Категорія: ч. 1 ст. 130, 124 КУпАП Єдиний унікальний номер
Номер провадження 33/804/664/19
Суддя доповідач: Бєдєлєв С.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року м. Маріуполь

Суддя Донецького апеляційного суду Бєдєлєв С.І., за участю секретаряМеркулової Я.О., розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 березня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 124,36 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200,00 грн. на користь держави з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

Згідно протоколу серії БД № 170180 про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 14 лютого 2019 року о 16:05 годин в Центральному районі м. Маріуполя по пр. Миру, 147, біля АЗС «Motto» керував транспортним засобом «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу серії БД № 176020 про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 14 лютого 2019 року о 16:05 год. в Центральному районі м. Маріуполя по пр. Миру, 147, біля АЗС «Motto» керуючи транспортним засобом «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , перед зміною напрямку руху не впевнився, що це не буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду та втративши керування, здійснив наїзд на автобус «Богдан А-09201», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . В результаті ДТП були завдані механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Постановою судді від 18березня 2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200,00 грн. на користь держави з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, проситьпостанову суду скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Одночасно просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскількисправа була розглянута у його відсутність, в матеріалах справи відсутні відомості про направлення йому копії постанови з роз`ясненням права на оскарження. Тривалий час він за сімейними обставинами перебував за межами України, після повернення він звернувся до суду, щоб дізнатися про стан розгляду справи, однак йому повідомили, що справа вже розглянута та видали йому копію постанови 3 вересня 2019 року.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, щопри розгляді протоколів про адміністративні правопорушення суддя, в порушення вимог ст.ст. 7, 9, 245, 247, 251, 252, 254, 256, 266, 268, 280, 283 КУпАП віднісся до його дій упереджено, не з`ясував та об`єктивно не оцінив всі обставини справи, не дослідив усі докази, чим порушив його право на захист.

Вказує, що він заявляв клопотання про обов`язкову його участь при розгляді справи та сповіщення його про час та місце її розгляду. Однак суд порушив його право на укладення договору із захисником, не надавши йому часу для реалізації цього права.

До того ж зазначає, що за місцем його проживання або реєстрації судові повістки не надходили, натомість у постанові судді зазначена адреса: АДРЕСА_3 , яка йому не відома і за цією адресою він ніколи не проживав. Відомості про належне його сповіщення про час та місце розгляду справи в матеріалах справи відсутні.

Зауважує, що він електронною поштою надсилав до суду клопотання про передачу справи за підсудністю, так як він фактично проживає і працює у Орджонікідзевському районі м. Маріуполя та через сувору трудову дисципліну він не може на тривалий час відлучатися з робочого місця. Однак, це клопотання в матеріалах справи відсутнє, що також порушило його право на захист.

ОСОБА_1 надіслав до апеляційного суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Мотиви суду

Згідно ст. 285 КУпАП копія постанови судді протягом трьох днів після її оголошення вручається або надсилається особі, відносно якої вона винесена.

Відповідно зі ст. ст. 287, 294 КУпАП постанова судді по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності, потерпілим протягом 10 днів з дня її винесення. Пропущений строк може бути поновлений, якщо особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про поновлення цього строку.

З матеріалів справи вбачається, що постанова судді про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. на користь держави з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік, винесена 18березня 2019 року, при її оголошенні ОСОБА_1 присутнім не був.

Відомості про те, що він отримав копію постанови поштою у матеріалах справи відсутні, натомість згідно розписки ОСОБА_1 він отримав копію постанови у суді 3 вересня 2019 року (а.с. 38)

Тому вважаю, що строк він пропустив з поважних причин, у зв`язку із чим цей строк підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З протоколів про адміністративні правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 був особисто повідомлений про розгляд справи 4 березня 2019 року 09:00 годин у Жовтневому районному суді м. Маріуполя, які надійшли до суду 20 лютого 2019 року (а.с. 3,14).

4 березня 2019 року ОСОБА_1 надав суду клопотання про відкладення розгляду справи для надання йому часу для ознайомлення з матеріалами справи та звернення за юридичною допомогою (а.с. 26)

Розгляд справи був відкладений на 09:00 годину 18 березня 2019 року та ОСОБА_1 рекомендованим поштовим відправленням за місцем його проживання: АДРЕСА_1 , була надіслана судова повістка, тобто суддя вжив усі заходи для сповіщення останнього про місце та час розгляду справи. Однак, ОСОБА_1 на пошту не з`явився, повістку не отримав з невідомих причин та вона повернулась до суду за закінченням встановленого строку зберігання.(а.с. 27, 28, 29)

Крім того ОСОБА_1 не надав відомості суду, що він в наданий для цього час, звертався за юридичною допомогою або уклав договір із захисником.

Таким чином, ОСОБА_1 був обізнаний, що протоколи про адміністративні правопорушення відносно нього. за ч. 1 ст. 130, ст. 124 перебувають у провадженні Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області, а отже мав об`єктивну можливість дізнатися про судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього. Крім того, для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень», за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду.

Дана позиція повністю узгоджується з усталеною практикою ЄСПЛ та ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р., які суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі «Пономарев проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З урахуванням цього слід визнати, що ОСОБА_1 мав можливість реалізувати в суді передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права, якими наділена особа, котра притягається до адміністративної відповідальності, й зокрема права давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо.

При цьому, слід зазначити, що вказана у постанові судді адреса реєстрації ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 , є явною технічною опискою, зробленою під час виготовлення судового рішення, яка може бути виправлена суддею.

Таким чином, суддя дійшов правильного висновку про визнання причини неявки ОСОБА_1 не поважною та розглянув справу за його відсутністю на підставі наявних в справі матеріалів.

Тому апеляційні доводи ОСОБА_1 про порушення його прав на захист є безпідставними.

Згідно ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення та суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та порушення ОСОБА_3 Правил безпеки дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Такий висновок є правильним, оскільки ґрунтується на досліджених доказах.

Так, суддя обґрунтовано послався на: протоколи про адміністративні правопорушення БД № 170180, БД № 176020 від 14 лютого 2019 року; письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 які підтвердили порушення ОСОБА_1 п. 10.1 Правил безпеки дорожнього руху, внаслідок чого сталася ДТП; схему ДТП, надану до протоколу БД № 176020; висновок КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Маріуполя» № 39 від 14 лютого 2019 року, згідно якого ОСОБА_1 14 лютого 2019 року о 17:44 год знаходився у стані гострої інтоксикації внаслідок вживання алкоголю.

Відповідно до п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Статтею 130 ч. 1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням, та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен впевнитись, чи це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 є склад даних адміністративних правопорушень.

До того ж суддя правильно, врахувавши вимоги ст. 36 КУпАП, застосував до ОСОБА_1 міру адміністративного стягнення в межах санкцій ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП виді штрафу в розмірі 10 200,00 грн. на користь держави з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Апеляційні доводи ОСОБА_1 стосовно того, що суддя віднісся до його дій упереджено, не з`ясував та об`єктивно не оцінив всі обставини справи та не дослідив усі докази, вважаю неспроможними.

В матеріалах справи достатньо доказів, що підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, які враховані суддею та покладені в основу судового рішення.

Всі доводи, наведені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі та надані ним під час апеляційного перегляду справи вже були предметом ретельного дослідження та змістовного аналізу судом першої інстанції, цілком спростовані висновками, наведеними у постанові. Інші відомості, які б могли вплинути на постановлення іншого рішення по справі не містяться та ОСОБА_1 при розгляді його апеляційної скарги не надані.

Апеляційні вимоги ОСОБА_1 стосовно його клопотання про передачу справи за підсудністю, оскільки він проживає та працює у Орджонікідзевському районі м. Маріуполя, також вважаю неспроможними.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною 2 цієї статті КУпАП передбачена можливість розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 1271 - 129, частинами 1, 2, 3 і 4 статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм), а не обов`язок суду, розглядати такі справи за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Отже, при судовому розгляді адміністративної справи суддею дотримані норми КУпАП, порушення, які тягли б скасування судового рішення не встановлені. Тому апеляційні доводи ОСОБА_1 є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ

поновити ОСОБА_1 строк на подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

ПостановуЖовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18березня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Донецького апеляційного суду Бєдєлєв С.І.