ун. № 759/214/19
пр. № 3/759/447/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Косик Л.Г., у присутності особи, яка притягається до відповідальності, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, стосовно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в :

13.12.2018 року о 14 год. 50 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_1, в м. Києві по вул. Г. Барського, буд. 2, не дотримався безпечного інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2. При ДТП всі автомобілі отримали механічні пошкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_1, свою вину не визнав, з протоколом не погодився та пояснив, що рухався по Кільцевій дорозі у напрямку від Одеській площі в автомобілі НОМЕР_3. Біля вулиці Григоровича-Барського я рухався по крайній правій смузі. З вулиці Григоровича-Барського почав виїжджати автомобіль НОМЕР_2. Попередивши його трьома звуковими сигналами ОСОБА_1 намагався уникнути зіткнення. Також ОСОБА_1 заявив клопотання про витребування з магазину "Леруа Мерлен" відеозаписи з камер зовнішнього спостереження та відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського, також просив витребувати з поліції протокол, який був нібито складений на ОСОБА_2, потерпілого по справі.

В судовому засіданні також надала свої пояснення дружина ОСОБА_1, яка повністю підтвердила покази своого чоловіка, зокрема вона пояснила, що в момент ДТП вона перебувала на пасажирському сидінні, біля водія та була безпосередьно свідком даної пригоди.

В судове засідання викликався інший учасник ДТП, ОСОБА_2, який в судовому засіданні надав пояснення, з яких вбачається, що він рухався в автомобілі НОМЕР_4 в правій смузі для руху по Кільцевій дорозі від Жилянського моста в напрямку проспекту Перемоги. Після з'їзду в бік вул. Григоровича-Барсьского, почув звук та удар з задньої лівої частини свого автомобіля.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення, приходжу до наступного висновку.

Вважаю, що пояснення, ОСОБА_2, в судовому засіданні, повністю узгоджуються з об'єктивними даними схеми ДТП, яка була підписана учасниками пригоди без будь - яких зауважень, зокрема щодо розташування транспортних засобів після зіткнення, місця їх зіткнення, напрямку руху, характера пошкоджень автомобілів та їх локалізацію.

Суд критично відноситься до пояснень ОСОБА_1 в судовому засіданні і вважає, що це викликано бажанням останнього уникнути відповідальності за вчинення правопорушення. Також, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування матеріалів та відеозаписів, як з патрульної поліції так і з закладу, оскільки матеріали справи в повному обсязі відповідають вимогам ст. 256 КУпАП та містять достатньо доказів для встановлення істини у справі.

Суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення п.п. 2.3б та 13.1 Правил дорожнього руху та ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вина особи, що притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 197626 від 13.12.2018 року, схемою місця ДТП, поясненнями учасників ДТП та фотоматеріалами з яких чітко вбачається характер та ступінь ушкоджень транспортних засобів.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи встановлений механізм ДТП, умови дорожньої обстановки, в якій вона відбулася, а також характер дій учасників пригоди, суд приходить до висновку, що під час проїзду вказаного ділянки дороги, у тому числі виконання на ньому маневрів, водій ОСОБА_1 повинен був керуватись вимогами розділу 13.1 ПДР України.

Відповідно до п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Таким чином, враховуючи механізм ДТП, характер отриманих транспортними засобами механічних ушкоджень, суд приходить до висновку, що виникнення ДТП є прямим наслідком допущення порушень п. 13.1 ПДР України саме ОСОБА_1, який не надав перевагу в русі водієві ОСОБА_2

При таких обставинах, суддя приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Отже, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КпАП України, суд при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, майновий стан правопорушника, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність та пом'якшують відповідальність правопорушника згідно зі ст.ст 34 , 35 КпАП України.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 283, 284 КпАП України

п о с т а н о в и в :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за ухвалення судом постанови про накладення адмінстягнення в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 384 грн. 20 коп.

Строк пред'явлення постанови до виконання - три місяці.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Л.Г. Косик