Справа № 136/383/19
провадження №3/136/151/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Кривенко Д.Т., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Липовецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП-, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не притягуваного до адміністративної відповідальності,

за ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду надійшли вищевказані матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №б/н суть правопорушення викладено наступним чином, 18.02.2019 о 10:00 годині гр. ОСОБА_1 не сплачує аліменти більше шести місяців, чим порушив ст.183-1 КУпАП.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши усі зібрані у справі докази, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст. 255 КУпАП, повноваження щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 183-1 КУпАП покладені на державного виконавця.

Правильність складення державним виконавцем протоколу про адміністративне правопорушення має важливе значення і закладає підґрунтя для розгляду справи на засадах законності і справедливості.

Вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення передбачено ст.256 КУпАП.

Судом встановлено, що в порушення вказаних норм КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення від 18.02.2019 не зазначено його номера, не зазначено місце вчинення правопорушення, та не зрозуміло визначення державним виконавцем дати та часу вчинення правопорушення, а суть адміністративного правопорушення викладено таким чином, що не відповідає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, оскільки не зрозуміло несплату аліментів на кого допустила особа, відповідно до якого виконавчого документу (ким виданий), сукупний розмір заборгованості, що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з якого часу розрахований державним виконавцем, оскільки за вимогами ст.183-1 ч.1 КУпАП він має розраховуватись з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання.

До протоколу не додано жодних доказів, які необхідні для вирішення справи.

Крім цього у протоколі не проставлено підпис особи, яка притягується до відповідальності, відсутні застереження про відмову від підпису такою особою, не зрозуміло чи при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснювались його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, у той же час наявні письмові поясне особи, тому суду не зрозуміло чи складено протокол у присутності особи, яка притягується до відповідальності чи у його відсутність.

Пункти «а», «в» ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод установлюють, що кожен обвинувачений має право бути негайно та детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

У рішенні у справі «Mattoccia v. Italy» від 25.07.2000 ЄСПЛ зазначив: «Обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п.«в» ч.3 ст.6 Конвенції».

Відповідно до загальних положень КУпАП, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

Зважаючи на встановлені судом обставини, які вказують на грубі порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема прав особи та висунутого їй обвинувачення, суд позбавлений можливості прийняти законне та обгрунтолване судове рішення, тому вважає за доцільне повернути матеріали справи особі, яка їх спрямувала до суду для належного їх доопрацювання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.7, 183-1, 221, 251, 256, 276, 278, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Маткріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ст. 183-1 КУпАП, повернути начальника Липовецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області для доопрацювання у відповідності до вимог ст.256 КУпАП.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Д.Т. Кривенко