справа № 492/173/19
Провадження № 3/492/76/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Варгаракі С.М.,

при секретарі Богдан А.І.,

за участю прокурора Колевої Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Арциз Одеської області справу про адміністративне корупційне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, не працюючого, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, ОСОБА_1 з 07 листопада 2015 року по 10 травня 2018 року перебував на посаді на службі в Національній поліції України, з 01 березня 2017 року по 10 травня 2018 року перебував на посаді поліцейського взводу № 1 роти охорони обєктів та публічної безпеки Ізмаільського міського відділу Управління поліції охорони в Одеській області, будучи субєктом відповідальності за правопорушення, повязане з корупцією, згідно п. п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», на якого поширюється вимоги ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» в порушення встановленого законом порядку не подав декларацію за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, під час звільнення, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він подав рапорт на звільнення 12.04.2018 року, після чого його 09.05.2018 року було викликано до м. Одеси, де 10.05.2018 року його було ознайомлено з наказом від 04.05.2018 року відповідно до якого його звільнено з 10.05.2018 року з одночасним повідомленням про необхідність подати декларацію особи, уповноваженої на функції держави або місцевого самоврядування за період неохоплений попередньою декларацією. Після чого ОСОБА_1 намагався подати вказану декларацію, проте втратив свій ЕЦП у звязку з чим звернувся 10.05.2018 року до НАЗК за отримання нового ЕЦП, який йому було надіслано 14.05.2018 року , після чого в той же день ним було подано відповідну декларацію.

Захисник адвокат ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судовому засіданні надав письмове клопотання про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні вважав провину ОСОБА_1 доведеною та просив суд притягти ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Суд вважає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, з наступних підстав.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що 14.05.2018 року до нього звернувся ОСОБА_1 з прохання про допомогу повязану з подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. 14.05.2018 року на протязі дня ним неодноразово вчинялися дії щодо подання декларації, про те з технічних підстав це не вдавалося.

Відповідно до витягу з наказу № 23о/с від 01.03.2017 року ОСОБА_1 було призначено на посаду поліцейського взводу № 1 роти охорони обєктів та публічної безпеки Ізмаільського міського відділу Управління поліції охорони в Одеській області.

Відповідно до копії рапорту ОСОБА_1 про звільнення за власним бажанням, рапорт було подано 12.04.2018 року, що також підтверджуються підписом начальника Ізмаільського міського відділу Управління поліції охорони в Одеській області.

Відповідно до витягу з наказу № 56о/с від 04.05.2018 року ОСОБА_1 10.05.2018 року було звільнено з посади поліцейського взводу № 1 роти охорони обєктів та публічної безпеки Ізмаільського міського відділу Управління поліції охорони в Одеській області.

Відповідно до копії витягу з наказу № 56о/с від 04.05.2018 року ОСОБА_1 зі змістом наказу було повідомлено 10.05.2018 року.

Як було встановлено з письмових доказів ОСОБА_1 ознайомлювався з вимогами ЗУ «Про запобігання корупції» щодо необхідності подання декларації за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, під час звільнення, що підтверджується: повідомленням про ознайомлення з вимогами ЗУ «Про запобігання корупції» від 20.02.2017 року, відомістю про ознайомлення особового складу Ізмаільського міського відділу Управління поліції охорони в Одеській області зі змістом листа НПУ від 22.12.2017 року, копії повідомлення та копії рекомндації від 10.05.2018 року.

Відповідно до довідки начальника ВБФтаБО ОСОБА_4, повний розрахунок з ОСОБА_1 було здійснено 10.05.2018 року.

З листа Національного агентства з питань запобігання корупції від 26.09.2018 року вбачається, що було встановлено факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на функції держави або місцевого самоврядування. У звязку з чим на адресу Одеського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України було направлено витяг з ІТС «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» щодо послідовності дій субєкта декларування при поданні декларації, а також копію повідомлення НП України про факт несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 яке надійшло на адресу НАЗК 25.05.2018 року.

Витяг з ІТС «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» щодо послідовності дій субєкта декларування ОСОБА_1 відповідно до якого дії спрямовані на подання декларації вчинялися 14.05.2018 року.

Також суд приймає до уваги скріншоти електронної переписки ОСОБА_1 з технічною підтримкою НАЗК, які у якості доказу були долочені до протоколу про адміністративне правопорушення та надані захисником адвокатом ОСОБА_1 ОСОБА_2 оскільки вони визнаються сторонами та не суперечать обставинам встановленим у судовому засіданні, з яких вбачається що ОСОБА_1 починаючи з 10.05.2018 року неодноразово звертався до технічної підтримки НАЗК, щодо зміни ЕЦП, який було змінено 14.05.2018 року.

