Справа № 464/6863/18 Головуючий у 1 інстанції: Тімченко О.В.
Провадження № 33/811/194/19 Доповідач: Ревер В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, з участю ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу на постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 09 січня 2019 року,

встановив:

цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 384,20 гривень судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_2, 24 листопада 2018 року о 18:30 год., на вул.Дністерській, 7/19, в м.Львові керував автомобілем марки «Опель» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, огляд на стан алкогольного спяніння зі згоди ОСОБА_2 проводився за допомогою технічного пристрою «Драгер», результат 0,78 проміле, чим порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху України.

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі.

В обґрунтування пропуску строку зазначає, що про оскаржувану постанову суду йому стало відомо 30.01.2019 року, після ознайомлення з матеріалами справи. Засобом поштового звязку вказану постанову суду не отримував, тому із незалежних від нього причин був позбавлений права на апеляційне оскарження у встановлений законом строк.

Тому вважає, що 10-ти денний термін на оскарження постанови суду пропущений із поважних причин, та просить поновити такий строк.

Обгрунтовуючи доводи скарги зазначає, що рішення суду прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, виходячи із наступного.

Так 24.11.2018 року о 18.30 год. знаходився у власному автомобілі по вул.Стуса, 29, в м. Львові. На пропозицію працівника поліції (під час руху його зупинено не було, двигун був вимкнений) погодився пройти огляд на стан спяніння, за допомогою приладу драгер. Однак, коли його повідомили, що перебуває в стані спяніння, не погодився з таким висновком, про що зробив відмітку на роздруківці, оскільки вже тривалий час не вживає спиртне.

08.01.2019 року направив на адресу суду І інстанції заяву про відкладення розгляду справи, проте не зважаючи на подану заяву суд розглянув справу без його участі, чим порушив його права, оскільки він не міг надати відповідні пояснення та заперечення. Фактично був позбавлений права на судовий захист. Судом грубо порушено вимоги ст.268 КпАП України щодо права особи давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватись правовою допомогою адвоката або іншого фахівця в галузі права тощо.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього складений працівниками поліції 24.11.2018 року, таким чином строк притягнення його до адміністративної відповідальності закінчувався 24.02.2019 року, виходячи з цього суддя І інстанції мав змогу відкласти розгляд, однак цього не зробив, чим порушив вимоги ст.268 КпАП України в якій визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом не взято до уваги і те, що під час складання протоколу, жодних доказів того, що він керував транспортним засобом в час вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення здобуто не було, так як жоден із свідків цього не підтвердив. Більше того, твердження працівника поліції, які зазначені у протоколі, що начебто він керував т/з судом не можуть братись до уваги, оскільки вони не підтверджені іншими обєктивними доказами зокрема поясненням свідків, відеоматеріалами тощо.

Більше того в поясненнях свідків слова керуючи автомобілем закреслені, і свідки лише підтвердили факт проходження огляду за допомого приладу драгер, а факт керування свідками не підтверджувався.

Однак, із змісту постанови суду вбачається, що суддею в порушення вказаних вище вимог закону не зясовано обставин, які мають значення для правильного розгляду справи, зокрема, не правильно визначено місце вчинення правопорушення, так в постанові суду зазначено, що ОСОБА_2 24.11.2018 року о 18.30 год керував т/з по вул. Дністерська, 7/19 в м. Львові, однак таке твердження суду не відповідає дійсності, оскільки в цей час він перебував по вул. Стуса, 29 де працівники поліції склали протокол серії БД №213064 від 24.11.2018 року.

За таких обставин, постанова суду підлягає до скасування, а провадження по справі до закриття за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу та просив таку задовольнити, вивчивши матеріали справи №464/6863/18, апеляційний суд вважає, що така підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Проте, суддею в порушення вимог ст.280 КУпАП не вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Апеляційний суд вважає, що висновок судді про винуватість ОСОБА_2 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не відповідає фактичним обставинам справи.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №213064 та оскаржуваній постанові, ОСОБА_2 24 листопада 2018 року о 18:30 год. на вул.Дністерській, 7/19, в м.Львові керував автомобілем марки «Опель» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, огляд на стан алкогольного спяніння проводиться за допомогою технічного пристрою «Драгер», результат 0,78 проміле.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що після того як отримав травму руки та ноги під час дорожньо-транспортної пригоди, змушений приймати знеболюючі лікарські засоби, а алкоголь взагалі не вживає. Про це повідомляв працівників поліції, не погоджуючись з показником 0,78 проміле пристрою «Драгер», однак такі не зважували на його пояснення та склали протокол.

Згідно з положеннями ч.3 ст.266 КУпАП, у разі незгоди водія з результатом огляду з використанням спеціальних технічних засобів на стан алкогольного спяніння, огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Як вбачається з матеріалів провадження, а саме роздруківки тестування на алкоголь з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.1), ОСОБА_2 дійсно зазначив, що не погоджується з встановленим результатом.

При цьому працівники поліції, в порушення вимог законодавства, не забезпечили проходження ним огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, в закладах охорони здоровя, що вбачається з наявних в матеріалах справи відеоматеріалів, зафіксованих нагрудними камерами поліцейських.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858, огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Однак в матеріалах справи відсутні дані про те, що поліцейським, яким було виявлено у ОСОБА_2 стан алкогольного спяніння та проведено огляд на стан спяніння за допомогою технічного засобу Драгер, з результатом якого він не погодився, запропоновано пройти огляд в медичному закладі. Також відсутня в матеріалах форма направлення на такий огляд, для забезпечення достовірності результатів огляду із використанням спеціальних технічних засобів.

Як визначено у Інструкції, висновки щодо результатів огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Єдиним доказом на підтвердження даних протоколу є пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які посвідчили факт проходження огляду на стані алкогольного спяніння ОСОБА_2, однак жодним чином не вказали на те, що останній категорично не погодився з результатом такого огляду.

З врахуванням викладеного апеляційний суд приходить до переконання, що огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного спяніння проведений з грубим порушенням вимог законодавства, а тому не можливо однозначно ствердити про перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Тому по справі слід ухвалити нову постанову, скасувавши постанову судді місцевого суду та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, задоволивши його апеляційну скаргу.

З врахуванням наведених підстав пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, суд вважає за необхідне поновити цей строк.

Керуючись ст.ст.247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити.

Постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 20 березня 2019 року відносно ОСОБА_2 скасувати.

Провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду В.В.Ревер