П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О. за участю:

особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне

правопорушення, - ОСОБА_1 ,

захисника особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне

правопорушення, - адвоката Кучерявого Д.Й.,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Баришівського районного суду Київської області від 30 жовтня 2018 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Постановою суду визнано доведеним те, що 09.09.2018, о 02 год. 30 хв., ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 керував мопедом "YAMAHA JOC", без державного номерного знаку, в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком Баришівської ЦРЛ № 56 від 09.09.2018 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чим порушив п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі та доповненнях до неї, зазначаючи, що постанова Баришівського районного суду Київської області від 30.10.2018 винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права, - просить постанову скасувати та постановити нове рішення, якою закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції проігнорував клопотання про допит свідка ОСОБА_2 , який міг би підтвердити той факт, що двигун мопеда був вимкнутий у зв`язку з тим, що він був поломаний та ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 котили даний мопед по дорозі.

Також ОСОБА_1 зазначає, що висновок Баришівської ЦРЛ № 56 від 09.09.2018 не може вважатися належним доказом вчинення ним- ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки дата народження особи в даному висновку вказана як - 09.03.2018.

У доповненнях до апеляційної скарги адвокат Кучерявий Д.Й. в інтересах ОСОБА_1 зазначає і про те, що висновки, зазначені в оскаржуваній постанові, не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки не було з`ясовано усі фактичні обставини, що мають істотне значення для вирішення справи, а також не було досліджено належність й достатність наявних в матеріалах справи доказів, що і позбавило ОСОБА_1 законного права на справедливий та неупереджений суд.

Вказує сторона захисту і про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутня інформація про те, що водієві- ОСОБА_1 пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, як того вимагають положення ст. 266 КУпАП, а також і те, що водій відмовився від проходження такого огляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та в його інтересах захисника Кучерявого Д.Й., які підтримали доводи апеляційної скарги з доповненнями, з вимогою скасування постанови Баришівського районного суду Київської області від 30.10.2018 та закриття провадження стосовно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та додатково надані суду матеріали, слід дійти наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об?єктивне з?ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов?язаний, зокрема, з?ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з?ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів справи за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за керування ним в порушення п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.

Так, сам ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції не заперечував обставин того, що 09.09.2018, о 02 год. 30 хв., по АДРЕСА_1 фактично біля будинку, де він проживає, його з мопедом "YAMAHA JOC", без державного номерного знаку, зупинили працівники поліції, але мопедом він не керував, а лише котив його, оскільки він був в неробочому стані і раптово виникла потреба його забрати у товариша "ОСОБА_2" ( ОСОБА_2 ), де він був на ремонті, який мешкає в с. Волошивка Баришівського району Київської області, що знаходиться близько в двох кілометрах від його- ОСОБА_1 місця проживання.

Документів на право керування транспортним засобом при ньому не було, а тому, протягом тривалого часу він на пропозицію працівників поліції відшукували їх удома, але техпаспорт так і не знайшли, а тому він узяв тільки паспорт громадянина України та віддав його працівникам поліції.

Працівники поліції запропонували задути в прилад, але він відмовився, оскільки вони не віддавали паспорт, а коли віддали - він дув.

Лікар Баришівської ЦРЛ № 56 дав якісь документи, він прочитав, там нічого "страшного" не було і він- ОСОБА_1 їх підписав.

Стосовно нього- ОСОБА_1 працівниками поліції було складено постанову про відсутність документів належної категорії, з якою він погодився, підписуючи її, не передбачаючи наслідків.

Отже, позиція ОСОБА_1 - є суперечливою, бо якщо він, як особа, яка має середню освіту, за його позицією в суді апеляційної інстанції, не перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння чи будь-якому хворобливому стані, що унеможливлює його сприйняття подій, які відбуваються, - погоджується з постановою про фактичне керування ним транспортним засобом за відсутності певної категорії на право керування цим транспортним засобом, водночас заперечуючи своє керування цим транспортним засобом за тих же обставин в стані алкогольного сп?яніння, але все ж таки їде з працівниками поліції до медичної установи та проходить там огляд на стан сп?яніння саме як водій.

За повідомленням начальника Територіального сервісного центру № 3241 ОСОБА_4 від 22.11.2018 за № 1199, стосовно ОСОБА_1 09.09.2018 було складено тільки протокол про адміністративне правопорушення № БД/358012 (а.с. 37), що ніяким чином не можна ототожнити з постановою про накладення стягнення за керування транспортним засобом без відповідного дозволу, документи про що, погодившись, начебто, підписав ОСОБА_1 .

Вказані обставини можуть лише свідчити про намагання ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, винуватість якого у його вчиненні доведена матеріалами провадження.

Так, як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 358012 від 09.09.2018, в цей день, о 02 год. 30 хв., ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 керував транспортним засобом "YAMAHA JOC" в стані алкогольного сп`яніння.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився в Баришівській ЦРЛ.

В діях ОСОБА_1 вбачається порушення п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення 09.09.2018 були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про що свідчить його власноручно виконаний підпис.

Свої права у провадженні за досліджуваним протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 використовував на власним розсудом, зокрема заявляючи клопотання, у тому числі і від 12.10.2018 суду першої інстанції про розгляд справи у його відсутність (а.с. 18) чи про залучення захисника за власним вибором у суді апеляційної інстанції (а.с. 34) тощо.

Даний протокол складений уповноваженою на те особою - поліцейським СРПП № 2 Баришівського ВП старшим сержантом поліції Якименком Ю.М., дії якого ані ОСОБА_1 , ані в його інтересах - захисник Кучерявий Д.Й. не оскаржували і матеріали провадження таких даних не містять.

Слід зазначити, що ОСОБА_1 при складанні протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП фактично визнав свою винуватість у його вчиненні за вище вказаних обставинах з огляду на те, що в графі "пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення" ним- ОСОБА_1 власноручно зазначено, що "пояснення додав на окремо аркуши" (мовою оригіналу) (а.с. 1), і з письмових поясненнях ОСОБА_1 , наданих ним 09.09.2018, випливає, що він 08.09.2018, близько 23.00 год., випив один літр пива "Львівське 1715", а 09.09.2018, близько 02 год. 20 хв., виїхав на своєму мопеді "Ямаха Джог" в стані алкогольного сп`яніння, а близько 02 год. 30 хв. був зупинений працівниками поліції, які запропонували пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння в Баришівській ЦРЛ, на що він- ОСОБА_1 погодився.

Свою провину визнає.

У поясненнях ОСОБА_1 власноручно учинив запис: "записано вирно та прочитано ОСОБА_1 (мовою оригіналу)" підпис (а.с. 2).

Доводи сторони захисту в суді апеляційної інстанції, що у протоколі про адміністративне правопорушення, в поясненнях та в висновку лікаря записи і підпис не ОСОБА_1 - нічим не спростовано.

Зокрема ОСОБА_1 не заперечує обставин того, що він був у лікарні, лікар склав документи та дав йому на підпис, які він і підписав.

Згідно даних висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або керування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.09.2018, за оглядом о 02 год. 40 хв. лікарем ОСОБА_6 , ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп?яніння (а.с. 2).

Що стосується доводів сторони захисту про те, що висновок Баришівської ЦРЛ № 56 від 09.09.2018 не може вважатися належним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки у рядку дата народження особи в даному висновку вказана як - 09.03.2018 (що є очевидною опискою), в той час як ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , особа якого була встановлена по паспорту серії НОМЕР_1 (а.с. 3, 19), то дана обставина не спростовує самі дані, що містяться у висновку про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп?яніння, з результатами чого погодився і сам ОСОБА_1 , у відповідному рядку поставивши свій підпис.

Отже, є незрозумілою позиція ОСОБА_1 , що він не заперечував того, що погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в Баришівській центральній районній лікарні № 56, як не і оспорював дату проведення такого огляду та фактичне/дійсне його освідування, і відповідно до результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складений лікарем ОСОБА_6 - ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння - з послідуючим оспоренням таких обставин.

Для повного та об`єктивного розгляду провадження судом апеляційної інстанції були направлені запити, в тому числі і щодо надання відеозапису досліджуваних подій за участю ОСОБА_1 .

Згідно рапорту інспектора СРПП № 3 Баришівського ВП Переяслав-Хмельницького відділу ГУНП в Київській області Медвідь Б.О. на ім?я т.в.о. начальника Баришівського ВП Переяслав-Хмельницького відділу ГУ НП в Київській області Шинкар С.Ю. від 11.12.2018, який направлений на адресу Київського апеляційного суду за № 4484/109/1010/04/18 від 11.12.2018, відеозапис перебігу подій, що вказаний у протоколі БД № 358012 від 09.09.2018, які мали місце в смт. Баришівка по вул. Київський Шлях за участю гр. ОСОБА_1 - не здійснювався, так як на час оформлення адміністративного правопорушення нагрудна камера знаходилась у Баришівському ВП на зарядці (а.с. 52, 53).

Проте на даний відеозапис, як на доказі у справі, у протоколі про адміністративне правопорушення посилань не має.

Порушень вимог ст. 266 КУпАП, які б могли слугувати підставою для скасування рішення суду першої інстанції стосовно ОСОБА_1 - не вбачається.

Доводи сторони захисту про те, що судом першої інстанції проігноровано клопотання про допит свідка ОСОБА_2 , який міг би, на переконання ОСОБА_1 , підтвердити той факт, що двигун мопеда був вимкнутий у зв`язку з тим, що він був поломаний та ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 котили даний мопед по дорозі - на увагу не заслуговують з огляду на те, що в письмових поясненнях, наданих ОСОБА_1 одразу після складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно нього - 09.09.2018, вбачається, що мопедом він керував самостійно, у відсутності пасажирів, без будь-якого супроводу, а посилання на свідка ОСОБА_2 з?явилося вже на стадії судового провадження.

Про допит вказаного свідка в суді апеляційної інстанції клопотання з достатнім його вмотивуванням не заявлено, як і не вживалися заходи для опитування вказаного свідка адвокатом у порядку ст. 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

За наведеним, в сукупності, на переконання суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов до ґрунтовного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи - не встановлено.

Не вказала на такі обставини, щоб заслуговували на увагу, і сторона захисту.

Накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП - відповідає меті адміністративного стягнення та загальним засадам його накладення у відповідності до положень ст. 23 КУпАП.

У рішенні по справі "О?Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Законом України від 07.07.2016 № 1446-VIII посилена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

А тому, притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за обставин, встановлених судом, буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, що є ефективним.

За викладеним апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову Баришівського районного суду Київської області від 30 жовтня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Г.О. Балацька