Згідно ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Цією ж статтею Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, повязані з корупцією» № 13 від 25.05.1998 року, суди при розгляді справ про правопорушення, повязані з корупцією повинні також зясовувати мотив і характер вчиненого діяння.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного корупційного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність субєктивної сторони даного правопорушення, яка, виходячи із визначення поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», завжди характеризується умисною формою вини.

Судова палата у кримінальних справах Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка у своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією від 22 травня 2017 року, зазначила, що субєктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Субєктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу та настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на несвоєчасне подання інформації, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Як вбачається із заперечення на протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був повідомлений про звільнення 10.05.2018 року, для чого його було викликано до м. Одеси. Після чого він намагався 10.05.2018 року подати декларацію за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, під час звільнення проте у звязку з втратою ЕЦП починаючи з 10.05.2018 року неодноразово звертався до технічної підтримки НАЗК, щодо зміни ЕЦП, який було змінено 14.05.2018 року та після чого ним одразу за допомогою ОСОБА_3 було подано відповідну декларацію. Жодного умислу на неподання декларації він не мав, а несвоєчасне подання викликано з темничних причин, які він не міг своєчасно усунуту з огляду на те що про звільнення він був повідомлений у день звільнення для чого його також було викликано до іншого міста.

Зазначені ОСОБА_1 обставини не спростовуються та повністю підтверджуються наданими до протоколу про адміністративне правопорушення доказам та доказами наданими захисником адвокатом ОСОБА_1 ОСОБА_2 які були дослідженні у судовому засіданні.

Таким чином, склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є формальним, обовязковим елементом обєктивної сторони є умисна дія та умисне несвоєчасне подання декларації. А тому орган, уповноважений на складення протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести в діях особи умисел. Проте як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення письмові пояснення надані ОСОБА_1 разом з наданими ним доказами, які були долучені до протоколу, взагалі не були прийняті до уваги посадовою особою яка складала протокол та не було зазначено підстав або спростувань, які б свідчили про наявність умислу в діях ОСОБА_1 або відсутності поважних причин повязаних з несвоєчасним поданням відповідної декларації.

З вище викладеного вбачається, що відповідним органом не надано суду жодного доказу на підтвердження в діях ОСОБА_1 умислу, направленого на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, при цьому надано докази того, що ОСОБА_1 зважаючи на встановлені обставини його звільнення вчиняв усі можливі дії для виконання покладеного на нього обовязку щодо подання відповідної декларації.

Особу може бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі повязаного з корупцією, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто наявність усіх необхідних елементів обєктивних та субєктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення. Відсутність одного з елементів юридичних ознак складу правопорушення не утворює складу правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 176-2 КУпАП.

Крім того протокол про адміністративне правопорушення, повязаного з корупцією, має складатися уповноваженою на те посадовою особою відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП, і повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Відповідно до п. 12-1 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право складати протоколи про адміністративні правопорушення, віднесені законом до компетенції Національного агентства, застосовувати передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Згідно ч. 3 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство у разі виявлення ознак адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, уповноважені особи Національного агентства складають протокол про таке правопорушення, який направляється до суду згідно з рішенням Національного агентства. У разі виявлення ознак іншого корупційного або повязаного з корупцією правопорушення, Національне агентство затверджує обґрунтований висновок та надсилає його іншим спеціально уповноваженим субєктам у сфері протидії корупції. Висновок Національного агентства є обовязковим для розгляду, про результати якого воно повідомляється не пізніше пяти днів після отримання повідомлення про вчинене правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про запобігання корупції», уповноваженими особами Національного агентства є Голова та члени Національного агентства, а також уповноважені Національним агентством посадові особи (https://nazk.gov.ua/11-serpnya).

Згідно ч. 2 ст. 49 Закону України «Про запобігання корупції», Якщо за результатами контролю встановлено, що субєкт декларування не подав декларацію, Національне агентство письмово повідомляє такого субєкта про факт неподання декларації, і субєкт декларування повинен протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення подати декларацію в порядку, визначеному частиною першою статті 45 цього Закону.

Одночасно Національне агентство письмово повідомляє про факт неподання декларації спеціально уповноваженим субєктам у сфері протидії корупції, а також керівнику державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, вищому органу управління відповідного громадського обєднання, іншого непідприємницького товариства про факт неподання декларації відповідним субєктом декларування.

Відповідно до ч. 3 Розділу 2 Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування затвердженого рішенням НАЗК № 56 від 10.02.2017 року (надалі Порядок) у разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої (их) у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, Національне агентство перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації субєктом декларування шляхом пошуку даних у Реєстрі.

Відповідно до ч. 5 Розділу 2 Порядку, якщо за результатами контролю встановлено, що субєкт декларування несвоєчасно подав декларацію, Національне агентство направляє такому субєкту лист з проханням надати пояснення щодо причин несвоєчасного подання декларації. За наявності ознак адміністративного правопорушення уповноважена особа Національного агентства складає протокол про адміністративне правопорушення у встановленому законодавством порядку, який за рішенням Національного агентства направляється до суду.

З вище наведеного вбачається, що у разі отримання інформації про несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування Національне агентство перевіряє факт несвоєчасного подання за результатами якого у разі встановлення такого факту, Національне агентство направляє такому субєкту лист з проханням надати пояснення щодо причин несвоєчасного подання декларації та за наявності ознак адміністративного правопорушення уповноважена особа Національного агентства складає протокол про адміністративне правопорушення у встановленому законодавством порядку, який за рішенням Національного агентства направляється до суду. При цьому лише у разі виявлення ознак іншого корупційного або повязаного з корупцією правопорушення, тобто яке не містить ознак адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, Національне агентство затверджує обґрунтований висновок та надсилає його іншим спеціально уповноваженим субєктам у сфері протидії корупції.

У судовому засіданні було встановлено та підтверджено письмовими доказами, що 25.05.2018 року НП України було повідомлено Національне агенство про несвоєчасне подання ОСОБА_5 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

З листа Національного агентства з питань запобігання корупції від 26.09.2018 року вбачається, що було встановлено факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на функції держави або місцевого самоврядування.

Проте в порушення ч. 3 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції» та Розділу 2 Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування затвердженого рішенням НАЗК № 56 від 10.02.2017 року уповноваженою особою Національного агентства з питань запобігання корупції, які визначені рішення Національного агентства № 247 від 23.06.2017 року (https://nazk.gov.ua/11-serpnya) не було направлено лист з проханням надати пояснення щодо причин несвоєчасного подання декларації та за наявності ознак адміністративного правопорушення не було складено протокол про адміністративне правопорушення у встановленому законодавством порядку, який надалі за рішенням Національного агентства направляється до суду. Або у разі виявлення ознак іншого корупційного або повязаного з корупцією правопорушення, тобто яке не містить ознак адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, Національне агентство мало затвердити обґрунтований висновок та надсилає його іншим спеціально уповноваженим субєктам у сфері протидії корупції у встановленому законом порядку.

При цьому з вже зазначеного листа Національного агентства з питань запобігання корупції від 26.09.2018 року вбачається, що на адресу Одеського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України було направлено витяг з ІТС «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» щодо послідовності дій субєкта декларування при поданні декларації, а також копію повідомлення НП України про факт несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 яке надійшло на адресу НАЗК 25.05.2018 року.

Тобто до спеціально уповноваженого субєкта у сфері протидії корупції не надсилалося затвердженого Національним агентством обґрунтованого висновку про виявлення ознак корупційного або повязаного з корупцією правопорушення, яке не містить ознак адміністративного правопорушення, який є обовязковим для розгляду, про результати якого Національне агенство повідомляється не пізніше пяти днів після отримання повідомлення про вчинене правопорушення.

З вище наведеного вбачається, що саме уповноваженою особою Національного агентства з питань запобігання корупції після вчинення передбачених законом дій та уразі встановлення ознак адміністративного правопорушення складається протокол про адміністративне правопорушення у встановленому законодавством порядку, який надалі за рішенням Національного агентства направляється до суду. При цьому законом чітко передбачено у якому випадку та у який спосіб Національне агентство повідомляє та уповноважує спеціальні субєкти, а саме у разі виявлення ознак іншого корупційного або повязаного з корупцією правопорушення, тобто яке не містить ознак адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, у звязку з чим Національним агентством має бути затверджено обґрунтований висновок та надалі надіслати його іншим спеціально уповноваженим субєктам у сфері протидії корупції.

Таким чином з вище наведеного вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, складено не уповноваженою на те особою.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 172-6, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі № 492/186/18 відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП України закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя

Арцизького районного суду ОСОБА_6