ун. № 759/1839/19
пр. № 3/759/1241/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2019 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Косик Л.Г., розглянувши матеріали адміністративної справи, відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, 124 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

16.01.2019 року о 01:40 год. ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки "Hyundai"державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. Обухівській 114 на перехресті з вул. А. Булаховського, при повороті ліворуч, не надав переваги в русі автомобілю "Renault Logan" державний номерний знак НОМЕР_2, який рухався в зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі та скоїв з ним зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3 «б», 16.13 ПДР України.

Крім того, 16.01.2019 року о 01:40 год. ОСОБА_1 керував автомобілем марки "Hyundai" державний номерний знак НОМЕР_1, в м. Києві по вул. Обухівській 114 на перехресті з вул. А. Булаховського з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: почервоніння обличчя, різкиий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога в лікарському закладі "Соціотерапія" у м. Києві за адресою Визволителів буд. 6.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб'єктами такими правами.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, уникнення зловживання процесуальними правами особою, яка притягується до адміністративної відповідальності задля ухилення від відповідальності, суд вважає за необхідне справу розглянути за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних доказів.

Суд, оглянувши відеозапис з боді-камери на диску DVD-R, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов'язаний з'ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Як слідує зі схеми місця ДТП, до моменту зіткнення автомобіль марки "Hyundai", державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1,перед поворотом ліворуч, не надав переваги в русі автомобілю "Renault" державний номерний знак НОМЕР_2, який рухався в зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі, а тому ОСОБА_1 повинен був дотримуватись вимог п. 16.13 та п. 2.3б ПДР України.

Враховуючи встановлений механізм ДТП, умови дорожньої обстановки, в якій вона відбулася, а також характер дій обох учасників пригоди, суд приходить до висновку, що під час проїзду вказаного перехрестя, у тому числі виконання на ньому маневрів, водії повинні були керуватись вимогами розділу 16 ПДР України.

Відповідно до п.2.3 «б» ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Як слідує з п. 16.13 ПДР України, перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

Таким чином, враховуючи механізм ДТП, характер отриманих транспортними засобами механічних ушкоджень, суд приходить до висновку, що виникнення ДТП є прямим наслідком допущення порушень п.п.2.3 «б», 16.13 ПДР України саме ОСОБА_1, який при повороті ліворуч, не надав переваги в русі іншому автомобілю, який рухався в зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі та скоїв з ним зіткнення.

Стосовно складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.п. 7, 8, 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп'яніння чи перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції згідно з ознаками, визначеними в п.п. 3, 4 розділу І Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року, поліцейський здійснює на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами Інструкції з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові або направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я із видачею направлення за формою, наведеною в додатку №1 до Інструкції.

Системним аналізом розділів ІІ, ІІІ Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року суд приходить до висновку, що з огляду на специфіку проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння він проводиться за допомогою спеціального технічного засобу або в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надається право проведення такого огляду з обов'язковим проведенням лабораторних досліджень біологічного середовища водія та попередньою видачею працівниками поліції направлення за встановленою формою на проходження такого огляду в медичному закладі (п.п.7, 8, 12 розділу ІІІ Інструкції).

На відеозаписі з боді-камери на диску DVD-R зафіксовано пред'явлення поліцейським вимоги пройти ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп'яніння із попереднім роз'ясненням його процесуальних прав та наслідків відмови від проходження огляду, що визначає окремий склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.130 КУпАП. Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 000213 від 20.01.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп'яніння (1.28% проміле).

Підстави ставити під сумнів достовірність наявних у справі доказів відсутні, оскільки ці докази повністю узгоджуються між собою, доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення, порушенні вимог п.2.9а ПДР, та не спростовують правомірності дій інспекторів ПП щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, які діяли у повній відповідності до вимог КУпАП та Інструкції.

Приймаючи до уваги викладене, дослідивши зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад наступних адміністративних правопорушень: за ст.124 КУпАП за ознаками: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів; за ч.1 ст.130 КУпАП за ознаками: керування транспортним засобам в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Обираючи вид і міру стягнення суд відповідно до ст.33 КУпАП враховує особу ОСОБА_1, який фактично вину не визнав, від явок до суду ухилявся, а також з огляду на його явне зневажливе ставлення до встановленого порядку керування транспортними засобами, суспільну небезпечність вчинених ним адміністративних проступків, які створюють небезпеку і загрозу як його здоров'ю та життю, так і інших учасників дорожнього руху, легковажне ставлення до вчинених ним проступків, вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу з позбавленням права керуванням транспортними засобами, остаточно визначивши адміністративне стягнення за правилами ст.36 КУпАП в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 27, 30, 33-36, 40-1, 124, 130 ч.1, 245, 268, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення:

- за ст.124 КУпАП - у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) грн. 00 коп. в дохід держави;

- за ч.1 ст.130 КУпАП - у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

У відповідності до ст.36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, остаточно визначивши адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва.

Суддя Л.Г. Косик