Деражнянський районний суд Хмельницької області
_____________________________________________________________________________
21 жовтня 2019 року Справа № 673/1466/19 Провадження № 3/673/615/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя Деражнянського районного суду Хмельницької області Ягодіна Т.В., з участю секретаря судового засідання Ясінської М.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,його захисника-Коцюби Н.О.,розглянувши матеріали, які надійшли від Деражнянського ВП Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , працюючого ФОП « ОСОБА_1 » ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 14.08.2019 року серії БД №026640 ОСОБА_1 14.08.2019 року о 14 год. 16 хв. керував скутером марки «KanuniRevoltGPX»без номерного знака, по вул. Молодіжна с.Буцніва Деражнянського району Хмельницької області з ознаками алкогольного сп`яніння у виді різкого запаху алкоголю з порожнини рота, почервоніння зіниць та їх розширення, почервоніння шкіри обличчя та нестійкої ходи. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив п.2.5. Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Так, зазначив, що того дня після 15 год., керував моторолером поблизу ставу, що у с. Буцніва Деражнянського району. В той час, коли він здійснив зупинку, підбігли два працівники поліції, які переховувалися у кущах, та повідомили про порушення ним правил дорожнього руху під час керування моторолером, яке відбувалося без мотошолома. Після чого, один із поліцейських застосував по відношенню до нього сльозоточивий газ, який потрапивши до очей, викликав сльози та біль. Решта подій, які відбувалися не пам`ятає. Внаслідок вказаний дій працівників поліції отримав опіки та був змушений звертатися за медичною допомогою. Про складання вказаного протоколу, який було надіслано за місцем проживання засобами поштового зв`язку, стало відомо у вересні 2019 року.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , показання свідків та дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Органами поліції ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що виразилося у керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та подальшій його відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суду в якості доказів, підтверджуючих його винуватість у вчинені означеного адміністративного правопорушення представлені протокол про адміністративне правопорушення серії БД №026640 від 14.08.2019 року, постанова від 14.08.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.1 ст. 126,ч.5 ст. 121, ч.6 ст.121 КУпАП та відеозапис, яким зафіксоване правопорушення вчинене ОСОБА_1 .

Під час перегляду вказаного відеозапису, судом встановлено, що після самостійної зупинки ОСОБА_1 моторолера, яким останній керував, до нього підійшли працівники поліції. Після чого, через короткий проміжок часу, ОСОБА_1 висловив скарги на застосування поліцейськими відносно нього сльозоточивого газу, вказував на печіння в області очей. Крім того, очевидним є те, що у ОСОБА_1 інтенсивно течуть сльози, останній весь час тримає руки в ділянці очей. Після цього, останнього було запідозрено у вживанні алкогольних напоїв та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці та у медичному закладі на що він відмовився.

Надаючи оцінку доказам у справі, суд враховує наступне.

Повноваження поліцейських регламентовані розділом ІV Закону України «Про національну поліцію».

Так, відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 42 вказаного Закону поліція під час виконання повноважень, визначених цим Законом, уповноважена застосовувати такі заходи примусу:

1) фізичний вплив (сила);

2) застосування спеціальних засобів;

3) застосування вогнепальної зброї.

Спеціальні засоби як поліцейські заходи примусу - це сукупність пристроїв, приладів і предметів, спеціально виготовлених, конструктивно призначених і технічно придатних для захисту людей від ураження різними предметами (у тому числі від зброї), тимчасового (відворотного) ураження людини (правопорушника, супротивника), пригнічення чи обмеження волі людини (психологічної чи фізичної) шляхом здійснення впливу на неї чи предмети, що її оточують, з чітким регулюванням підстав і правил застосування таких засобів та службових тварин.

В силу п.4 ч.4 вказаної статті Закону для виконання своїх повноважень поліцейські можуть використовувати, зокрема, засоби, споряджені речовинами сльозогінної та дратівної дії.

