Номер провадження: 33/813/940/19
Головуючий у першій інстанції Федулеєва Ю.О.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Кравця Ю.І., за участю секретаря судового засідання Гасанової Л.К.я., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого - ОСОБА_2 , представника потерпілого - ОСОБА_3 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Одеси Федулеєвої Ю.О. від 13.06.2019 року,

встановив

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 13.06.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , визнаний винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Згідно з оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 27.04.2019 року о 06 годині 28 хвилин, в порушення вимог п. 8.7.3.с «Правил дорожнього руху», керуючи автомобілем «ГАЗ 2752 ACG 2752» н/з НОМЕР_1 в м. Одеса по проспекту Небесної сотні з боку вул. Левітана в напрямку К. Комарова при проїзді регульованого перехрестя з вул. Інглезі, здійснюючи рух з увімкнутими маячками синього кольору та звуковим сигналом, здійснив перетин перехрестя, не переконавшись, що це буде безпечно, на заборонений червоний сигнал світлофору, не переконавшись, що це не створить перешкод для інших учасників дорожнього руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «Opel Astra», д/н НОМЕР_2 , який здійснював рух зліва на право по напрямку руху автомобіля «ГАЗ 2752 ACG 2752» н/з НОМЕР_1 .

Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, а водії автомобілів отримали тілесні ушкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, вважає постанову незаконною, необґрунтованою, посилаючись на те, що працює водієм на підприємстві з 2010 року, в ДТП раніше не потрапляв, інспектор при складанні протоколу, не врахував те, що він, як водій спеціального транспортного засобу автомобілю швидкої медичної допомоги, виконуючи службове завдання, та рухаючись з увімкненими проблисковими маяками та спеціальним звуковим сигналом, має керуватися розділом 3 Правил дорожнього руху, тож не може бути притягнутий до відповідальності за порушення розділу 8 Правил дорожнього руху, натомість, вважає, що саме водій автомобілю «Opel Astra» ОСОБА_2 , який є співробітником поліції, порушив п. 3.2 Правил дорожнього руху, суддя, з`ясовуючи обставин справи посилалася на висновок №10502190 від 16.05.2019 року, з яким він не був ознайомлений, тож апелянт вважає, що такий висновок не може бути покладений в основу судового рішення. Крім того, в постанові суду зазначено, що ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності за порушення п. 3.1. та п. 12.1. Правил дорожнього руху, що зовсім не співпадає з відомостями, вказаними у протоколі.

Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_1 ставить питання щодо скасування постанови та прийняття нової постанови про закриття справи, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав свою апеляційну скаргу, та пояснив, що він, виконуючи службове завдання, та рухаючись з увімкненими проблисковими маяками та спеціальним звуковим сигналом, перед виїздом на перехрестя, пригальмував, впевнився, що всі учасники руху, його помітили, та продовжив рух, справа всі автомобілі його пропустили, а зліва з-за маршрутки, виїхав автомобіль «Opel Astra» під керуванням ОСОБА_2 , який сам порушив п. 3.2 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні представник потерпілого Сафронюк П.В. заперечував проти задоволення апеляційної скарги, оскільки вважав, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення доведена усіма доказами, вважає, що ОСОБА_1 мав право відступити від Правил дорожнього руху, але він повинен був переконатися, що це буде безпечним для всіх учасників дорожнього руху, проте ОСОБА_1 знехтував своїм обов`язком, зазначена обставина підтверджена записом з відеокамери «безпечне місто», а також висновком судового експерта, ініційованого за заявою потерпілого ОСОБА_2

Потерпілий ОСОБА_2 також заперечував проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , оскільки вважав, що саме ОСОБА_1 винен у скоєнні ДТП, потерпілий зазначив, що він був позбавлений технічної можливості уникнути ДТП через те, що збоку його їхав автомобіль, який завадив йому побачити, що автомобіль швидкої допомоги рухався дуже швидко, крім того, на дорозі був автобус, який також перекривав йому огляд, потерпілий вказав, що звукового сигналу він також не чув, оскільки у його автомобілі були закриті вікна, уникнути зіткнення він не міг, оскільки знаходився на перехресті в момент зіткнення.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, суд дійшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Згідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст.124 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно мало місце порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Доводи ОСОБА_1 про його невинуватість у вчиненому правопорушенні апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження виходячи з наступного.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №002191 від 13.05.2019 року, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 27.04.2019 року о 06 годині 28 хвилин, він, в порушення вимог п. 8.7.3.с «Правил дорожнього руху», керуючи автомобілем «ГАЗ 2752 ACG 2752» н/з НОМЕР_1 в м. Одеса по проспекту Небесної сотні з боку вул. Левітана в напрямку К. Комарова при проїзді регульованого перехрестя з вул. Інглезі, здійснюючи рух з увімкнутими маячками синього кольору та звуковим сигналом, здійснив перетин перехрестя, не переконавшись, що це буде безпечно, на заборонений червоний сигнал світлофору, не переконавшись, що це не створить перешкод для інших учасників дорожнього руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «Opel Astra», д/н НОМЕР_2 , який здійснював рух зліва на право по напрямку руху автомобіля «ГАЗ 2752 НОМЕР_3 2752» н/з НОМЕР_1 .

