Справа № 263/7312/19
Провадження № 3/263/2120/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Шатілова Л.Г., при секретарі Ничипорук А.А., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокатів Басівського В.О., Лисакової О.О., законного представника потерпілого ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , представника потерпілого адвоката Моргунова С.В., розглянувши матеріали, що надійшли від начальника Центрального відділу поліції ВП ГУ Національної поліції в Донецькій області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Маріуполя Донецької області, вчителя Маріупольського міського ліцею, до адміністративної відповідальності не притягувалась, що проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 397079 від 14 травня 2019 року в період ччасу з вересня 2018 року по травень 2019 року, гр. ОСОБА_1 , яка є вчителем у Маріупольському міському ліцею за адресою: м. Маріуполь ,пр. Миру, 79, скоювала систематично психологічне насильство відносно неповнолітнього учня зазначеного ліцею ОСОБА_2 , 2003 року народження, у наслідок чого, останньому була заподіяна шкода фізичному здоров`ю , що підтверджується випискою з мед.карти стаціонарного хворого № 2534-360.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, винною себе не визнала, пояснила, що виконувала обов`язки вчителя належним чином, дбала про клас та кожного з учнів. Стосовно ОСОБА_2 пояснила, що вона жодним чином не чинила психологічного тиску на дитину.

Законний представник потерпілого ОСОБА_3 пояснив, що його син ОСОБА_4 навчався у ліцеї, де вчителем української мови є ОСОБА_1 Неодноразово син йому повідомляв, що ОСОБА_1 занижує оцінки, не дає можливості перездати вивчений матеріал. В грудні 2018 року ОСОБА_1 за ніби-то несвоєчасно виконане домашнє завдання поставила сину незадовільну оцінку, дізнавшись про це сину стало погано і він звернувся до медичного пункту, де йому було надано допомогу. Крім того, у квітні 2019 року був випадок коли під час контрольної роботи сину стало погано, коли він побачив, що у зошиті були виправлені букви, а зверху написані такі ж самі букви. Син вирішив на мобільний телефон зняти помилки, але ОСОБА_1 вихопила у нього зошит і заборонила користуватися телефоном, внаслідок чого сину стало зле, після чого викликали медсестру. Потім син перебував на стаціонарному лікуванні у лікарні.

Аналогічні пояснення дали ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що він є директором ліцею. ОСОБА_1 може охарактеризувати як досвідченого, вимогливого вчителя. Про обставини, які відбулися у квітні 2019 року йому відомо зі слів учнів класу, де навчається ОСОБА_4 . При цьому учні не підтвердили факт психологічного тиску з боку ОСОБА_8 відносно ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_10 , ОСОБА_11 пояснили, що не були очевидцями подій, які відбувалися у квітні 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_12 .

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, законного представника потерпілого, потерпілого, свідків, судом фактично встановлено наступне.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

У відповідності до положень ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Адміністративна відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-4 КУпАП, про яке йде мова в протоколі серії ГР № 397079 від 14 травня 2019 року, запроваджена Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії булінгу (цькуванню)» від 18.12.2018 року шляхом доповнення статтею 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зазначена стаття вступила в дію 19.01.2019 року.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно зі змістом протоколу серії ГР № 397079 від 14 травня 2019 року ОСОБА_1 (а.с. 2) інкриміновано вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-4 КУпАП, у період з вересня 2018 року по травень 2019 року, тобто в тому числі за діяння, вчинене у період до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії булінгу (цькуванню)» від 18.12.2018 року.

Таким чином, діяння, які інкриміновано особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до 19.01.2019 року, судом не оцінюються, оскільки на той момент спеціальний закон чинності не набув.

Диспозицією ч. 1 ст.173-4 КУпАП встановлена відповідальність за булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Існують різні підходи до визначення поняття «булінг», зокрема, визначають булінг як довготривалий процес усвідомленого жорстокого поводження, фізичного або психічного, з боку індивіда або групи по відношенню до іншого індивіда, який не здатен себе захистити в даній ситуації, або умисну, систематично повторювану та агресивну поведінку, що включає нерівність соціальної влади або фізичної сили, або як соціальну систему, яка включає переслідувача, жертву, а також сторонніх спостерігачів. Основною характеристикою булінгу є емоційне приниження, образа почуттів людини, висловлювання принизливих оцінок щодо іншої людини, що призводить до виключення її з групи. Ознаки булінгу, зокрема, це) емоційне приниження, що включає вербальні і невербальні способи вираження; продовження емоційно образливої і принизливої поведінки впродовж тривалого періоду; непривітна і недовірлива поведінка; втручання у приватне життя людини; погіршення психологічного і фізичного стану людини, на яку спрямована агресія; намір завдати шкоду іншій людині, що дозволяє чи сприяє, щоб ця людина пережила травмуючі події, та інше. Всі дії, які утворюють булінг, попри їх різноманіття, мають спільні риси: 1) дисбаланс влади, тобто кривдник та жертва обов`язково різні за соціальним статусом, фізичною чи психологічною адаптованістю до середовища, тощо; 2) намір нашкодити, тобто кривдник навмисно викликає емоційний або фізичний біль у потерпілого, насолоджується спостерігаючи; 3) погроза подальшої агресії, тобто кривдник і жертва розуміють, що це не перший і не останній випадок знущання. Тобто, істотними ознаками булінгу є системність такого цькування та чітке розмежування ролей.

Відповідно до п. 3-1 ст. 1 Закону України «Про освіту», типовими ознаками булінгу (цькування) є: систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності); дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

На підтвердження фактів, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суду надана довідка про результати розгляду звернення гр. ОСОБА_3 (а.с.7-9) складена інспектором ЮП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області Парамоненко А.В. Оцінюючи вказаний документ суд приходить до висновку про відсутність у вказаному документі доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Вказана довідка складається лише з констатації наявності скарг батьків ОСОБА_3 , ОСОБА_13 на упереджене ставлення до їх дітей збоку вчителя ОСОБА_1 без конкретики вчинених вчителем дії та аналізу правомірності поведінки вчителя. Тобто на думку суду перевірка була проведена поверхово.

Обов`язковою ознакою булінгу, як було зазначено вище, є заподіяння або можливість заподіяння шкоди психічному або фізичному здоров`ю потерпілого. Так, на підтвердження факту адміністративного порушення, суду надана виписка з медичної картки стаціонарного хворого № 2534-360, з якої вбачається що ОСОБА_4 з 23.04.2019 року по 08.05.2019 року перебував на стаціонарному лікуванні, де вказано що внаслідок суперечки з вчителем, після емоціонального стресу, захворів. Крім того, суду надана довідка з якої вбачається, що ОСОБА_2 перебуває під наглядом невролога з 18.02.2013 року. Враховуючи стан здоров`я ОСОБА_2 не можливо зробити висновок, що його перебування на лікуванні є наслідком психологічного тиску з боку ОСОБА_1 , при відсутності беззаперечних доказів на підтвердження цього.

З матеріалів справи та письмових доказів, досліджених у судовому засіданні, факт психологічного тиску ОСОБА_1 на ОСОБА_2 на уроках не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, тому не може йти мова про системність цькування або знущання, яке визначається поняттям «булінг».

Всі перераховані вище обставини, у своїй сукупності, дають суду можливість прийти до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак булінгу, у розумінні ст.173-4 КУпАП, оскільки відсутня об`єктивна та суб`єктивна сторони (вина) у скоєнні даного адміністративного правопорушення.

Крім того, суд зауважує, що згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, як документ, що засвідчує факти неправомірних дій є основним джерелом доказів, складається по встановленій формі і повинен містити дані, необхідні для розгляду справи по суті, а саме: дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Зазначивши в протоколі про те, що з вересня 2018 року ОСОБА_1 вчинила правопорушення інспектором не надано жодного доказу, який би це підтверджував.

Отже, з наданих до суду протоколу та інших письмових доказів не можливо встановити час вчинення дій, які особою, що склала протокол кваліфіковані як булінг, що позбавляє можливості визначити, чи були такі дії вчинені після набрання чинності Законом, яким введено адміністративну відповідальність за булінг.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, які саме дії вчинені ОСОБА_1 відносно учня ОСОБА_14 і чи внаслідок таких дій могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

В силу вимог ч. 4 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-4 КУпАП, матеріали справи не містять.

На думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 173-4 ч. 1, 247 ч.1 п.1, 254, 256, 276-280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-4 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги в апеляційний суд Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.Г. Шатілова