Справа № 502/277/19
ПОСТАНОВА

18 березня 2019 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Манжос Н. В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Головного управління держпраці в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянку України, одружену, працюючу на посаді директора закладу дошкільної освіти ясла садок «Сонечко» м. Кілія Одеської області зареєстровану та проживаючу за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, якій розяснені права передбачені ст. 268 КУпАП,

за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Кілійського районного суду Одеської області 13.02.2019 року надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОД100/АВ/П/ПТ від 04.02.2019 року встановлено, що в ході інспекційного відвідування закладу дошкільної освіти ясла садок «Сонечко» м. Кілія Одеської області встановлено, що:

-в порушення вимог п. 2.5 глави 2 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58» із кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження про призначення на роботу, переведення і звільнення) працівники ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, не ознайомлені під розписку в особовій картці форми П-2;

-в порушення вимог ч. 2 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці», щодо виплати заробітної плати працівникам регулярно в робочі дні, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, заробітна плата в закладі виплачується з порушенням строків;

-в ході проведення інспекційного відвідування встановлено: на підставі табелю обліку використання робочого часу за вересень 2018 року, сторож ОСОБА_5, відпрацював у вересні 180 годин при нормі у вересні - 160 годин на місяць ( 20 годин понаднормова) і ОСОБА_6, відпрацював у вересні 186 годин при нормі у вересні -160 годин на місяць ( 26 годин понаднормове);

-за даними відомості нарахованої заробітної плати у вересні 2018 року сторожам закладу не проведено нарахування та оплату за роботу в надурочний час у подвійному розмірі;

-документів про погодження з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) закладу запровадження підсумованого, обліку робочого часу до перевірки не надано;

-в ході проведення інспекційного відвідування вставлено, що нарахування сторожам закладу за роботу в надурочний час за вересень 2018 року було нараховано та виплачено у грудні 2018 року, виплату якої проведено 28.12.2018 року, що підтверджено зведеною відомістю сум для зарахування на рахунки від 28.12.2018 року № 3;

-враховуючи те, що оплата за роботу в надурочний час є складовою заробітної плати і відноситься до додаткової заробітної плати, свідчить про факт порушення строку, згідно якого виплата заробітної плати працівникам мас здійснюватися регулярно в робочі дні, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який виплачується заробітна плата, тобто з порушенням строків її виплати;

-в закладі має місце порушення вимог ч. 4 ст. 115 КЗпІІ та ст. 21 Закону України «Про відпустки» щодо виплати заробітної плати за весь час щорічної відпустки не пізніше, як за три дні до її початку. Так, наказом від 02.05.2018 року № І-в «Про надання відпустки» двірнику ОСОБА_7, надано щорічну відпустку з 21.05.2018 року, проте виплату за весь час відпустки здійснено від 22.05.2018 року, що підтверджується зведеною відомістю сум для зарахування на рахунки № 3 від 22.05.2018 року;

-при звільненні працівників виплата всіх сум, що належать їм від закладу, не виплачується в день звільнення. Так, на підставі особистої заяви, наказом від 08.04.2018 року № 6-к опалювача ОСОБА_8, звільнено із займаної посади 08.04.2018 року за ч.2 ст. 36 КЗпП України (закінчення строку договору), належні при звільненні грошові кошти від закладу виплачені ОСОБА_8 22.05.2018 року, що підтверджується зведеною відомістю сум для - нарахування на рахунки від 22.05.2018 року № 3, що є порушенням ч. 1 ст. 116 КЗпП України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 41 КУпАП, визнала у повному обсязі.

Факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:

- протоколом серії ОД100/АВ/П/ПТ від 04.02.2019 року відносно ОСОБА_1 за ст. 41 ч. 1 КУпАП;

- актом інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи , яка використовує найману працю № ОД100/1592/АВ від 04.02.2019 року;

Обставин, що помякшують відповідальність ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, відповідно до ст. 34 КУпАП, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, відповідно до ст. 35 КУпАП, судом не встановлено.

Суд вважає вину ОСОБА_1 повністю доведеною та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 41 КУпАП, як порушення встановлених термінів виплати заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Беручи до уваги характер правопорушення, його тривалість та сутність протиправних дій, особу правопорушника, суд вважає за необхідне застосувати до правопорушниці адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись ст. ст. 23, 34, 35, 40-1, 41, 268 , 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 41 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (пятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, судовий збір в розмірі 384 гривні 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі через Кілійській районний суд Одеської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова може бути предявлена до виконання протягом 3 місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_9