Провадження № 33/4820/126/19
Справа № 683/3286/18 Головуючий в 1-й інстанції Сагайдак І. М.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бондар В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі: головуючої-судді Бондар В.В., з участю секретаря судового засідання Габая А.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому справу за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, на постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 31 січня 2019 року,-

В с т а н о в и в :

Постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 31 січня 2019 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, громадянина України, не працює,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 10 200 грн., що становить шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 384 грн. 20 коп. судового збору.

ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він 9 грудня 2018 року о 07 год. по вул. Грушевського в м.Старокостянтинів, керував транспортним засобом «Nissan Primastar», реєстраційний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі, як видно з її змісту, ОСОБА_2 просить постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, щодо нього закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу вказаного правопорушення. Вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною, суд не в повній мірі дослідив всіх доказів по справі та не дав їм належної оцінки. Вказує, що працівниками поліції під час складання відповідних процесуальних документів було грубо порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначеного ст.266 КУпАП. Судом першої інстанції не взято до уваги, що ОСОБА_2 не вручено другий примірник акту, в матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. В протоколі невірно зазначено місце його складання та не вказано свідків, які були присутні під час огляду на місці зупинки транспортного засобу. Зазначені в протоколі свідки є працівниками лікарні, де проводилось освідування ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння, які не є свідками правопорушення, про яке складено протокол щодо нього. Вважає, що суд мав направити протокол на доопрацювання, оскільки той складений без додержання вимог ст. 256 КУпАП.

В засідання апеляційного суду ОСОБА_2 не з'явився, про місце, день та час апеляційного розгляду повідомлений належним чином, заяв про відкладення апеляційного розгляду на адресу апеляційного суду не надходило.

Захисник Кашин В.А. в судове засідання не з'явився, подав на адресу апеляційного суду заяву, в якій просить про слухання справи у його відсутність, відтак апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність апелянта та його захисника, на підставі наявних в справі доказів.

Дослідивши зібрані по справі докази, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Твердження апелянта, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не можуть бути прийнятими до уваги з наступних підстав.

Відповідно до положень п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, який 9 грудня 2018 року був складений інспектором СРПП Старокостянтинівського ВП Слободянюком І.Г., того ж дня, о 07 год. 00 хв. по вул. Грушевського в м.Старокостянтинів, ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Nissan Primastar», реєстраційний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Вина ОСОБА_2 підтверджується також даними висновку лікаря № 474 від 9 грудня 2018 року (а.с. 3), акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 7) та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 (а.с.4, 5).

Твердження апелянта, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушеннями вимог законодавства, що є підставою для скасування постанови суду, на увагу не заслуговують, в протоколі чітко зазначено суть вчиненого правопорушення (а.с.2), підстави для повернення протоколу на доопрацювання органу, що склав протокол, в даній справі відсутні.

За змістом п. п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп'яніння, згідно з ознаками такого стану, зокрема, в разі наявності запаху алкоголю з порожнини рота.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_2, не погоджуючись з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу «Drager Alcotest 6810», проведеного в присутності двох свідків (результат тесту 0,50‰), був направлений працівниками поліції до Старокостянтинівської ЦРЛ, де проходив відповідний огляд на стан сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу «Akotest» (результат тесту 1 ‰), який проводився лікарем ОСОБА_7 За результатами огляду в медичному закладі було встановлено факт перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння, за наслідками огляду був складений відповідний висновок, який підписаний апелянтом, що свідчить про ознайомлення ОСОБА_2 з його змістом (а.с. 3).

Зібрані та досліджені судом першої інстанції докази, які є належними та допустимими, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, давали суду прийти до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень в діях поліцейських та медичних працівників вимог «Інструкції про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015року за № 1413/27858.

Доводи апелянта, що підстав для проведення огляду в медичному закладі у працівників поліції не було, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_2 відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, не є підставою для скасування постанови та на увагу не заслуговують (зважаючи на добровільність проходження ним огляду в медичному закладі). Також, чинним законодавством не передбачено обов'язковості долучення до матеріалів справи при її надісланні до суду направлення поліцейського на огляд водія, зважаючи, що вказані документи є підставою для лікаря для проведення огляду та в подальшому залишаються в медичному закладі.

Апеляційний суд зауважує, що як видно з даних запису, показань ОСОБА_2 в суді, доводів апеляційної скарги, ОСОБА_2, не погоджуючись з результатами огляду, проведеного поліцейськими на місці зупинки, що давало поліцейським підстави для направлення ОСОБА_2 для проведення огляду в медичному закладі, куди, як свідчить матеріали справи, ОСОБА_2 поїхав добровільно, пройшов огляд в медичному закладі.

Твердження ОСОБА_2, що в протоколі не зазначено свідків, які були присутні під час проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, не є підставою для визнання протоколу таким, що не відповідає вимогам закону, оскільки пояснення свідків із зазначенням про них відомостей, які необхідні для вирішення справи, додані до матеріалів справи на окремих аркушах, ОСОБА_2 не оспорював факту присутності двох свідків при проходженні ним огляду на місці зупинки.

Положеннями «Інструкції про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 не передбачено обов'язкової присутності двох свідків при проходженні огляду на стан сп'яніння в медичному закладі. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, що в протоколі зазначені свідки, які є працівниками лікарні, де було проведено огляд, і які не були свідками правопорушення, не вказує на проведення огляду з порушеннями.

Доводи апелянта про те, що в протоколі зазначена невірна адреса його складання, а саме адреса м.Старокостянтнів вул.Пушкіна, 47, що не відповідає дійсності, оскільки протокол був складений у Старокостянтинівському ВП ГУНП в Хмельницькій області по вул.Попова, 2 в м.Старокостянтинів, як на підставу невідповідності протоколу, не дають апеляційному суду підстав вважати, що протокол про адміністративне правопорушення складений з такими порушеннями вимог законодавства, які могли б стати підставою для повернення справи на доопрацювання органу, що складав протокол, оскільки зауважень з приводу змісту даних протоколу, в тому числі, даних щодо місця його складання з боку ОСОБА_2 при його складанні не надходило. З врахуванням викладеного, апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги апелянта про недотримання судом першої інстанції вимог ст. 278 КУпАП та доводи апеляційної скарги про наявність підстав для повернення протоколу на доопрацювання, не знайшли свого підтвердження.

З показань свідка ОСОБА_7 (лікаря, що проводила огляд) в суді першої інстанції видно, що за результатами огляду ОСОБА_2 було встановлено за допомогою приладу «Alkotest», що в останнього було виявлено стан алкогольного сп'яніння з результатом 1‰, також лікар в суді вказувала, що вживання 16 капель «Уролесану» (про що вказував ОСОБА_2.), не могло викликати появу в організмі більше ніж допустимий показник алкоголю. Підстав сумніватись в показаннях свідка апеляційним судом не знайдено.

Обґрунтованих підстав вважати, що в даному провадженні поза розумним сумнівом не було доведено вини ОСОБА_2 в апеляційного суду немає, як і підстав для висновку про відсутність в справі належних та допустимих доказів та закриття провадження в справі в зв'язку з відсутністю в діях апелянта складу правопорушення чи направлення справи на доопрацювання.

З врахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги, що огляд ОСОБА_2 на стан сп'яніння був проведений поліцейськими та медичними працівниками з порушеннями вимог законодавства, тому відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, такий огляд є недійсним, що тягне за собою скасування постанови суду першої інстанції, з закриттям провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Суд приходить до висновку, що місцевий суд дійшов правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Погоджуючись з обраним видом та розміром стягнення, апеляційний суд враховує всі обставини справи та вважає, що судом обґрунтовано призначене стягнення в виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Призначене місцевим судом стягнення є достатнім для виховання ОСОБА_2 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Підстави для скасування чи зміни постанови місцевого суду відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П о с т а н о в и в :

Постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 31 січня 2019 року щодо ОСОБА_2 залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя