КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Сілкова І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 12 липня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173, ст. 185 КУпАП, а провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності закрито.

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 05 січня 2019 року о 03 годині 25 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння висловлювався нецензурною лайкою на адресу сусідів та працівників поліції, чим порушив громадський порядок і спокій громадян, чим вчинив дрібне хуліганство, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 05 січня 2019 року о 03 годині 25 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, висловлювався нецензурною лайкою на адресу сусідів та працівників поліції і на законну вимогу працівників поліції припинити вчиняти правопорушення не реагував, чим вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського, тобто скоїв правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 12 липня 2019 року скасувати, а провадження закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог вказав, що в його діях відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 КУпАП. Апелянт вважає, що жодного доказу його вини у вчиненні адміністративного правопорушення не має. В матеріалах справи є лише показання особи, яка має неприязні відносини з ним та має до нього упереджене ставлення. Будь-яких доказів, показань від інших сусідів чи зафіксованих відомостей від інших органів, що він своїми діями порушує вимоги ЗУ «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя», а саме граничний допустимий рівень шуму в приміщенні не має.

Крім того, апелянт зазначив, що в протоколі про адміністративне правопорушення АА 659754 від 05 січня 2019 року взагалі не вказані ознаки і дії, які передбачені ст. 185 КУпАП, які утворюють правопорушення.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 вважає, що його вина не доведена у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 185 КУпАП, оскільки ні протокол, ні матеріали справи, не містять належних та допустимих доказів його винуватості.

Також апелянт зазначив, що під час прийняття рішення судом першої інстанції не були дотримані вимоги ст. 33 КУпАП.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 12 липня 2019 року апелянт вказав, що станом на 23 липня 2019 року ним не отримана оскаржувана постанова. Справа розглядалася судом без його участі. Повістки про дату та час слухання справи він не отримував. Дізнавшись 19 липня 2019 року про те, що все ж таки рішення було прийнято, апелянт підготував апеляційну скаргу та з необережності, помилково направив її до апеляційного суду поштою - 22 липня 2019 року. 23 липня 2019 року апелянт повторно направив апеляційну скаргу до суду першої інстанції разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження. Враховуючи наведене, апелянт просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 12 липня 2019 року.

Перевіривши причини пропуску строку на апеляційне оскарження, передбаченого ст. 294 КУпАП, вважаю можливим поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 липня 2019 року, оскільки цей строк був пропущений з поважних причин.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання, ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, причини свого неприбуття останній суду не повідомив.

У відповідності до положень ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, при постановленні рішення судом першої інстанції вказані вимоги закону дотримані в повній мірі.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 173, 185 КУпАП за обставин викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю доказів, перевірених у судовому засіданні та належно оцінених судом.

Об`єктом правопорушень, передбачених ст.ст. 173, 185 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку. Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків. Правопорушення вважається закінченим з моменту виникнення злісної непокори законним розпорядженням або вимогам поліцейського.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Так, доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 173, 185 КУпАП, підтверджується дослідженими судом доказами, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії АА № 659753 та серії АА № 659754 від 05 січня 2019 року року та письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 05 січня 2019 року.

Вказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

На підставі зібраних у справі доказів суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 173, 185 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції критично ставиться до доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 173, 185 КУпАП, оскільки вони суперечать об`єктивним даним, встановленим місцевим судом та під час апеляційного розгляду даної справи.

Посилання ОСОБА_1 на те, що в його діях відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 КУпАП є безпідставними, оскільки відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АА 659753 від 05 січня 2019 року останній гучно лаявся нецензурною лайкою на адресу сусідів та працівників поліції, чим порушував громадський порядок і спокій громадян. Вказані дії і є об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення АА 659754 від 05 січня 2019 року взагалі не зазначені ознаки і дії, які передбачені ст. 185 КУпАП, які утворюють правопорушення є надуманими.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АА 659754 від 05 січня 2019 року встановлено, що ОСОБА_1 05 січня 2019 року о 03 годині 25 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, висловлювався нецензурною лайкою на адресу сусідів та працівників поліції. На законну вимогу працівників поліції припинити вчиняти правопорушення не реагував.

Саме непокора ОСОБА_1 законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, утворила правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення судом першої інстанції положень ст. 33 КУпАП є необґрунтованими, оскільки вказана норма закону стосується адміністративного стягнення, яке фактично на останнього накладено не було, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Будь-яких переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, як про те ставить питання останній, ним не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

За таких обставин, постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 12 липня 2019 року, щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 12 липня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 12 липня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173, ст. 185 КУпАП - без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду І.М. Сілкова