ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/867/19
провадження № 3/753/516/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2019 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, тимчасово непрацюючого, за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, 20.12.2018 року, о 04 год. 20 хв., рухаючись по вул. Ахматової, 14 у м. Києві, керував транспортним засобом марки «Вольксваген», д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, в порушення вимог п. 2.5 ПДР, відмовився у присутності двох свідків.

Захисник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звертала увагу суду на те, що відео на підтвердження того, що працівниками поліції було виконано всі свої обов'язки до моменту доставлення ОСОБА_2 до медичного закладу - відсутнє. Зазначила, що факт відмови від проходження огляду її підзахисного належним чином не зафіксовано, крім того в матеріалах містяться лише друковані пояснення свідків, в яких зазначена неправдива інформація щодо відмови від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою технічних засобів. Відсутність в копії протоколу частини статті, що інкримінується ОСОБА_2, на думку захисника, позбавляє його права на адекватний захист. Також вказала, що відмова ОСОБА_2, який у стані сп'яніння не перебував, від проходження огляду на стан сп'яніння була законною, так як працівниками поліції не було доставлено ОСОБА_2 до медичного закладу протягом 2-х годин. Вважала, що провадження відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_4 в суді показав, що в день пригоди стояв у черзі на проходження освідування і був запрошений працівниками поліції у якості другого свідка з метою посвідчення факту відмови ОСОБА_2 від проходження освідування.

Вислухавши пояснення адвоката ОСОБА_3, свідка, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, нестійка хода.

Згідно зі ст. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Від проходження огляду у встановленому законом порядку, ОСОБА_2 відмовився, порушивши таким чином вимоги п. 2.5 ПДР.

Відповідно до п. 2.5. ПДР, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як убачається з положень ст. 130 КУпАП, відповідальність передбачена, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

За таких обставин, твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_2 був позбавлений права на адекватний захист, є надуманим, так як з фабули протоколу чітко вбачається які саме порушення інкримінують ОСОБА_2, крім того ніяким чином не може свідчити про відсутність вини ОСОБА_2 у інкримінованому йому правопорушенні.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 за № 1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Посилання захисника на відсутність відео на підтвердження того, що працівники поліції не виконали всі свої обов'язки до моменту доставлення ОСОБА_2 до медичного закладу є неспроможними, так як працівники поліції, згідно вимог вказаної Інструкції, доставляють особу до медичного закладу після відмови від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу.

А як убачається з даних протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень свідків та даних відеозапису, ОСОБА_2 скористався своїм правом на відмову від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, тому і був доставлений до медичного закладу.

Посилання ОСОБА_3 на те, що відмовою ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння було те, що сплив двохгодинний строк, як це передбачено положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 за № 1452/735, як на підставу для виправдання ОСОБА_2, є неспроможними, оскільки встановлення вказаного терміну спрямовано на неможливість уникнення відповідальності особою, що керує транспортним засобом, в стані сп'яніння, у зв'язку зі зникненням чи зменшенням наявності певних речовин зі спливом часу. За наведених обставин проведення огляду після зазначеного в Інструкції строку ніяким чином не порушило би прав ОСОБА_2

Позиція сторони захисту про наявність неправдивих відомостей, що містяться в поясненнях свідків, зокрема інформація щодо відмови від проходження огляду за допомогою приладу «Драгер» спростовується даними протоколу про адміністративне правопорушення та даними відеозапису, з якого убачається, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду у лікаря - нарколога, крім того спеціальних вимог до пояснень свідків чинним законодавством не передбачено.

При цьому факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння було підтверджено в судовому засіданні і захисником ОСОБА_3

Твердження сторони захисту про те, що факт відмови від проходження огляду ОСОБА_2 на стан сп'яніння належим чином зафіксовано не було повністю спростовується даними справи про адміністративне правопорушення.

За таких обставин приходжу до висновку, що винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, не зважаючи на заперечення наявності вини свого підзахисного у інкримінованому йому правопорушення,

підтверджена в повному обсязі, а позиція щодо невизнання ОСОБА_2 своєї вини є обраною позицією захисту з метою допомоги ОСОБА_2 уникнути відповідальності за скоєне.

Враховуючи особу правопорушника, конкретні обставини вчиненого правопорушення, вважаю, що на ОСОБА_2 необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Судовий збір підлягає стягненню з ОСОБА_2 у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму, визначеному ЗУ «Про державний бюджет України на 2018 рік» з огляду на те, що адміністративне правопорушення вчинено 20.12.2018 року.

Керуючись ст. ст. 130 ч. 1, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 384, 20 гривень.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення подання на постанову - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна, в порядку, встановленому законом.

Строк пред'явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя