні права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КпАП України. В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що не визнає свою вину у вчиненні вказаних у протоколі адміністративних правопорушеннях. Також, просив закрити справу за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Прокурор заперечував та просив визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення.

Суддя, вивчивши матеріали справи, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, прийшов до наступного.

При розгляді справ про адміністративне правопорушення слід керуватися в тому числі й Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини.

Так, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод(далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року. Конвенція набула чинності для України 11.09.1997 року.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, звернуто увагу суддів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , він зазначив у щорічній декларації за 2018 рік факт придбання квартири, та в нього були відсутні правоустановлюючі документина квартири, тому він не зміг заповнити письмове повідомлення, тому як тільки отримав документи, одразу ж подав повідомлення про зміну в майновому стані.

Зважаючи на пояснення ОСОБА_1 , суд дослідив письмові пояснення та копію розписки від ОСОБА_2 про отримання документів для реєстрації, і з`ясував, що вказаний доказ повністю узгоджується з поясненнями ОСОБА_1

Надаючи оцінку вищевикладеним обставинам, суд дійшов висновку про формальне порушення ОСОБА_1 строків подання декларації, оскільки порушення не було наслідком умислу особи на ухилення від подання декларації.

Таким чином, суд вважає, що відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, тобто за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Справу проадміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-6КУпАП, відносно ОСОБА_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку із відсутністю події і складу адміністратвного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисником. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м.Одеси .

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Крижановський О.В.