Справа№ 367/8977/18 Головуючий у 1 інстанції Кафтанов В.В.
Провадження № 33/824/1193/2019 Головуючий у 2 інстанції Гайдай Р.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гайдай Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Іщука Є.М. на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 23 січня 2019 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп.з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 352 грн. 40 коп.

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 02 листопада 2018 року близько 04 години 25 хвилин в м. Ірпінь по вул. Гуцала, 3, керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився у встановленому законодавством порядку в присутності двох свідків. Результат тесту - 1,57 %.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Іщук Є.М. просить поновити строк на оскарження постанови Ірпінського міського суду Київської області від 23 січня 2019 року, вказану постанову скасувати та прийняти нову постанову на підставі п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ОСОБА_1, будучи абсолютно тверезим, погодився на пропозицію працівників поліції пройти перевірку на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу "Драгер", оскільки був абсолютно впевнений в тому, що алкогольних напої не вживав. Пройшовши перевірку працівники поліції повідомили ОСОБА_1, що він перебуває у стані алкогольного сп'яніння і вони повинні скласти на нього адміністративний протокол за ніби то вчинене порушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 заперечував проти цього, але працівники поліції почали йому погрожувати, в зв'язку з чим він був змушений підписати протокол. На вимогу ОСОБА_1 скласти акт про заперечення показів приладу "Драгер", а також на прохання останнього проїхати до лікарської установи "Соціотерапія", з метою виявлення в його крові алкоголю, працівниками поліції було відмовлено.

Працівниками поліції не було надано можливості ОСОБА_1 надати пояснення в протоколі про адміністративне правопорушення з приводу ніби то вчиненого правопорушення, зазначивши, що він має право надати пояснення в судовому засіданні, чим грубо порушили його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

При цьому, ОСОБА_1 будучи не кваліфікованим в галузі права, не знав про можливі наслідки такого "важкого" порушення ПДР, оскільки він жодного разу до адміністративної відповідальності не притягувався і не мав навіть уявлення про наслідки "вчиненого" порушення.

Апелянт зазначає, що ОСОБА_1 вважає себе не винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки

1-го та 2-го листопада 2018 року він алкогольних напоїв не вживав, а тому відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Крім того, апелянт вказує, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 286 КУпАП., та звертає увагу на ту обставину, що ОСОБА_1 не був повідомлений про час та місце розгляду справи, а про існування оскаржуваної постанови останньому стало відомо лише 08 лютого 2019 року, при ознайомленні адвокатом Іщуком Є.М. з матеріалами вказаної справи.

Враховуючи останнє, сторона захисту вважає, що строк на оскарження постанови Ірпінського міського суду Київської області від 23 січня 2019 року було пропущено з поважних причин.

Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Іщука Є.М., котрі підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задоволити, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На переконання апеляційного суду, суддя міського суду дотримався вимог закону, всебічно й повно дослідив усі обставини справи та зробив обґрунтований висновок про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Так, вина ОСОБА_1 у вчиненому повністю підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 190673 від 02 листопада 2018 року, відповідно до якого 02 листопада 2018 року близько 04 години 25 хвилин в м. Ірпінь по вул. Гуцала, 3, водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився у встановленому законодавством порядку в присутності двох свідків. Результат тесту - 1,57%;

- довідкою за результатами тестування на алкоголь приладом «Drager», результат якого 1,57%;

- актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння, результат тесту 1,57 %.

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 02 листопада 2018 року, відповідно до яких 02 листопада 2018 року в їх присутності ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп'яніння, результат тесту 1,57%.

Вказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об'єктивно узгоджуються між собою.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту про те, що працівники поліції погрожувати ОСОБА_1, в зв'язку з чим він був змушений підписати протокол, а також про те, що на прохання останнього проїхати до лікарської установи "Соціотерапія", з метою виявлення в його крові алкоголю, працівниками поліції було відмовлено, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки такі доводи нічим не підтверджені, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому розцінюються судом як позиція захисту з метою уникнення відповідальності.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було надано можливості надати пояснення в протоколі про адміністративне правопорушення є також безпідставними, оскільки як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 190673 від 02 листопада 2018 року, в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 по суті порушення зазначив свої пояснення.

Твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 будучи не кваліфікованим в галузі права, не знав про можливі наслідки такого «важкого» порушення ПДР України є необґрунтованими, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Доводи апелянта щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1, не є підставою для скасування постанови судді, оскільки процесуальні права останнього поновлені шляхом звернення до апеляційного суду, і під час апеляційного розгляду безпосередньо перевірені докази, якими обґрунтовані обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Щодо доводів апеляційної скарги про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Ірпінського міського суду Київської області від 23 січня 2019 року, то вони є слушними та підлягають до задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Іщуку Є.М. строк на апеляційне оскарження постанови Ірпінського міського суду Київської області від 23 січня 2019 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Іщука Є.М. - залишити без задоволення, а постанову Ірпінського міського суду Київської області від 23 січня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Р.М.Гайдай