16.10.2019 Справа№ 469/1053/19
3/469/381/19
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 жовтня 2019 року смт.Березанка
Суддя Березанського районного суду Миколаївської області Гапоненко Н.О., за участю секретаря судових засідань Потриваєвої М.А., розглянувши в судовому засіданні матеріали, які надійшли від Березанського ВП Очаківського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт.Нові Анени, Молдова, не працює, інваліда ІІІ групи, жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч.1 ст.173-2 КУпАП,-
встановила:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР №110398 від 31 серпня 2019 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 31 серпня 2019 року о 12.00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 домашнє насильство в сім`ї психологічного характеру, у ході чого ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, на зауваження щодо припинення своїх дій не реагував, чим міг спричинити шкоду її психічному (психологічному) здоров`ю.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою не визнав та пояснив, що напередодні, 30 серпня 2019 року у нього відбулась сварка з матір`ю та сестрою через їхню заборону йому заходити до батьківського домоволодіння та відчуження будинку на користь сестри, ОСОБА_3 ; 31 серпня 2019 року він прийшов до будинку, щоб відокремити належну йому кімнату, а мати подзвонила сестрі, яка викликала поліцію; зазначених у протоколі дій не вчиняв.
Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що її син ОСОБА_1 почав самовільно встановлювати електролічильник, вона наполягала на зверненні до електропостачальної організації з цього питання, а син висловився нецензурною лайкою, погрожував спалити будинок. Вона зателефонувала доньці ОСОБА_3 , яка викликала працівників поліції. Напередодні у них в сім"ї була розмова з сином з приводу володіння будинком.
Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що мама по телефону повідомила, що брат ОСОБА_1 ставить електролічильник у будинку та замок у двері, при цьому буянить, і вона зателефонувала у поліцію.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, яким є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з п.3 ч.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» , домашнім насильством визнається діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Відповідно до п.14 ч.1 вказаного Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Таким чином, насильство є результатом свідомих дій кривдника, підкріплене агресією і бажанням завдати шкоди.
Відповідно до диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП, суб`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини і прямим умислом правопорушника на спричинення страждань потерпілій стороні.
Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , сварка між ним та потерпілою відбувалася через неприязні відносини між ними з приводу спадкового майна, про що ним також зазначено у наявних у матеріалах справи письмових поясненнях, наданих при складенні протоколу; умисел на спричинення страждань потерпілій чи будь-яких інших передбачених законом наслідків, як і вчинення діянь, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 категорично заперечує.
При цьому матеріали справи не містять достатніх та допустимих доказів, які б у своїй сукупності підтверджували винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.
Так, відповідно до матеріалів справи, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 до протоколу додані письмові пояснення свідка ОСОБА_3 , доньки потерпілої, яка також надала такі ж показання у судовому засіданні.
Разом з тим, зі встановлених судом обставин справи вбачається, що між ОСОБА_1 (сином потерпілої) та свідком ОСОБА_3 (донькою потерпілої) на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення існували неприязні відносини з приводу розподілу спадкового майна, що ставить під сумнів неупередженість зазначеного свідка, а тому його показання не можуть бути взяті судом до уваги.
Будь-яких інших свідків вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення особою не зазначено.
Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Таким чином, оскільки з матеріалів справи вбачається, що між потерпілою та ОСОБА_1 відбулася сварка через неприязні відносини; вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених диспозицією статті 173-2 КУпАП, - застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо) у судовому засіданні з достатньою повнотою не доведено, як і не доведено наявність у діях ОСОБА_1 умислу на спричинення страждань потерпілій ОСОБА_2 , відтак, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, у його діях відсутній.
Враховуючи, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, в судовому засіданні не знайшла свого підтвердження, провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.252, 280, 283, п.3 ч.1 ст.284, п.1 ст.247 КУпАП,-
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Березанський районний суд Миколаївської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілою, протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Суддя: