Справа № 264/987/19
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2019 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з Кальміуського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка працює сверловщиком в цеху № 708 ПАТ «Азовелектросталь», проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 1 ст.184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2019 року до Іллічівського райсуду м.Маріуполя Донецької області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 Кодексу України, в якому зазначено, що ОСОБА_2 31.01.2019 року близько 11.00 годині, знаходячись за адресою : АДРЕСА_1, відхилилась від виконання обовязків опікуна відносно підопічної ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, внаслідок чого остання залишила постійне місце мешкання.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 вину в інкримінованому їй правопорушенні не визнала, пояснила, що вона 31.01.2019 року о 05.10 пішла на роботу, де знаходилась на робочому місці з 07.00 до 19.00. Коли уходила додому Василенко була вдома, потім її син сказав, що бачив її на зупинці приблизно о 16.30 і в розмові Василенко сказала, що їздила до родичів, про що ОСОБА_2 було відомо. ОСОБА_2 в свою чергу зателефонувала Василенко і сказала повертатись додому, але вона не пішла і вже ввечері розпочали її пошуки. У скоєному своєї провини не вбачає.

Вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд доходить наступного висновку.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 складений 07 лютого 2019 року. Саме правопорушення, з протоколу, вчинено 31 січня 2019 року.

З огляду на це, суд зазначає наступне.

Ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Так, об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх. Об'єктивна сторона правопорушення полягає зокрема в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. Суб'єктом правопорушень є батьки неповнолітнього або особи, що їх замінюють.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Натомість, в матеріалах про адміністративне правопорушення відсутні докази, які б вказували на наявність умислу в діях ОСОБА_2, оскільки остання в період залишення ОСОБА_3 місця мешкання перебувала у робочій зміні, що підтверджується довідками підприємства.

Дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення та надані докази в їх сукупності, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо, зокрема відсутній склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 184, ст.ст. 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в Донецький апеляційний суд протягом 10 днів через Іллічівський районний суд м.Маріуполя.

Суддя: Ю. О. Матвєєва