Іллічівський районний суд м.Маріуполя
Справа № 264/7173/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Пустовойт Тетяна Валеріївна, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_1, не працюючого, який зареєстрований та мешкає в м.Маріуполі по вул.Трипільській, буд.18, за ст.130 ч.1, 124 КУпАП,

УСТАНОВИЛА:

18 грудня 2018 року до суду надійшли матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, згідно яких останній 11.12.2018 року о 16-10 годин біля буд.1 по вул.Левченка в Кальміуському районі м.Маріуполя, керуючи автомобілем НОМЕР_2, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на дорожню огорожу, чим порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху України. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб та дорожня огорожа отримали механічні пошкодження.

Також 18 грудня 2018 року до суду надійшли матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, 11.12.2018 року о 16-10 годин біля буд.1 по вул.Левченка в Кальміуському районі м.Маріуполя, керував «ЗАЗ Daewoo T13110» державний номерний знак НОМЕР_3 та був учасником дорожньо-транспортної пригоди, у стані алкогольного спяніння, огляд проводився у відповідності Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції із застосуванням спеціального технічного засобу «Drager Аlcotest» 6820 ARHK 0070, за результатами якого проба позитивна 0,77‰, чим порушив п.2.9-а Правил дорожнього руху України. Від проведення огляду на стан спяніння в Міському наркологічному диспансері м.Маріуполі відмовився у присутності двох свідків.

Постановою Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 26.12.2018 року адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП та ст.124 КУпАП обєднано в одне провадження.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснював, що дійсно 11.12.2018 року вживав спиртні напої, а тому до дому його віз ОСОБА_2, який не впорався з керуванням автомобіля та виїхав біля прохідних воріт №1 ПрАТ «ММК ім.Ілліча» на газон, після чого пішов за допомогою, щоб витягти авто та не повернувся, мабуть злякався відповідальності. Коли приїхали працівники поліції ОСОБА_2 на місці ДТП не було. Перевіривши документи та побачивши, що автомобіль належить йому, склали протокол саме на нього. Від самого початку він вказував поліцейським на те, що не керував автомобілем, проте вони не повірили. Алкотест продував, За результатами продуття алкотесту позитивна проба склала 0,77‰. Проходити медичний огляд відмовився, оскільки автомобілем не керував, був лише пасажиром. 06.03.2019 року та 15.03.2019 року до судового засідання не зявився мотивуючи знаходженням на лікарняному. Будучі повідомлений належним чином 27 березня 2019 року у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Допитані в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили обставини вказані ОСОБА_1 у судовому засіданні. Так свідки зазначили, що 11.12.2018 року бачили, що його автомобіль НОМЕР_2 потрапив у ДТП, а саме знаходився на газоні біля будинку №1 по вул.Левченка в м.Маріуполя, де розташовані прохідні ворота №1 ПрАТ «ММК ім.Ілліча». За кермом вищевказаного авто знаходився молодий хлопець, ОСОБА_1 знаходився зі сторони пасажира. При цьому свідок ОСОБА_4 проїжджав на своєму автомобілі поруч, поцікався чи потрібна допомога, та почувши, що все гаразд, поїхав за справами, оскільки поспішав. Свідок ОСОБА_3 знаходився на місці ДТП і під час складання протоколів, проте працівниками поліції допитаний не був.

Поліцейський ОСОБА_5, яка також була допитана у судовому засіданні, пояснила, що 11.12.2018 року під час патрулювання наряд отримав повідомлення про ДТП, виїхавши за місцем пригоди м.Маріуполь, вул.Левченка, 1, побачили, що автомобіль НОМЕР_2 знаходиться на газоні. Біля автомобіля знаходився його власник ОСОБА_1, який мав ознаки алкогольного спяніння, поводив себе неадекватно та агресивно. Вказував що автомобілем керував не він, а якійсь хлопець, що втік з місця ДТП. Вони намагались встановити особу, яка керувала автомобілем, проте ОСОБА_1 не міг вказати прізвища, тому встановивши, що останній є власником вищевказаного автомобіля, вирішили, що водієм був саме ОСОБА_1 та склали відносно нього протоколи, оскільки він вів себе дуже агресивно, висловлювався нецензурними словами, був з явними ознаками алкогольного спяніння, факт керування не визнавав, проте іншу особу, яка керувала автомобілем не вказував, що було розцінено, як його намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що був запрошений працівниками поліції в якості свідка при складанні протоколу відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП. Під час складання протоколу ОСОБА_1 вів себе агресивно, кричав, мав ознаки алкогольного спяніння, при цьому, в категоричній формі, постійно зазначав, що не керував автомобілем, а був в ньому пасажиром. Вказував на якогось хлопця, який керував, проте з місця ДТП втік.

Як убачається з відеозапису від 11.12.2018 року, свідком вищевказаного ДТП та факту безпосереднього керування автомобілем саме ОСОБА_1 є ОСОБА_7, яка зазначила, що бачила як «ЗАЗ Daewoo T13110» скоїв ДПТ, а саме заїхав на газон, при цьому бачила двох чоловіків, які кричали з цього приводу один на одного. Один з них, як зясувалось потім, є ОСОБА_1, інший молодий хлопець, який кудись втік. Весь час вона знаходилась на своєму робочому місці, тобто на посту КПП прохідних воріт. Двері посту були зачинені, подію бачила через віконце. Вказане підтверджується власноруч викладеними письмовими поясненням ОСОБА_7 від 11.12.2018 року.

Отже, чітких доказів в поясненнях свідка ОСОБА_7, зокрема очевидця обставин, які склалися, відносно особи, яка керувала транспортним засобом не вбачається. Крім того, вони співпадають з поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4А в частині того, що чоловіків в автомобілі було двоє, один з яких молодий хлопець, який втік з місця ДТП.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає закриттю з наступних підстав.

Працівниками поліції надано суду відеозапис від 11.12.2018 року, з якого вбачається, що автомобіль НОМЕР_2 потрапив у ДТП, а саме знаходився на газоні біля будинку №1 по вул.Левченка в м.Маріуполя, де розташовані прохідні ворота №1 ПрАТ «ММК ім.Ілліча». В момент того, як поліцейські приїхали на виклик та підішли до автомобілю ОСОБА_1 знаходився на місці ДТП, поруч з автомобілем. Також запис містить неодноразове твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем. Факту керування зазначеним автомобілем саме ОСОБА_1 з вказаного відеозапису не вбачається.

При цьому, пояснення ОСОБА_1 з початку фіксування працівниками поліції ДТП, а згодом в судовому засіданні не змінювались, були послідовними та жодним доказом не спростовані.

17 липня 1997 року Верховна ОСОБА_3 України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до положень ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного вище, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 11.12.2018 року за ч.1 ст.130 КУпАП та ст.124 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.280, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП та ст.124 КУпАП закрити внаслідок відсутності складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду.

Суддя: Т.В. Пустовойт