Справа № 297/2694/18
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

22.03.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Юрика Б.І., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1,

в с т а н о в и в :

постановою судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 14 січня 2019 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Ужгород, мешканець АДРЕСА_1 громадянин України, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, водій у ТзОВ «Виноробна компанія ШАТО ЧИЗАЙ» у м. Берегово, зі слів не судимий,

визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП адміністративного правопорушення й на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 384,20 грн..

Згідно постанови, 21 листопада 2018 року о 07-ій годині 45 хвилин ОСОБА_1 у с. В. Бейгань, на автомобілі марки «Mercedes Benz», д. н. з. «НОМЕР_1» надавав послуги з перевезення 8 пасажирів за маршрутом «Липово - Берегово» без ліцензії передбаченої п. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною. Посилається на те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять його вину в скоєнні адміністративного правопорушення, зокрема, не підтверджують факт здійснення ним господарської діяльності. При цьому, звертає увагу на наступне: у протоколі відображено лише одиничний факт, що у свою чергу не утворює складу передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП адміністративного правопорушення; протокол не містить точних обставин вчинення адміністративного правопорушення, а саме, не зазначено яким чином ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення пасажирів, не вказано прізвищ пасажирів, не вилучено грошові кошти, одержані внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, що у свою чергу унеможливлює встановити мету суб'єкта господарювання щодо отримання прибутку; наявні в матеріалах справи фотоматеріали не підтверджують факту здійснення ним господарської діяльності з перевезення пасажирів без ліцензії або здійснення господарської діяльності без реєстрації, не містять ідентифікуючих ознак автомобіля як транспортного засобу, на якому здійснюються пасажирські перевезення (фішки - таксі, тощо); в матеріалах справи відсутні пояснення свідків, які перебували в салоні автомобіля під час складання протоколу, у тому числі й зазначених у протоколі; направлення на перевірку від 21.11.2018 не є доказом, який підтверджує здійснення ним господарської діяльності з перевезення пасажирів без відповідного дозволу (ліцензії). Разом із тим, стверджує, що здійснював перевезення пасажирів не з метою надання їм платної послуги як підприємець, а працівників ТзОВ «Виноробна компанія ШАТО ЧИЗАЙ», виконуючи свої безпосередні функціональні обов'язки водія на підприємстві, за що отримує заробітну плату, що не було взято до уваги судом першої інстанції. Просить постанову скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Юрика Б.І., який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі та додані до апеляційної скарги докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності ОСОБА_1, неявка якого з урахуванням положень ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується те, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи; що даних про поважність причин його неявки до апеляційного суду та заяви про відкладення розгляду справи на інший термін від нього не надходило; що при розгляді справи приймав участь захисник ОСОБА_1 - адвокат Юрик Б. І., який не заперечував щодо розгляду справи без участі ОСОБА_1.

Частиною 1 статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, а відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 252 цього Кодексу передбачено, що орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Апеляційний суд, дослідивши зібрані у справі докази, у тому числі й додані ОСОБА_1 до апеляційної скарги та надані його захисником - адвокатом Юриком Б. І. у ході її розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, прийшов до висновку про те, що при розгляді справи щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону судом першої інстанції не було дотримано.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 21 листопада 2018 року о 07-ій годині 45 хвилин у с. В. Бейгань, на автомобілі марки «Mercedes Benz», д. н. з. «НОМЕР_1» надавав послуги з перевезення 8 пасажирів по маршруту «Липово - Берегово» без ліцензії передбаченої п. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

Обґрунтовуючи висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення суд послався на протокол про адміністративне правопорушення від 21.11.2018, направлення на перевірку від 21.11.2018, фотокопії з місця зупинки транспортного засобу, довідку від 14.01.2019, видану ТзОВ «Виноробна компанія ШАТО ЧИЗАЙ», не давши їм аналіз - не зазначивши які дані містяться у цих доказах та які факти або обставини ці докази підтверджують, що свідчить про невмотивованість судового рішення.

При цьому, зі змісту оскаржуваної постанови не вбачається, що суддею була дана належна оцінка як складеному щодо ОСОБА_1 протоколу, так і іншим матеріалам справи, у тому числі й тим, на які суд посилається у підтвердження вини ОСОБА_1, а також наданим ОСОБА_1 поясненням про відсутність у його діях складу правопорушення, що свідчить про однобічність та неповноту при розгляді справи.

Як убачається з доданої до апеляційної скарги копії наказу директора СП «Айсберг» ЛТД ОСОБА_3 № 10 / 05 від 10.05.2016, ОСОБА_1 прийнятий на роботу на посаду водія категорії «В» зі встановленням посадового окладу згідно штатного розпису (а. с. 19).

З копії договору оренди легкового автомобіля № 21 / 7 від 21.07.2018 вбачається, що автомобіль марки «Mercedes Benz», д. н. з. «НОМЕР_1» переданий ОСОБА_4 в оренду ТОВ «Виноробна компанія Шато Чизай» в особі директора ОСОБА_3 ( а. с. 20-21).

