ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/353/19 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2019 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І.

з участю особи, притягнутої до адмінвідповідальності, - ОСОБА_1 та його захисника Янчишина В.Й., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , такого, що працює водієм у ФОП ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської обл. від 13 вересня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн 20 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на оскарження постанови суду, оскільки копію рішення отримав лише 16 вересня 2019 р., та змінити рішення суду щодо застосованого до нього стягнення, призначивши йому стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Зазначає, що місцевий суд, призначаючи йому адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, не врахував ту обставину, що за місцем проживання він характеризується виключно позитивно, а позбавлення права керування транспортними засобами поставить його та його сім"ю у скрутне матеріальне становище. Стверджує, що його дружина займається підприємницькою діяльністю щодо надання послуг з розміщення реклами, що є їхнім єдиним джерелом доходу, і автомобіль їм необхідний для виконання даної роботи, оскільки він спеціально адаптований для таких робіт (на даху встановлений багажник та фаркоп для використання причіпа), а водійських прав у дружини немає і водія фінансово дозволити собі не можуть.

Також вказує, що дана ДТП не носила небезпечний характер для інших учасників дорожнього руху, пошкодження, які отримали транспортні засоби - незначні, а у потерпілого до нього претензій немає та він не просив суд позбавляти його водійських прав.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні у ній докази, заслухавши ОСОБА_1 , який визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення і просив задовольнити його апеляційну скаргу із наведених у ній підстав, його захисника Янчишина В.Й., який також просив задовольнити апеляційну скаргу, приходжу до висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови слід поновити, а апеляційну скаргу - задовольнити.

Як вбачається з матеріалів справи, копія рішення суду ОСОБА_1 не направлялася, а захисник ОСОБА_1. Янчишин В. Й . за відповідною заявою ознайомився з матеріалами справи, в тому числі і з постановою суду, лише 19 вересня 2019 року, у зв"язку з чим вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови слід визнати таким, що пропущений з поважних причин.

Оскільки апелянт вину у порушенні правил дорожнього руху за ст.124 КУпАП визнав повністю, підстав для перегляду рішення місцевого суду щодо доведеності його винуватості немає.

Що стосується застосованого до ОСОБА_1 місцевим судом стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, суддя зазначає таке.

Відповідно до вимог ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

З урахуванням особи ОСОБА_1 , який повністю визнав свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, того, що ОСОБА_1 працює водієм у своєї дружини ОСОБА_2 , яка являється ФОП та займається розміщенням реклами, і даний вид діяльності є їхнім основним заробітком, у зв"язку з чим просила змінити рішення суду, призначивши ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, а також інших обставин справи, вважаю, що рішення місцевого суду слід змінити та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Керуючись ст.294 КупАП,суддя

П О С Т А Н О В И В:

Строк на апеляційне оскарження поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської обл. від 13 вересня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців, змінити, застосувавши до нього стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. що становить 340 грн.

В решті постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської обл. від 13 вересня 2019 р. щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис