Справа № 157/325/19
Провадження №3/157/192/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року місто Камінь-Каширський

Суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області Антонюк О.В., з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, особи, щодо якої складено протоколи про адміністративні правопорушення ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3, розглянувши справи про адміністративні правопорушення, що надійшли від Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працевлаштований,

за ст.ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП України),

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 10 лютого 2019 року о 5 год. 30 хв. в с. Сошичне, Камінь-Каширського району, керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Golf», н.з. DJE43VC, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, під час зустрічного розїзду не дотримався необхідного безпечного інтервалу, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 2.3 «б», 13.3 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України.

Окрім того, ОСОБА_2 10 лютого 2019 року о 5 год. 30 хв. в с. Сошичне, Камінь-Каширського району, керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Golf», н.з. DJE43VC, та будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце пригоди, не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ поліції, чим порушив вимоги п. 2.10 «а», «д» Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КпАП України.

Він же, 10 лютого 2019 року о 5 год. 30 хв. в с. Сошичне, Камінь-Каширського району, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Golf», н.з. DJE43VC, в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Під час розгляду справи ОСОБА_2 вину у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень не визнав і суду пояснив, що його вини у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди немає, керуючи транспортним засобом та рухаючись в сторону с. Стобихівка, оскільки він повертався додому, тобто в напрямку руху м. Ковеля, правил дорожнього руху не порушував, тримався ближче правої обочини по своїй смузі руху, однак в с. Сошичне саме потерпілий, який керував транспортним засобом «ВАЗ-21053», пересік центральну смуху руху та вчинив дорожню транспортну пригоду. Він не залишав місця дорожньо-транспортної пригоди, після зіткнення транспортних засобів продовжував рух, оскільки не бачив щоб пошкодив інший автомобіль, а в його автомобілі лише повернулося дзеркало заднього виду. В подальшому його наздогнав потерпілий з іншими особами, які почали вимагати у нього кошти на пошкодження їхнього автомобіля та били. Перед тим як сідати за кермо він не вживав алкогольних напоїв та в стані алкогольного спяніння не перебував, а працівники поліції, які проводили його огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою спеціального приладу, перед використання останнього не змінили трубку, в яку він продував. На момент дорожньо-транспортної пригоди він керував транспортним засобом не маючи при собі посвідчення водія.

Разом з тим, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КпАП України, повністю підтверджується поясненнями потерпілого, свідків, долученими до протоколів про адміністративні правопорушення та дослідженими у судовому засіданні доказами.

Так, з пояснень в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_3 вбачається, що 10 лютого 2019 року разом з товаришами він, керуючими транспортним засобом «ВАЗ-21053», їхав на зимову рибалку на о. Люб'язь в напрямку м. Каменя-Каширського. Він автомобілем їхав попереду, а за ним їхав автомобіль «Fiat» з іншими його товаришами. В с. Сошичне, коли він вже переїхав залізничний переїзд, йому назустріч, на його автомобіль, їхав інший автомобіль «Volkswagen Golf», який з невідомих причин різко повертав ліворуч по своїй смузі руху, у звязку з чим він почав звертати вправо по своїй смузі руху, однак під час зустрічного розїзду відбулося зіткнення по лівій стороні, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди. Від відразу зупинив свій автомобіль на узбіччі, а водій автомобіля, з вини якого сталася пригода не зупинився, а продовжив рухатися ще з більшою швидкістю в напрямку м. Ковель. Після зіткнення він пересів в автомобіль «Fiat», в якому їхали його товариші, і вони разом почали наздоганяти автомобіль, водій якого допустив дорожньо-транспортну пригоду. Зазначеного водія вони наздогнали, ним виявився ОСОБА_2, в останнього з ротової порожнини було чути різкий запах алкоголю. Згодом автомобілем підїхав інший чоловік, знайомий ОСОБА_2, від якого також було чути запах алкоголю з ротової порожнини. Перед автомобілем під керування ОСОБА_2 їхав інший автомобілем і він з тим автомобілем нормально розминувся. На місце події була викликана поліція, під час проведення огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного спяніння за допомогою спеціального технічного засобу, результат тестування останнього був 1,81 проміле, після нього у трубку приладу продував він, результат його тестування - 0 проміле.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що взимку цього року зранку він разом з ОСОБА_3 та іншими товаришами їхали на рибалку. ОСОБА_3 їхав своїм автомобілем «ВАЗ-2105», а він їхав своїм автомобілем «Fiat», в якості пасажира в його транспортному засобі був ОСОБА_5. На зустріч їм в с. Сошично їхав автомобіль, який намагався їх підрізати, цей транспортний засіб рухався прямо на автомобіль ОСОБА_3, виїхавши за центральну смуху руху. ОСОБА_3 почав скеровувати свій автомобіль правіше по своїй смузі руху, однак уникнути зіткнення не вдалося, що призвело до пошкодження транспортних засобів. ОСОБА_3 відразу ж зупинився на обочині, а водій зустрічного транспортного засобу ОСОБА_2, збільшивши швидкість, поїхав далі в напрямку м. Ковеля. ОСОБА_3 пересів в його автомобіль «Fiat» і вони наздогнали ОСОБА_2, останній в транспортному засобі був один, під час розмови з ним було чути з ротової порожнини різкий запах алкоголю.

З пояснень в судовому засіданні свідка ОСОБА_6 вбачається, що в один з днів, взимку цього року, він з іншими товаришами їхали двома автомобіля на рибаку на озеро Люб'язь. Він їхав в якості пасажира в автомобілі ОСОБА_3 В с. Сошичне за переїздом в напрямку м. Каменя-Каширського ОСОБА_3 перед переїздом зупинився, після чого продовжив рухатися автомобілем, і, проїхавши 40-50 метрів за переїздом, на автомобіль потерпілого, перетнувши центральну смугу руху, їхав зустрічний транспортний засіб «Volkswagen Golf», та відбулося зіткнення. ОСОБА_3 зупинився, а водій транспортного засобу, який допустив зіткнення, поїхав далі, залишив місце події.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засідання дав пояснення про те, що півтора місяці тому, взимку о 5 год. ранку він з іншими товаришами їхали на рибалку з м. Ковеля в напрямку м. Каменя-Каширського, він знаходився у салоні автомобіля потерпілого, сидів на задньому сидінні за водієм. Перед переїздом ОСОБА_3, який був за кермом автомобіля, зупинився на знак «Стоп», після цього проїхав переїзд, розминувся з одним зустрічним автомобілем, вже набирав швидкість для подальшого руху, проте назустріч йому, прямо в його сторону, рухався другий транспортний засіб, у звязку з чим потерпілий різко почав приймати положення праворуч по своїй смузі руху, однак він, будучи в автомобілі, відчув удар. ОСОБА_3 відразу ж зупинився, вони вийшли з автомобіля. Водій транспортного засобу, який допустив зіткнення поїхав далі, проте за переїздом призупинився, а потім знову почав рухатись далі, втікати.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_5 від 10 лютого 2019 року вбачається, що 10 лютого 2019 року він разом з товаришами їхав на рибалку, перебував в якості пасажира на передньому сидінні в автомобілі «Фіат», а попереду них рухався автомобіль «ВАЗ», за кермом якого був ОСОБА_3. О 5 год. 30 хв. в с. Сошичне за залізничним переїздом він бачив як водій автомобіля «Volkswagen Golf» під час зустрічного розїзду з невідомих причин зменшив відстань інтервалу між автомобілями, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, та, збільшивши після цього швидкість руху, поїхав в напрямку м. Ковель, залишивши місце пригоди. Оскільки він перебував в автомобілі, що рухався позаду автомобіля, яким керував ОСОБА_3, то все бачив. В автомобіль «Фіат», в якому він перебував, після зіткнення сів ОСОБА_3, і вони разом поїхали наздоганяти автомобіль, який вчинив дорожньо-транспортну пригоду. Водія зазначеного автомобіля, яким виявився ОСОБА_2 вони наздогнали приблизно за три кілометри від місця зіткнення та змусили його зупинитись, в салоні автомобіля останній був один. Під час розмови зі ОСОБА_2 з ротової порожнини було чути запах алкоголю, останній і сам не заперечував, що вживав алкогольні напої. Після цього про дорожню-транспортну пригоду він повідомив поліцію.

