Справа № 214/6276/19
3/214/1848/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 жовтня 2019 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Прасолов В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №076941 від 14 серпня 2019 року слідує, що 14 серпня 2019 року о 12 год. 20 хв. водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки Chevrolet Lacetti, р/н НОМЕР_1 , по автодорозі по пр-ту 200-річчя Кривого Рогу біля буд.30 в м. Кривому Розі з явними ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння в КП «Криворізький ПНД» ДОР у встановленому законом порядку відмовився. В провину ОСОБА_2 ставиться порушення п.2.5 ПДР України.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення розгляду справи від нього на адресу суду не надходило.

У рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З метою дотримання процесуального строку розгляду справи, забезпечення можливості своєчасного притягнення особи до відповідальності у випадку доведення її винуватості та уникнення безкарності, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, приходжу до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_2 , оскільки його неявка в судове засідання не перешкоджає цьому.

У судовому засіданні досліджені наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення (а.с.1), висновок КП «Криворізький ПНД» ДОР (а.с.2), рапорт (а.с.3), довідка (а.с.4).

Відповідно до ст.252 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, оцінивши досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, приходжу до наступних висновків.

Рапорт, протокол про адміністративне правопорушення вважаю достовірними доказами в частині того, що 14 серпня 2019 року о 12 год. 20 хв. водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки Chevrolet Lacetti, р/н НОМЕР_1 , по автодорозі по пр-ту 200-річчя Кривого Рогу біля буд.30 в м. Кривому Розі, та був зупинений працівниками поліції. Письмових пояснень чи зауважень з цього приводу ОСОБА_2 в протоколі немає.

Можливість встановити правомірність зупинки ОСОБА_2 відсутня з огляду на відсутність жодної інформації в наданих суду доказах, як і відсутність відеозапису з місця зупинки. Причина зупинки автомобіля в рапорті інспектора взагалі не зазначена. Наявність в діях ОСОБА_2 будь-яких порушень ПДР України, які б оправдували причину його зупинки, інспектором не доведена.

Рапорт та протокол в частині вказаних в них ознак наркотичного сп`яніння, виявлених у водія, вважаю недостатніми доказами.

Довідку вважаю достовірним доказом, оскільки вона підтверджує наявність у ОСОБА_2 права керування транспортними засобами категорії В.

Висновок КП «Криворізький ПНД» ДОР вважаю недостовірним доказом, оскільки він містить суперечності з даними, зафіксованими в рапорті. Так, у висновку вказано про відмову ОСОБА_2 від проходження огляду, в той час як в рапорті вказано, що останній погодився пройти огляд в медичному закладі, однак протягом 3-х годин не здав біоматеріал (який саме не конкретизовано). До того ж суд не може визнати допустимим доказом висновок як підтвердження відмови водія від огляду, оскільки в порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджених Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, відмову не зафіксовано в присутності двох свідків.

Обговорюючи питання про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, виходжу з наступного.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи до уваги положення ст.ст.7, 245 КУпАП, згідно яких ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, приходжу до переконання, що у судовому засіданні не добуто допустимих та належних доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого правопорушення. При цьому враховую наступне.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як передбачено п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стаття 130 ч.1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність як за керування транспортним засобом особою, що перебуває в стані сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, буде мати місце при наявності об`єктивної сторони, що передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення, а саме відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння за умови очевидної наявності ознак сп`яніння, суб`єктивної наявність прямого умислу та спеціального суб`єкта водія.

Відповідно до п.п.8, 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані наркотичного або іншого сп`яніння чи перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу І Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я із видачею направлення за формою, наведеною в додатку №1 до Інструкції.

Системним аналізом розділів ІІ, ІІІ Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року суд приходить до висновку, що з огляду на специфіку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння він проводиться виключно в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надається право проведення такого огляду з обов`язковим проведенням лабораторних досліджень біологічного середовища водія (п.п.7, 8, 12 розділу ІІІ Інструкції).

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що водій ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження медичного огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння, свідченням чому є сам факт доставки його інспектором в КП «Криворізький ПНД» ДОР, що зафіксовано у висновку та рапорті.

Відповідно до п.п.7, 8, 12, 13 розділу ІІІ Інструкції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у п.12 цього розділу.

Таким чином, в контекст п.п.11, 12 розділу ІІІ Інструкції, встановлення стану наркотичного сп`яніння шляхом проведення аналізу крові є альтернативою проведення аналізу за допомогою інших біоматеріалів, зокрема сечі чи слини, у випадку наявності обставин, які унеможливлюють їх відібрання.

Як слідує з висновку та рапорту, ОСОБА_2 інкриміновано відмову від проходження огляду на підставі того, що він начебто протягом 3-х годин не зміг здати біоматеріал для збору аналізів. Однак такі посилання суд вважає необґрунтованими та недоведеними, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 надавалась можливість здачі біоматеріалів з урахуванням його фізіологічних можливостей, стану здоров`я: альтернативно здачі сечі, слини, змивів з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, а у випадку неможливості їх відібрання здачі крові.

У відповідності до п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Зазначена норма також зафіксована у п.6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 7 листопада 2015 року.

В порушення вимог зазначених вище правових норм, працівниками поліції при складанні протоколу у відношенні ОСОБА_2 за відмову від проходження медичного огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння В КП «Криворізький ПНД» ДОР не залучено двох свідків, які б підтвердили факт відмови, не вказано в протоколі, які дії ОСОБА_2 свідчили про ухилення від огляду.

Такий формалізований підхід медичних працівників до проведення огляду особи на встановлення стану наркотичного сп`яніння, поліцейських до оформлення матеріалів, фіксації відмови водія від проходження огляду, допущення грубих порушень процесуального порядку та процедури проведення огляду, оформлення матеріалів, суд розцінює як свідчення необ`єктивності під час вирішення питання про можливість притягнення ОСОБА_2 до відповідальності.

Інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт перебування водія в стані наркотичного сп`яніння та його відмову від проходження огляду, ні протокол про адміністративне правопорушення, ні інші матеріали справи не містять.

Суд зауважує, що для притягнення до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Згідно ст.251 КУпАП наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

Згідно зі ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст.24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Оскільки відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України, а тому справу належить закрити.

Керуючись ст. ст. 266, 268, 283, 284, 247, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя В.М. Прасолов