Крім протоколу про адміністративне правопорушення, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується також, протоколом огляду місця ДТП та схемою до нього, письмовими поясненнями ОСОБА_4 водія автомобіля «Toyota», який став свідком дорожньо-транспортної пригоди, про те, що з проспекту Небесної Сотні на заборонний червоний сигнал світлофору виїхала машина швидкої медичної допомоги, не впевнившись у безпеці проїзду перехрестя, із увімкненими проблисковими маячками та без спеціального звукового сигналу, письмовими поясненнями ОСОБА_5 водія автомобіля «Toyota Yaris» про те, що автомобіль «Opel Astra» НОМЕР_2 рухався на зелений сигнал світлофору та переїздив перехрестя, в цей час з проспекту Небесної Сотні на червоний сигнал світлофору рухався автомобіль швидкої допомоги, проїжджаючи на заборонений сигнал світлофору, водій не впевнився, що це буде безпечним, без увімкненої сирени та увімкненими синіми проблисковими сигналами, внаслідок чого сталося ДТП, оскільки водій автомобіля «Opel Astra» не мав можливості уникнути зіткнення.

Крім цього, вказані обставини, встановлені судом першої інстанції, підтверджуються також висновком №10502190 від 16.05.2019 року експертного дослідження обставин зіткнення автомобілів «Opel Astra» а автомобіля швидкої допомоги «ACG 2752» номерний знак НОМЕР_4 , відповідно до якого саме дії водія автомобіля швидкої допомоги, які не відповідали вимогам п. 3.1.і п.12.1 ПДР України, стали причиною дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п.3.1. ПДР України водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10-18, 26, 27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху. За відсутності необхідності додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху спеціальний звуковий сигнал може бути вимкнений.

Згідно п.12.1. ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 3.2. ПДР України встановлено, що у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів).

Системний аналіз зазначених норм дозволяє суду дійти до висновку, що водії оперативних транспортних засобів, яким є автомобіль швидкої допомоги, яким керував ОСОБА_1 , виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділу 8 ДДР України, зокрема п.8.7.3е), який встановлює заборону виїзду на перехрестя на червоний сигнал світлофору, за умови за умови увімкнення проблискового маячка синього кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки такого виїзду.

Враховуючи те, що матеріалами справи, а саме відеозаписами з камер спостереження, поясненнями свідків та висновком експертного дослідження, встановлено, що за тих дорожніх умов у водія автомобіля «Opel Astra» під керуванням водія ОСОБА_2 не було технічної можливості зупинити керований ним транспортний засіб, то саме водієм оперативного транспортного засобу ОСОБА_1 не було забезпечено безпечне перетинання ним перехрестя на заборонений сигнал світлофора.

За вказаних обставин, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги стосовно того, що саме водій автомобілю «Opel Astra» ОСОБА_2 порушив п. 3.2 Правил дорожнього руху, та є винуватцем ДТП, оскільки це не підтверджується матеріалами справи.

Доводи апелянта, що оскільки він не був ознайомлений з висновком експертизи, суд неправомірно використав даний доказ, апеляційний суд відхиляє, адже апелянт мав можливість ознайомитися з матеріалами справи та подати клопотання щодо призначення експертизи, проте цього не зробив. Більш того, у суді апеляційної інстанції йому було роз`яснено таке право, однак апелянт відмовився ним скористатися.

Також апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги стосовно того, що у постанові суду зазначено, що ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності за порушення п. 3.1. та п. 12.1. Правил дорожнього руху, що зовсім не співпадає з відомостями, вказаними у протоколі. Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.124 КУпАП особа притягається до адміністративної відповідальності запорушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Таким чином, для кваліфікації правопорушення за ст. 124 КУпАП немає правового значення які саме порушення правил дорожнього руху призвели до пошкодження транспортних засобів.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, а тому висновок районного суду про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладання адміністративного стягнення з додержанням вимог ст.33 КУпАП у межах санкції ст.124 КУпАП, є законним та обґрунтованим, тому немає підстав для скасування або зміни постанови суду.

Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі щодо невизнання своєї вини розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

У відповідності до ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

За наведених вище обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова районного суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду м. Одеси Федулеєвої Ю.О. від 13.06.2019 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І.Кравець