Справа № 495/2022/19
Номер провадження 3/495/429/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Савицький С.І.,

розглянувши матеріали, які надійшли від управління Служби безпеки України в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, ст. інспектор РСС Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за п.6 ч.1 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що під час проведення тематичної перевірки стану охорони державної таємниці у Білгород-Дністровському відділі поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області (далі - відділ поліції), розташованого за адресою: 67707, м. Білгород-Дністровський, Одеської обл., вул. Тимирязева, 21, комісією СБ України встановлено, що ОСОБА_1 , яка займає посаду старшого інспектора режимно-секретного сектора відділу поліції, та має допуск до державної таємниці за формою 2, не вжила заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та контролю за її охороною, передбачених вимогами Закону України «Про державну таємницю», Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою КМ України від 18.12.2013 №939, внаслідок чого створено загрозу витоку секретної інформації.

Зокрема, В акті приймання-передачі (№ 466 від 13.08.2018) матеріальних носіїв секретної інформації у зв`язку з прибуттям начальника РСС Гілко В.Л. з чергової відпустки старшим інспектором РСС Шмігельською О.С. не зазначені реєстраційні номери, дати реєстрації, назви, номери примірників, кількість аркушів документів загальна кількість таких носіїв за одиницями зберігання, що надійшли відповідно до журналу обліку вхідних документів інв. № 54т за період відпустки начальника РСС.

Зазначене є порушенням стст. 21, 28 Закону України Про державну таємницю, пп. 116, 764 Порядку та створює загрозу витоку секретної інформації.

Відповідно до вимог ст. 28 Закону України «Про державну таємницю» та п. 116 Порядку Шмігельська ОСОБА_2 , як громадянка, якій надано допуск і доступ до державної таємниці, зобов`язана виконувати вимоги режиму секретності, дотримуватися правил користування матеріальними носіями секретної інформації, порядку їх обліку та зберігання; та як особа, на яку тимчасово покладено обов`язки начальника режимно-секретного органу відповідно до вимог ст. 21 Закону, пп. 41, 42 Порядку - забезпечувати режим секретності під час проведення всіх видів секретних робіт, здійснювати контроль за станом режиму секретності в установі.

Таким чином, ОСОБА_1 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи настання можливих шкідливих наслідків, вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена п. 6 ч. 1 ст. 2122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці).

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнала, просила суворо не карати.

Факт вчинення нею адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 10 від 05.03.2019 року та матеріалами адміністративної справи.

Проаналізувавши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП.

Відповідно до санкції п.6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП за зазначене правопорушення на особу накладається стягнення у виді штрафу на громадян від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, суд вважає за необхідне накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з правопорушника стягується судовий збір на користь державного бюджету України, у сумі 384,20 гривень.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 33-35, 212-2, 221, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП.

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 510 грн. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь державного бюджету України судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Згідно ст. 308 КУпАП - у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становить три місяці.

Суддя Савицький С.І.