ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/4128/18 Головуючий в 1 інст.: Стратій Є.В.
Провадження № 33/807/165/19 Доповідач в 2 інст.: Рассуждай В.Я.
Категорія ст. 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду за участю ОСОБА_2, його захисника - адвоката Кузьміної В.О., представника потерпілої - адвоката Шутака Ю.В. справу за апеляційною скаргою захисника - адвоката Кузьміної В.О. на постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 6 лютого 2019 року, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, який зареєстрований та проживає адресою: АДРЕСА_1,

закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з постановою суду, водій ОСОБА_2, 27 червня 2018 року, о 15 годині 12 хвилин, навпроти будинку № 81, що розташований по проспекту Соборний у місті Запоріжжя, керуючи тролейбусом «ЮМЗ - Т2», номерний знак 001, при зміні напрямку руху не впевнився в безпеці маневру, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «HYUNDAI GETZ», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5. Внаслідок ДТП травмованих немає, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Завдано матеріальних збитків.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

Суд першої інстанції, встановивши, що вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного правопорушення дослідженими в судовому засіданні доказами не спростована, а вказане адміністративне правопорушення було вчинено 27 червня 2018 року і з моменту його вчинення минуло більше трьох місяців, прийшов до висновку, що на момент розгляду справи закінчились строки притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 38 КУпАП, у зв'язку з чим провадження по справі підлягає закриттю в порядку п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Кузьміна В.О. просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що надаючи оцінку висновку експерта №9-808 від 14.12.2018 року, як одному з доказів у справі, необхідно зазначити, що викладені ОСОБА_2 обставини ДТП з технічної точки зору не спростовані. Більше того, за висновками експерта, обставини ДТП, що викладені правопорушником перевірені технічними розрахунками та доводять, що його дії не суперечать вимогам ПДР України, дії іншого учасника ДТП - водія легкового автомобілю не відповідають вимогам ПДР України, вона мала технічну можливість уникнути ДТП та саме дії водія легкового автомобіля ОСОБА_5 лежать у причинно-наслідковому зв'язку з подією ДТП. В той же час, перевіряючи обставини ДТП, що зазначені водієм легкового автомобілю, експерт дійшов інших висновків.

Таким чином, експерт не надав однозначного, безсумнівного висновку про винність у ДТП ОСОБА_2 Тобто даний висновок не доводить «поза розумним сумнівом» винність правопорушника.

Протокол про адміністративне правопорушення не є актом індивідуальної дії та не породжує права та обов'язки у особи щодо якої він складений, у зв'язку з чим, протокол не підлягає оскарженню та не є беззаперечним доказом вини, а фіксує подію та містить суб'єктивний висновок поліцейського про наявність складу правопорушення у певного учасника. Допущена помилковість прийнятого суб'єктивного рішення щодо складення протоколу відносно певної особи не утворює склад правопорушення у поліцейського. Не віднесено до компетенції поліції за даними обставинами приймати рішення про винність особи. Саме до компетенції та повноважень суду віднесений розгляд справи за ст. 124 КУпАП та прийняття законного та обґрунтованого рішення щодо винності (не винності) особи, наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення.

Крім того, мотивуючи своє рішення, суд не зазначив чому ним прийняті до уваги одні докази та не взяті до уваги інші докази. Також не спростованими залишилися твердження правопорушника щодо обставин ДТП, які підтверджують його не винуватість.

В постанові суд лише формально зазначив позиції сторін та їх аргументи, але не надав їм оцінки та не мотивував причини та підстави їх відхилення або неврахування при винесенні рішення. Так, схема місця ДТП - це документ яким фіксуються обставини ДТП. І саме суд повинен надати оцінку таким доказам. Саме на цей доказ зверталася увага суду захистом. Зі звичайного аналізу схеми місця ДТП вбачається, що ширина кожної смуги руху складає 4 метри, місце зіткненні знаходиться в середній смузі руху (7,3 м від правого бордюру).

Виходячи з габаритної ширини тролейбусу - 2,5 метри, можна встановити, що в момент зіткнення, вісь лівого переднього колеса знаходилася за 7,3 м., а вісь правого переднього колеса - за 4.8 м (7.3м - 2,5м) від правого бордюру. Тобто, тролейбус знаходився рівно в середній смузі руху (в діапазоні 4м - 8м по ширині дороги).

При цьому, виходячи з розташування місця зіткнення транспортних засобів, позначеного на схемі ДТП, легковий автомобіль знаходився в крайній лівій смузі руху та заїхав на середню смугу руху своєю правою частиною на 0,7 метри.

Зазначена схема безсумнівно доводить достовірність показів ОСОБА_2 щодо смуги його руху (середня смуга) та спростовує покази водія ОСОБА_5 про те, що саме вона рухалася в середній смузі руху, а водій тролейбусу рухаючись в крайній правій смузі руху вдарив її автомобіль в бокову частину. Окрім того, за механізмом, який описує водій ОСОБА_5, та враховуючи габаритність та неманевреність тролейбусу, розташування тролейбусу на дорозі після ДТП повинно бути дещо іншим, ніж відображено на схемі ДТП, а пошкодження легкового автомобілю, враховуючи, що його швидкість руху була значно більшою ніж швидкість тролейбусу, повинно бути від місця удару до задньої частини кузову легкового автомобілю.

