Справа № 496/588/19
Провадження № 3/496/430/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Трушина О.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління Укртрансбезпеки в Одеській області,

про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого водієм,

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ІІ № 0005701 від 01.02.2019 року за ч. 1 ст. 164 КУпАП, відповідно до якого він 01.02.2019 року о 14.45 год. надавав послуги з перевезень вантажів 39 т 880 кг на транспортному засобі марки «Daf» р.н. НОМЕР_1 за маршрутом с. Вільшанка с. Усатове по автодорозі М-05 «Київ-Одеса» 450 км + 500 м без державної реєстрації як субєкта господарювання, чим порушив ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 було кваліфіковано за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 заперечував проти притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП, оскільки вважає, що в діях останнього відсутній склад зазначеного адміністративного правопорушення. При цьому пояснив, що ОСОБА_1 під час перевезення вантажу 01.02.2019 року мав всі законні підстави для здійснення діяльності, повязаної з перевезенням вантажу. Однак, уповноваженими посадовими особами на місці було складено вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, при цьому не було зясовано всіх обставин справи. Останнім під час зупинки була надана товарно-транспортна накладна для перевезення вантажу. Крім того, ОСОБА_1 запропонував надати документи на підтвердження законної діяльності з перевезень, але його доводи не були прийняті до уваги.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, надані докази, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 164 ч. 1 КУпАП, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 164 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення має суттєві недоліки у ньому, зокрема, суть адміністративного правопорушення не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті 164 КУпАП, диспозиція якої є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права.

Основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний і конкретизований зміст.

Загальний зміст статті 164 КУпАП полягає в тому, що з ним повязане визначення правопорушенням діянь, які описані в диспозиції цієї статті.

Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації.

Згідно із зазначеним, під час проведення правової кваліфікації діяння необхідно обовязково встановити, який саме нормативно правовий акт та у якій редакції був чинним на момент вчинення конкретного правопорушення та встановлював порядок здійснення діяльності, який особа, що притягається до відповідальності, порушила, в чому полягає невідповідність її дій закону.

Цих вимог закону при складенні протоколу дотримано не було.

Так, обєктивна сторона інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення полягає у порушенні законодавства щодо провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання. Базовим об'єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері державного регулювання господарської діяльності, а саме це Господарський кодекс України, закони України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності", "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності", "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" та іншими нормативно-правовими документами.

Всупереч цьому зміст обєктивної сторони правопорушення при викладенні обставин його вчинення не розкрито і не описано, що є недопустимим, так як порушує право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і свідчить про відсутність в її діянні обєктивної сторони інкримінованого правопорушення, а отже і про його склад взагалі.

Відповідно до постанови пленуму Верховного суду України №3 від 25.04.2003 року під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб'єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов'язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

У той же час, в протоколі правопорушення серії ІІ № 0005701 від 01.02.2019 року при викладенні обставин вчинення адміністративного правопорушення відсутні дані щодо систематичного провадження ОСОБА_1 господарської діяльності, без державної реєстрації.

Крім того, здоданого до письмового заперечення цивільно-правового договору від 30.01.2019 року, укладеного між ОСОБА_1 (виконавець) і ТОВ «Ті Ем Джі Лоджистік» в особі директора ОСОБА_3 (замовник) вбачається, що виконавець (ОСОБА_1С.) зобовязується здійснити перевезення вантажу протягом дії даного договору по заявам замовника (ТОВ «Ті Ем Джі Лоджистік») в обсязі і на умовах, передбачених даних договором.

Відповідно до акту ТОВ «Ті Ем Джі Лоджистік» надало, а ОСОБА_1 прийняв послуги за перевезення вантажу, згідно вищевказаного цивільно-правового договору, а саме: перевезення вантажу по маршруту с. Вільшанка (Крижопільський р-н, Вінницька обл.) м. Одеса, з 30.01.2019 року по 01.02.2019 року.

Викладене також підтверджується товарно-транспортною накладною № 06 від 31.01.2019 року, де вказано, що водій ОСОБА_1 у пункті навантаження с. Вільшанка одержав вантаж до пункту розвантаження с. Усатове вул. Залізничників, 13 Біляївського району Одеської області.

Отже, викладені обставини у протоколі серії ІІ № 0005701 від 01.02.2019 року про адміністративне правопорушення повністю спростовуються наданими вище доказами.

Будь-яких доказів, які б безперечно підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення уповноваженою посадовою особою, яка склала протокол - не надано і посилання на них в самому протоколі не наведено, до протоколу додані лише копії посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а тому констатація факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення в протоколі є припущенням, яке на доказах не ґрунтується.

При цьому, у відповідності до практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02),«Малофєєва проти Росії»(рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії»(заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р., серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип) рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що судом не встановлено наявності вказаних складових та події адміністративного правопорушення, саме в діях ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а тому не вбачається підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності і провадження у справі слід закрити у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 164, 247, 278, 283 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.І. Трушина

Строк пред'явлення постанови до виконання

згідно Закону України "Про виконавче провадження"

Постанова набрала законної сили

"___" ____________ 2019 року.