ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 613/513/19 Головуючий І інстанції
Провадження № 33/818/1191/19 Харченко С.М.
Категорія: ч. 2 ст. 172-6 КУпАП Доповідач Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2019 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Бездітко В.М.

за участю секретаря - Михайлюка А.В.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

прокурора - Гладуна Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Богодухівського районного суду Харківської області від 29 липня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

18 квітня 2019 року оперуповноваженим Управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України Лузгіним В.С. складено протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 320 стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 перебуваючи на посаді лісничого державного підприємства «Гутянське лісове господарство», згідно пп. «е», п. 1, ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» будучи суб`єктом декларування, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» не подав повідомлення про суттєві зміни в майновому стані особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, про набуття 18 грудня 2018 року у власність Ѕ квартири, вартість якої перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2018 року, чим вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Постановою Богодухівського районного суду Харківської області від 29 липня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та застосовано у відношенні нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 700 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 384,20 грн.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в обґрунтування якої зазначає наступне.

З постановою районного суду не погоджується, вважає її незаконною та необґрунтованою.

При розгляді справи суд допустив однобічне та неповне з`ясування обставин справи, що призвело до винесення незаконною постанови.

Зазначає, що в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» ним було подано повідомлення про зміни в майновому стані.

Копія протоколу про адміністративне правопорушення йому не вручено.

Вважає, що на час розгляду справи про адміністративне правопорушення збігли строки, передбачені ч. 3 ст. 38 КУпАП.

Просить постанову Богодухівського районного суду Харківської області від 29 липня 2019 року змінити. Визнати його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

В клопотанні про поновлення строку ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Богодухівського районного суду Харківської області від 29 липня 2019 року посилаючись, що повний текст оскаржуваної постанови отримав 31 липня 2019 року.

Враховуючи, що доводи про поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення не спростовуються матеріалами справи, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови районного суду підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, пояснення прокурора Гладуна Д.С., який проти апеляційної скарги заперечував, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Ст. 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно ч. 2 ст. 172-6 КУпАП відповідальність настає у разі неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

При цьому склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 172-6 КУпАП, є формальним, характеризується недодержанням різноманітних правил, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, виражається у бездіяльності суб`єктів декларування, а саме неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Відповідно до пп. «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є: посадові та службові особи державної лісової охорони.

Ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Судовим розглядом встановлено, що 18 грудня 2018 року ОСОБА_1 набув право власності на Ѕ квартири (відповідно до договору купівлі-продажу, мерія та номер 2464, виданий приватним нотаріусом Савченко Т.Є., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 251, квартира, обєкт житлової нерухомості, заг. Площею 69,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .)

На виконання вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 на офіційному веб-сайті НАЗК подав щорічну декларацію за 2018 рік а розділі 3 «Об`єкти нерухомості» вартість квартири, право власності на яку набуте 18 грудня 2018 року, вказується 295 192 грн.

Враховуючи викладене, термін для подачі повідомлення про суттєві зміни в майновому стані до НАЗК для ОСОБА_2 є до 29 грудня 2018 року.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 повідомлення про суттєві зміни в майновому стані не подав.

Таким чином, будучи суб`єктом декларування, ОСОБА_2 своєчасно не повідомив про суттєві зміни в майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 176-2 КУпАП.

Зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими, та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

З урахуванням вищевикладеного, при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 суд повно та всебічно встановив фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи, досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст. ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду, та постановив рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, про те, що ОСОБА_2 не вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення не ґрунтується на матеріалах справи.

Згідно клопотання ОСОБА_2 від 31 травня 2019 року, він звернувся до суду та просив повернути на доопрацювання матеріали про адміністративне правопорушення та до зазначеного клопотання додав вручену йому копію протоколу про адміністративне правопорушення № 320 (а.с. 60-66).

Посилання в апеляційній скарзі, що на час розгляду справи про адміністративне правопорушення збігли строки, передбачені ч. 3 ст. 38 КУпАП, є помилковими.

Ч. 3 ст. 38 КУпАП передбачає, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

З матеріалів справи вбачається, що днем вчинення адміністративного правопорушення є 29 грудня 2019 року.

18 квітня 2019 року оперуповноваженим Управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України Лузгіним В.С. встановлено, що в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» не подав повідомлення про суттєві зміни в майновому стані особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, про набуття 18 грудня 2018 року у власність Ѕ квартири, вартість якої перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2018 року.

Постановою Богодухівського районного суду Харківської області від 11 липня 2019 року зупинено строк розгляду справи № 639/513/19, провадження № 3/613/278/19 про адміністративне корупційне правопорушення за обвинуваченням ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП до 29 липня 2019 року.

Відповідно, необхідно враховувати, що зупинення строку розгляду справи про адміністративне правопорушення позбавляє можливості суд здійснювати будь-які процесуальні дії, в тому числі накладати адміністративне стягнення під час такого зупинення. В даному випадку зупинення було зумовлено неявкою ОСОБА_1 в судові засідання призначені на 03 липня 2019 року, 08 липня 2019 року, 11 липня 2019 року та його хворобою (а.с. 85).

На час винесення постанови Богодухівського районного суду Харківської області від 29 липня 2019 року, строки встановлені ст. 38 КУпАП не закінчились, тому відсутні підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 апеляційним судом не встановлено неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права, а доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом першої інстанції обставин справи.

Застосування Богодухівським районним судом Харківської області стосовно ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції передбаченої ч. 2 ст. 172-6 КУпАП відповідає характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення.

З врахуванням викладеного, за наслідками апеляційного перегляду справи за доводами апеляційної скарги, апеляційним судом не встановлено підстав для скасування постанови Богодухівського районного суду Харківської області від 29 липня 2019 року.

Керуючись ст. ст. 245, 251, 254, 256, 278, 280, 284, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Богодухівського районного суду Харківської області від 29 липня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Богодухівського районного суду Харківської області від 29 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду /підпис/ В.М. Бездітко

Згідно з оригіналом

Постанова набрала законної сили 08 жовтня 2019 року

Суддя В.М. Бездітко

Секретар М.В. Яковлева