Окрім того, водій тролейбусу, рухаючись у середній смузі руху прямолінійно не мав наміру, у нього не виникало потреби та фактично не здійснював зміщення ліворуч. Дорожнє покриття на цій ділянці не мало пошкоджень, перешкод для його руху не виникало та, більше того, за перехрестям праворуч за його рухом знаходиться зупинка громадського транспорту, на якій йому необхідно було зупинитися. Також, розташування тролейбусу безпосередньо після зіткнення говорить про його зміщення саме праворуч (в протилежний бік від місця зіткнення).

Надаючи оцінку висновку експерта як одному з доказів у справі, суд врахував його лише в частині, де експерт дійшов висновку про винність водія тролейбусу та не приділив уваги іншій частині висновку, де експерт дійшов протилежного висновку - про відсутність вини в діях водія тролейбусу.

Таким чином, поклавши в основу свого рішення висновок експерта, суд порушив принцип доведення вини «за відсутності розумних підстав для сумніву».

Інші докази, що містяться в матеріалах справи, та які не потребують спеціальних технічних знань, суд не проаналізував у сукупності та не надав належну правову оцінку.

Стаття 247 КУпАП, серед іншого, передбачає дві окремі та самостійні підстави для закриття провадження - за відсутності події та складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП) та у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу (п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Зі змісту ч. 1 ст. 38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку.

Тобто для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної винної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

У разі недоведеності наявності складу адміністративного правопорушення та не підтвердження його належними та допустимими доказами, виключається можливість закрити провадження у адміністративній справі саме за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Не дивлячись на те, що на момент розгляду справи судом сплив строк, встановлений для притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбачений ст. 38 КУпАП, захисник вважає, що застосування п. 7 ст. 247 КУпАП є невірним, оскільки особа не погоджується з наявністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а матеріали справи не містять належних доказів його вини.

В апеляційному суді:

- адвокат Кузьміна В.О. підтримала апеляційну скаргу, доповнень до неї не мала;

-ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу захисника, пояснював, що він рухався у середній полосі руху, оскільки права була зайнята припарокованими автомобілями. З перехрестям знаходилася зупинка. Під'їжджаючи до перехрестя, він звернув увагу, що на зустрічній смузі руху зупинився автомобіль, який не встиг завершити маневр повороту, і перекрив ліву смугу руху. ОСОБА_2 подивився назад, припускаючи, що цей автомобіль може створити перешкоду тим, хто їде позаду тролейбуса по лівій смузі руху. Він побачив Getz, який не зменшив швидкість. Стався удар і він відразу зупинив тролейбус. Перед цим почав зміщуватися трохи вправо, щоб ухилитися від зіткнення;

-адвокат Шутак Ю.В. повідомив суд, що потерпіла обізнана про розгляд справи, не заперечує проти розгляду справи за її відсутності. Адвокат заперечив проти задоволення апеляційної скарги. Зазначив, що проведеною експертизою не спростована жодна з версій. І хоча трасологічну експертизу не проводили, механізм зіткнення відповідно до пояснень ОСОБА_2 суперечить наявним пошкодженням транспортних засобів. Утворені пошкодження підтверджують пояснення потерпілої про те, що вона їхала прямо і «прижав» її саме тролейбус.

Вислухавши доводи ОСОБА_2 та його захисника в підтримку апеляційної скарги, заперечення адвоката Шутака Ю.В. проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, належним чином оцінених та наведених у постанові.

Так, обґрунтовуючи свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_2, суд першої послався на висновок експерта № 9-808 від 14.12.2018, складений відносно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення, врахував те, що відносно іншого учасника пригоди - ОСОБА_5 протокол про адміністративне правопорушення не складався.

В апеляційній скарзі зазначено, що експерт не надав однозначного, безсумнівного висновку про винність у ДТП ОСОБА_2, тобто висновок не доводить «поза розумним сумнівом» винність правопорушника.

Із висновків експерта № 9-808 від 14.12.2018 випливає, що результати проведеної експертизи залежать від того, показання яких осіб повинні бути враховані в ході експертного дослідження.

Відповідно до пояснень ОСОБА_5 вона рухалася у середній смузі руху. В момент перетину перехрестя почула удар у правий бік автомобілю. Проїхавши приблизно 50 метрів, зупинилася у крайній лівій смузі. Вийшовши і автомобіля, зрозуміла, що її транспортний засіб у правий бік вдарив тролейбус (а.с. 4).

Додаткові пояснення від 13.09.2018 є аналогічними (а.с. 24).

В додаткових поясненнях, відібрання яких було необхідно для проведення експертизи, ОСОБА_5 також вказувала, що рухалася прямолінійно у середній смузі руху. Під час випередження тролейбуса помітила, що він змінив свій напрямок руху ліворуч, тому вона змогла ледь відвернути ліворуч, однак застосувати гальмування не встигла (а.с. 42).