Згідно ч.1 ст. 43 Закону поліцейський зобов`язаний заздалегідь попередити особу про застосування фізичної сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї і надати їй достатньо часу для виконання законної вимоги поліцейського, крім випадку, коли зволікання може спричинити посягання на життя і здоров`я особи чи та/або поліцейського або інші тяжкі наслідки, або в ситуації, що склалася, таке попередження є невиправданим або неможливим.

Відповідно до ч.1 ст. 45 Законуполіцейський для забезпечення публічної безпеки і порядку застосовує спеціальні засоби, визначені цим Законом.

Вичерпний перелік підстав застосування засобів, споряджених речовинами сльозогінної та дратівливої дії, визначений п.3 ч.3 ст. 45 вказаного Закону.

Так засоби, споряджені речовинами сльозогінної та дратівної дії, застосовуються для:

а) відбиття нападу на поліцейського, іншу особу та/або об`єкт, що перебуває під охороною;

б) припинення группового порушення громадського порядку чи масових заворушень.

З огляду на вказані положення Закону та в світлі обставин, які стали підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейські Деражнянського ВП Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області вийшли за межі наданих їм повноважень та всупереч вимогам Закону застосували до ОСОБА_1 спецзасіб у виді речовини сльозогінної дії.

Згідно ч.1 ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

В силу ч.1 ст.28 Основного Закону ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Аналогічна норма декларується у статті 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

В ході судового розгляду свідок ОСОБА_4 вказав як 14.08.2019 року, перебуваючи біля ставу у с. Буцніва Деражнянського району та почувши крик, знайшов у траві чоловіка, яким виявився ОСОБА_1 Останній звернувся з проханням відвести його додому, оскільки через сльози, які текли з очей, не бачив. При цьому, підтвердив, що підходячи до вказаного громадянина, спостерігав як від`їжджає службовий автомобіль поліції. По приходу за місцем проживання ОСОБА_1 , викликав швидку допомогу.

Відповідно до копії карти виїзду екстреної (медичної) допомоги Хмельницького обласного центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф, 14.08.2019 року о 19 год. 17 хв. прийнято виклик за адресою проживання ОСОБА_1 , де під час огляду останнього встановлений попередній діагноз хімічний опік І ступеня обличчя та очей, забій грудної клітки зліва, численні садна тіла.

Крім того, сумнівними на думку суду є дані протоколу про адміністративне правопорушення щодо часу вчинення адміністративного правопорушення. Так згідно відеозапису, наданого органом поліції в якості доказу до протоколу про адміністративне правопорушення, події відбувалися починаючи із 17 год. 46 хв.

За таких обставин, суд констатує, що протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 отриманий внаслідок істотного порушення його прав та свобод, які гарантовані Конституцією України, а тому визнає його недопустимим доказом.

Також, судом враховується, що згідно п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Як слідує із п.8 вказаного Порядку у разі відмови водія від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки алкогольного сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно показань свідка ОСОБА_5 , який значиться у протоколі про адміністративне правопорушення, працюючи водієм швидкої медичної допомоги, перебував за викликом у с. Буцніва Деражнянського району, де до нього підійшли поліцейські та запропонували підписати протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Означений протокол підписував, проте водія, якому пропонували поліцейські пройти освідування не бачив. Після цього, прибув на наступний виклик знову ж таки до вказаного населеного пункту, до місця проживання ОСОБА_1 .

При цьому, судом вживалися заходи для забезпечення явки до суду свідка ОСОБА_2 , дані про якого також містить протокол про адміністративне правопорушення, проте останній до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв.

За таких обставин, розумні сумніви у суду викликає присутність двох свідків, які зазначені у протоколі, у момент відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.

Ст. 62 Конституції України передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Відповідно до зазначеної правової норми прямої дії судом проведена повна та всебічна оцінка зібраних доказів.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За таких обставин, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору належності, допустимості та достатності, вважаю, вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не доведена належними та допустими доказами в зв`язку з чим провадження у даній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу інкримінованого правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Суддя Деражнянського районного суду Хмельницької області Т. В. Ягодіна