П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/442/19

Номер провадження 3/184/197/19

15 березня 2019 рокум. Покров

Суддя Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області Гукова Р.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли від головного управління держпраці у Дніпропетровській області про притягнення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН:НОМЕР_1, працює: «РЕМО2006» - директор, проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2,

до відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №ДН-1099/268/АВ/П/ПТ від 01.02.2019 року ОСОБА_1, 21.02.2019 року, будучи директором приватного підприємства «РЕМО 2006» та відповідальною особою за додержання законодавства про працю України, допустив невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політик) з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 41 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та просив закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП.

Інспектор праці ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї не явки в суд, не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст.41 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що зміст порушення викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення №ДН-1099/268/АВ/П/ПТ від 01.02.2019 року складеного відносно ОСОБА_1, не відповідає диспозиції ч.1 ст.41 КУпАП.

Зокрема, в вищевказаному протоколі не зазначено, які саме законні вимоги посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізують державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, не були виконанні ОСОБА_1, і яким нормативно правовим актом законодавства про працю вони передбачені, порушення якого може бути підставою для притягнення винної особи до адміністративної відповідальності.

Згідно вищевказаного протоколу з січня по грудень 2018 року на ПП «РЕМО2006» відповідно наданим відомостям нарахування заробітної плати за 2018 рік та відомостям виплати заробітної плати через касу підприємства за 2018 рік, заробітна плата виплачується один раз на місяць.

Крім того, суддя звертає увагу, що вищевказаний протокол складений 01.02.2019 року, тоді як перевірка проводилась з 20.02.2019 по 21.02.2019 року, а датою вчинення адміністративного правопорушення вказано 21.02.2019 року, однак жодні документами, які були додані до протоколу, не містять доказів правопорушення, вчиненого саме 21.02.2019 року.

Разом з тим, додані до протоколу документи належно не завірені, що унеможливлює їх прийняття судом в якості належних та допустимих доказів.

Відповідно до ч.2 ст. 251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається саме на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права, зокрема, допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення, тощо.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення

Зокрема, у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ висловив свою позицію щодо дій національного суду під час розгляду справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам національного законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Таким чином, факти викладені в протоколі не знайшли свого підтверження в судовому засіданні, у звязку з чим на підставі п.1 ст.247 КУпАП провадження в даній справі необхідно закрити у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. п.1 ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.41 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанову суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_3