В письмових поясненнях від 27.06.2018 водій тролейбуса ОСОБА_2 зазначав, що автомобіль «Hyundai Getz» при перестроюванні із крайньої лівої полоси на середню здійснив наїзд на тролейбус (а.с. 3).

Зазначені показання не містять відомостей про виїзд на ліву полосу руху транспортного засобу, який рухаючись назустріч, здійснював поворот на ліво.

У клопотанні про проведення експертизи захисник виклала обставини пригоди зі слів ОСОБА_2, зазначивши, що водій тролейбусу перед перехрестям помітив, як із зустрічного напрямку автомобіль, намагаючись здійснити поворот ліворуч, виїхав на крайню смугу з напрямком руху тролейбусу, та зупинився майже на її середині, надаючи перевагу у русі зустрічним транспортним засобам. В цей час ОСОБА_2 побачив у ліве бокове дзеркало легковий автомобіль, який рухався у крайній лівій смузі позаду тролейбусу, та який не мав наміру зменшувати швидкість перед перешкодою, та за характером та траєкторію руху намагався проїхати між тролейбусом і автомобілем, що стояв. ОСОБА_2 прийняв рішення направити рух тролейбусу правіше, щоб уникнути зіткнення. Легковий автомобіль все ж таки здійснив контакт своєю правою частиною з передньою частиною тролейбусу та проїхав досить велику відстань вперед, змінивши своє розташування після ДТП (а.с. 16-17, 22-23).

31.10.2018 року адвокат Кузьміна В.О. надала додаткові вихідні дані, необхідні для проведення експертизи, у тому числі схему ДТП, де стороною захисту зображений транспортний засіб, який відповідно до їхньої позиції здійснював поворот ліворуч із смуги зустрічного руху, а також диск, що містить фотографії пошкоджень транспортних засобів (а.с. 35-36, 47, 49).

В судовому засіданні апеляційного суду було досліджено вказані фотоматеріали.

Так, на правих передніх дверцята автомобілю «Hyundai Getz» розташовані пошкодження (файли ІMG_1944, ІMG_1945), які за розміром і формою є відбитком лівого боку переднього бамперу тролейбуса (файл ІMG_1947).

В ході дослідження вказаних фотографій в апеляційному суді ОСОБА_2 пояснив, що пошкодження на бампері тролейбусу внаслідок ДТП утворилося не на його лівому боці, а в передній, лівій частині бамперу. Наполягав на тому, що пошкодження з лівого боку бамперу виникли раніше.

Проте таке розташування пошкоджень за поясненнями ОСОБА_2 суперечить його показанням про те, що він, побачивши у дзеркалі заднього виду приближення автомобіля потерпілої, відвернув тролейбус управо.

До того ж, в своїх первісних показаннях ОСОБА_2 не вказував, що намагався відвернути тролейбус перед зіткненням.

Розташування пошкоджень на транспортних засобах свідчить про те, що тролейбус, відвертаючи ліворуч, здійснив зіткнення з передніми правами дверцятами автомобіля «Hyundai Getz» лівим боком переднього бамперу, що відповідає поясненням ОСОБА_5

З огляду на зазначене, апеляційний суд вважає більш достовірними і послідовними показання потерпілої, позиція якої є стабільною та незмінною, а отже суд першої інстанції обґрунтовано прийняв висновки експертизи за вихідними даними, що надала ОСОБА_5

Розташування місця зіткнення на відстані 7,3 м від правого бордюру, тобто у середній полосі руху відповідно до схеми ДТП (а.с. 2), всупереч доводів апеляційної скарги не спростовує пояснення ОСОБА_5 про рух її транспортного засобу у середній смузі, та, з урахуванням габаритів тролейбусу, підтверджує її показання щодо виїзду тролейбусу на цю смугу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта тощо.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення віднесений законодавством до джерел доказів.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 071989 інспектор роти 3 батальйону 3 УПП в Запорізькій області Санько О.А. дійшов до висновку про наявність в діях водія ОСОБА_2 порушень вимог п. 10.1 ПДР, що тягне відповідальність за ст. 124 КУпАП (а.с. 1).

Відповідно до ст. 278 КУпАП при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) вирішує питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення та згідно з рекомендаціями, викладеними у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» № 11 від 17.10.2014, протокол про адміністративне правопорушення, складений без додержання вимог ст. 256 КУпАП, може бути повернутий вмотивованою постановою для належного оформлення.

За матеріалами справи правильність складання протоколу про адміністративне правопорушення учасниками справи не заперечувалася.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції наряду з іншими доказами обґрунтовано послався на протокол про адміністративне правопорушення як на доказ вини ОСОБА_2, правильність складання якого не заперечувалося ні порушником, ні його захисником.

Таким чином, висновки суду викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи, а підстав для закриття провадження за відсутністю складу правопорушення в діях ОСОБА_2 не вбачається.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Кузьміної В.О. залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 6 лютого 2019 року, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 331/4128/18