Згідно зі схемою дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Volkswagen Golf» під керування ОСОБА_2 рухався в сторону м. Ковеля і був на час приїзду працівників поліції виявлений на обочині за переїздом в напрямку до м. Ковель, автомобіль «ВАЗ-21053» під керування ОСОБА_3 рухався в напрямку м. Каменя-Каширського і на час приїзду працівників поліції знаходився на узбіччі за переїздом в напрямку с. Сошично, тобто в напрямку м. Каменя-Каширського, неподалік осипу скла, більша частина осипу скла дзеркала знаходилася на смузі руху потерпілого (на смузі руху в напрямку м. Каменя-Каширського). З цієї ж схеми та фототаблиць до неї вбачається, що обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Аналізуючи вищезазначені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що пояснення свідків в судовому засіданні є послідовними, детальними, узгоджуються між собою, та з письмовими пояснення свідка ОСОБА_5, і зі схемою дорожньо-транспортною пригоди, та у своїй сукупності відтворюють обставини, за яких сталася дорожньо-транспортна пригода, і свідчать про те, що саме водій автомобіля «Volkswagen Golf» ОСОБА_2 порушив правила дорожнього руху, проявивши неуважність, не стеживши за дорожньою обстановкою та не дотримавшись безпечного інтервалу під час зустрічного розїзду, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а після вчинення дорожньо-транспортної пригоди залишив місце пригоди, до якої причетний.

Таким чином, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КпАП України повністю доведена.

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що центральну смугу руху перетнув потерпілий, у звязку з чим суд вважає безпідставним посилання ОСОБА_2 на такі обставини.

Суд вважає неправдивими показання в судовому засідання свідка ОСОБА_8 про те, що потерпілий перетнув центральну смугу руху та допустив зіткнення, оскільки цей свідок не міг послідовно та детально пояснити де саме сталося зіткнення, хоча й стверджував, що рухався за ОСОБА_2, і розцінює такі його пояснення як намагання допомогти ОСОБА_2, який є його товаришем, уникнути відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення.

Згідно з актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів та результатами тестування на алкоголь, огляд ОСОБА_2 на стан спяніння був проведений за допомогою газоаналізатора «Алкотест-6810», зав. № ARH-0647, у присутності двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4, водій ОСОБА_2 був у стані алкогольного спяніння, результат тесту - 1,81 проміле.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису з боді камери поліцейського вбачається, що огляд ОСОБА_2 на стан спяніння був проведений з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зокрема огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків з застосуванням спеціального технічного засобу щодо якого є свідоцтво про повірку ДП «Укрметртестстандарт» за № 12-01/2501, чинне до 17 травня 2019 року, і результат тестування виявився позитивним - 1,81 проміле.

За таких обставин безпідставними є доводи ОСОБА_2 про порушення порядку проведення його огляду на стан спяніння за допомогою спеціального технічного засобу з тих підстав, що поліцейським не було змінено трубку, в яку він дихав. Окрім того, як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_2 огляд на стан спяніння проходив першим, а після нього було проведено огляд на стан спяніння потерпілого за допомогою цього ж спеціального технічного засобу і результат тесту останнього виявився негативним 0 проміле.

Отже, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, доведена повністю.

Згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення, що передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка встановлює відповідальність за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме, у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» зі ОСОБА_2 необхідно стягнути судовий збір у розмірі 384 гривні 20 копійок.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 40-1, ч. 2 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4, п. 1 ч. 1 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4, ч. 1 ст. 130 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі частини другої статті 308 КпАП України у разі несплати правопорушником штрафу протягом 15 днів, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Справи № 157/325/19, (провадження № 3/157/192/19), № 157/326/19 (провадження № 3/157/193/19), № 157/327/19, (№3/157/194/19) обєднати в одне провадження. Обєднаній справі присвоїти № 157/325/19 (провадження № 3/157/192/19),

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Камінь-Каширський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: О. В. Антонюк