З копії листа директора ТОВ «Виноробна компанія Шато Чизай» ОСОБА_3 № 79 від 21.11.2018 зазначений список пасажирів - співробітників ТОВ «Виноробна компанія Шато Чизай» для перевезення для власних службових потреб транспортним засобом марки «Mercedes Benz», д. н. з. «НОМЕР_1» - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,, ОСОБА_11, ОСОБА_12, а також прізвище, ім'я по батькові водія - ОСОБА_1 (а. с. 22)

Факт того, що особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,, ОСОБА_11, ОСОБА_12, є працівниками ТзОВ «Виноробна компанія Шато Чизай» підтверджується доданими до апеляційної скарги копіями відповідних наказів про прийняття вказаних осіб на роботу (а. с. 23-30).

З копії протоколу зборів учасників Спільного українсько-американсько-російського підприємства «Айсберг» у формі ТзОВ № 1/05 від 16.04.2018 вбачається, що назву Товариства було змінено на ТзОВ «Виробнича компанія Шато Чизай» (а. с. 31-32).

З наданої в ході апеляційного розгляду справи копії посадової інструкції водія ТОВ «Виноробна компанія Шато Чизай» вбачається, що до функцій водія, окрім інших, належить і своєчасне підвезення до об'єктів Товариства робітників із населених пунктів, в яких вони проживають до місця роботи та своєчасне відвезення додому після закінчення роботи.

Додані до апеляційної скарги та під час її розгляду й наведені вище докази не спростовують доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 здійснював перевезення пасажирів не з метою надання їм платної послуги як підприємець, а працівників ТзОВ «Виноробна компанія ШАТО ЧИЗАЙ», виконуючи свої безпосередні функціональні обов'язки водія на підприємстві, за що отримує заробітну плату.

Такими, що знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи апеляційним судом є і доводи апеляційної скарги про те, що: у протоколі відображено лише одиничний факт, що у свою чергу не утворює складу передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП адміністративного правопорушення; протокол не містить точних обставин вчинення адміністративного правопорушення, а саме, не зазначено яким чином ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення пасажирів, не вказано прізвищ пасажирів, не вилучено грошових коштів, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, що у свою чергу унеможливлює встановити мету суб'єкта господарювання щодо отримання прибутку; наявні в матеріалах справи фотоматеріали не підтверджують факту здійснення господарської діяльності з перевезення пасажирів без ліцензії або здійснення господарської діяльності без реєстрації, не містять ідентифікуючих ознак автомобіля як транспортного засобу, на якому здійснюються пасажирські перевезення (фішки - таксі, тощо); в матеріалах справи відсутні пояснення свідків, які перебували в салоні автомобіля під час складання протоколу, у тому числі й зазначених у протоколі; направлення на перевірку від 21.11.2018 не є доказом, який підтверджує здійснення господарської діяльності з перевезення пасажирів без відповідного дозволу (ліцензії).

Тому, доводи апеляційної скарги про те, щонаявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, зокрема, не підтверджують факт здійснення ним господарської діяльності, апеляційний суд приймає до уваги як такі, що ґрунтуються на досліджених у ході апеляційного розгляду доказах та вимогах законодавства і відповідають фактичним обставинам справи.

Вищенаведене, на переконання апеляційного суду, свідчить про те, що, розглядаючи справу щодо ОСОБА_1, суд першої інстанції у порушення вимог передбачених ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП не з`ясував усі обставини справи та не дав оцінки доказам у їх сукупності.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути, безумовно, доведена достатніми доказами, які установлюють об'єктивну істину в справі.

Згідно зі ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, тому суд, приймаючи рішення, виходить із встановлених та перевірених у суді доказів.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи досліджені під час апеляційного розгляду наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що висновки суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП адміністративного правопорушення,не підтверджуються зібраними працівниками Управління Укртрансбезпеки в Закарпатській області та спростовуються доданими до апеляційної скарги доказами, що у свою чергу свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Тому, провадження в справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

При прийнятті рішення у справі з урахуванням наведеного вище враховується й те, що можливості збирання додаткових доказів у підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП проступку вичерпані, що справа повинна бути розглянута у строки передбачені КУпАП і її розгляд не може продовжуватися поза розумними строками.

При прийнятті рішення апеляційний суд враховує також положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що в підтвердження висновку про доведеність вини особи у скоєнні правопорушення суд вправі посилатись лише на докази, які зібрані відповідно до чинних нормативно-правових актів України, не містять суперечностей і не є суб'єктивною думкою окремих посадових осіб, а також не породжують сумнівів у достовірності зазначених у них відомостей; що всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на користь цієї особи, а також те, що справа про адміністративне правопорушення має бути розглянута у розумні строки.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1, задовольнити.

Постанову судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 14 січня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП - скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан