Справа № 214/7046/19
3/214/2078/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 жовтня 2019 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Прасолов В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

17 вересня 2019 року на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БД №178600 від 5 вересня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.3 КУпАП, з якого слідує, що 5 вересня 2019 року о 13 год. 38 хв. водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки Volkswagen Passat, р/н НОМЕР_2 , по автодорозі траси Н-11 в с. Новоюлівка Софіївського району Дніпропетровської області, маючи тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, встановлене постановою державного виконавця Дніпровського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ в м. Києві від 14 березня 2018 року. У провину ОСОБА_2 ставиться порушення п.2.1 «а» ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні правопорушення не визнав, суду пояснив, що про встановлене відносно нього ДВС тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами він знав, однак вважав, що його скасовано, оскільки наявну у нього заборгованість по сплаті аліментів він погасив. До того ж отримувач аліментів ОСОБА_3 зверталась до ДВС з цього приводу та підтвердила, що він не має перед нею заборгованості по сплаті аліментів.

В судовому засіданні досліджені наступні письмові докази: протокол про адміністративне правопорушення (а.с.1), постанова серії ЕАВ №1490211 від 5 вересня 2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП (а.с.2), рапорт (а.с.3), довідка з НАІС (а.с.4), постанова ДВС про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 14 березня 2018 року (а.с.5-6), заява стягувача аліментів ОСОБА_3 (а.с.9), довідка з ДВС про відсутність заборгованості по аліментам (а.с.10).

Відповідно до ст.252 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, оцінивши досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Протокол про адміністративне правопорушення, рапорт, постанову серії ЕАВ №1490211 від 5 вересня 2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП в частині керуванням ним транспортним засобом марки Volkswagen Passat, р/н НОМЕР_2 , 5 вересня 2019 року о 13 год. 38 хв. вважаю достовірними доказами, оскільки вони в сукупності узгоджуються із встановленими судом фактичними обставинами та поясненнями ОСОБА_2

Довідку з НАІС вважаю належним доказом, оскільки вона підтверджує наявність у ОСОБА_2 права керування транспортними засобами категорії В (серії НОМЕР_3 ).

Вважаю належним доказом постанову державного виконавця, оскільки вона підтверджує наявність виконавчого листа №755/11507/2013, виданого 27 листопада 2013 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 , яке перебуває на примусовому виконанні у Дніпровському районному відділі ДВС м. Київ ГТУЮ в м. Києві, ВП 41202361; застосування до боржника тимчасових обмежень у праві керування транспортними засобами.

Заяву ОСОБА_4 , довідку з ДВС, вважаю належними доказами, оскільки вони в сукупності підтверджують відсутність у ОСОБА_2 заборгованості по сплаті аліментів на утримання сина на користь ОСОБА_4 , а відтак дозволяють довіряти поясненням ОСОБА_2 про те, що заборгованість по аліментам у нього відсутня, а продовження застосування тимчасового обмеження у праві керування неправомірним.

Досліджені у судовому засіданні докази вважаю допустимими.

Обговорюючи питання про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.3 КУпАП, виходжу з наступного.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п.4.1).

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи до уваги положення ст.ст.7, 245 КУпАП, згідно яких ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, приходжу до переконання, що у судовому засіданні не добуто допустимих та належних доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого правопорушення. При цьому враховую наступне.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення як сукупності передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Об`єктивна сторона правопорушення це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Диспозиція ч.3 ст.126 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Суд зауважує, що для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Відповідно до ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовану постанову, зокрема, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Судовим розглядом встановлено, що про наявність обов`язку по сплаті аліментів та встановлене обмеження у праві керування транспортними засобами в березні 2018 року ОСОБА_2 був обізнаний. Однак, як вказував останній, що знайшло своє підтвердження в ході судового розгляду, заборгованість по аліментам він погасив, отримувач аліментів претензій до нього немає. З огляду на викладене, приходжу до висновку про безпідставність застосування у відношенні ОСОБА_2 тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами як боржника за відсутності заборгованості по аліментам, а відтак і відсутність в його діях порушення п.2.1 «а» ПДР України.

Відповідно до п.1 ч.1ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, за встановлених обставин вважаю недоведеним наявність в діях ОСОБА_2 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, а отже провадження по справі належить закрити.

Керуючись ст.126 ч.3, ст.245, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.252, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя В.М. Прасолов