Справа № 359/670/19 Суддя в І-й інстанції Вознюк С.М.
Провадження № 33/824/2278/2019 Суддя в II-й інстанції Ігнатюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

04 жовтня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю представника особи, провадження щодо якої закрите ОСОБА_1 - захисника Шлапака С.С., представника Київської митниці Державної фіскальної служби України Захарова А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою представника Київської митниці Державної фіскальної служби України на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 травня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 травня 2019 року провадження у справі про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який у 2017 році обіймав посаду керівника ТОВ «СПЕШЛ ФО ЮКРЕЙН»,

до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст.483 МК України закрите у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил, ОСОБА_1 поставлено у вину те, що він, будучи директором ТОВ «СПЕШЛ ФО ЮКРЕЙН», діючи на виконання умов зовнішньоекономічного договору від 29.10.2016 року, укладеного з компанією «AFC PRODUCTION» LLP (Великобританія), з метою митного оформлення вантажу у вигляді «електротовари та комплектуючі до них», 06.01.2017 року до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Димитрово» Київської митниці ДФС подав електронну митну декларацію як підставу для випуску вказаного товару у вільний обіг та товаросупровідні документи, що містили неправдиві дані щодо одержувача товару та щодо вартості товару, дійсна вартість яких, відповідно до експортної декларації становила 113 509, 24 доларів США, тим самим здійснив дії щодо переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товару та його вартості.

Суддя місцевого суду, прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки матеріали справи не містять даних про те, щоОСОБА_1 вчинив будь-яку із дій, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України. Звернув увагу на те, що зібрані матеріали у якості доведення вини ОСОБА_1 містять лише інформацію отриману на запит Київської митниці ДФС від митних органів Республіки Туреччини щодо митного оформлення експорту товару. Інших, належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил органами Київської митниці ДФС не зібрано.

У апеляційній скарзі представник Київської митниці ДФС порушив питання про скасування постанови судді. В обґрунтування доводів апеляційної скарги указав на те, що суддею були порушенні норми матеріального та процесуального права, а саме не були всебічно, повно і об`єктивно з`ясовані всі обставини справи. Указав на те, що ОСОБА_1 органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів було подано неправдиві відомості щодо одержувача товару та його вартості, що повністю доводиться інформацією наданою митними органами Республіки Туреччина. Просив постанову судді скасувати, прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі ста відсотків вартості товарів - предметів правопорушення та стягнення у виді вартості предметів порушення митних правил у зв`язку із неможливістю їх конфіскації.

В доповненні до апеляційної скарги представник Київської митниці ДФС на підтвердження доводів поданої апеляційної скарги розтлумачив поняття товаротранспортних документів, зокрема коносаменту, страхування карго, а також звернув увагу на ідентифікатор морського контейнеру, який є унікальним у кожному конкретному випадку.

В запереченні на апеляційну скаргу представник особи, провадження щодо якої закрите ОСОБА_1 - захисник Шлапак С.С. вказав на необґрунтованість її доводів. Звернув увагу на те, що за своїм змістом апеляційна скарга фактично дублює зміст протоколу про порушення митних правил та не містить належних обґрунтувань незаконності постанови судді. Вважав постанову судді від 03 травня 2019 року законною та обґрунтованою. На переконання захисника, митний орган у поданій апеляційній скарзі не навів переконливих аргументів із посиланням на належні докази порушення ОСОБА_1 митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Вислухавши пояснення:

представника Київської митниці ДФС України, який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;

захисника Шлапака С.С., який доводи апеляційної скарги представника Київської митниці ДФС України вважав необґрунтованими, просив залишити її без задоволення, а постанову судді без зміни;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

За змістом ст.ст. 486, 487, 489, 495 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ч.1 ст.495 МК України, процесуальними джерелами доказів у справі про порушення митних правил є:

1) протокол про порушення митних правил, протоколи процесуальних дій, додатки до зазначених протоколів;

2) пояснення свідків;

3) пояснення особи, яка притягується до відповідальності;

4) висновком експерта;

5) інші документи (належним чином завірені їх копії або витяги з них) та інформація, у тому числі та, що перебуває в електронному вигляді, а також товари - безпосередні предмети порушення митних правил, товари із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортні засоби, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Зміст положень ч.2 ст.495 МК України у взаємозв`язку із положеннями ст.489 МК України свідчить про те, що докази у справі про порушення митних правил повинні відповідати критерію належності, тобто повинні бути такими, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмету доказування.

Як убачається із матеріалів справи, митним органом ОСОБА_1 у вину було поставлено вчинення дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товарів, документів, що містили неправдиві відомості щодо їх вартості та одержувача товару. Зокрема, на доведення пред`явленого обвинувачення митний орган посилався на отримані Київською митницею ДФС на їх запит з митних органів Республіки Туреччина документи митного оформлення експорту товару, а саме: транзитних експортних декларацій, транзитних сертифікатів та рахунку-фактури (інвойсу) від 13.12.2016 року, тощо (а.с. 49 - 90). Однак, зібрані матеріали справи свідчать про те, що ці висновки митним органом зроблені на підставі неналежних доказів, тобто доказів, які не підтверджували існування обставин, що підлягають доказуванню у даній справі.

Так, долучені до протоколу про порушення митних правил копії документів, наданих митною адміністрацією Туреччини (а.с.49-90, а.с.25-28), складені іноземною мовою та не містять перекладу на українську мову. Наведене, унеможливило їх дослідження судом у ході судового розгляду з метою встановлення обставин, які входили до предмету доказування. За своїм змістом долучені митним органом документи є неналежними.

Апеляційний суд зважає на те, що відсутність перекладу долучених митним органом документів було предметом додаткової перевірки матеріалів справи щодо ОСОБА_1 за результатами якої, митний орган указані у постанові судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25.01.2019 рокунедоліки не усунув.

Будь-яких інших доказів, які б беззаперечно вказували на те, що дії ОСОБА_1 спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, митними органами не зібрано, у зв`язку із чим суд визнає переконливими висновки судді суду першої інстанції про відсутність у діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст.483 МК України.

Наведене указує на те, що постанова судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 травня 2019 року про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для зміни чи скасування цієї постанови, суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, ст. 487, 527 МК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Київської митниці ДФС України залишити без задоволення.

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 травня 2019 року про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 залишити без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ігнатюк О.В.