ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1201/19 Справа № 208/4342/19 Суддя у 1-й інстанції - Бондаренко Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисників адвокатів Костенко О.М. і Циб С.В., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Заводського районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові, 22 червня 2019 року о 13 годині 42 хвилин, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Toyota Camry, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. 8-го Березня у дворі будинку № 9, рухаючись заднім ходом при виїзді з двору зазначеного будинку, не впевнився в безпечності, не надав переваги автомобілю «Шкода Октавіа», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по вул. 8-го Березня в напрямку вул.Г. Сагайдачного, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 10.2, 10.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність, передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340 гривень 00 копійок, а також стягнуто з нього судовий збір на користь держави в розмірі 384 гривні 20 копійок.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в який просить скасувати постанову, винести нову постанову, якою закрити щодо нього провадження по справі за адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП у зв`язку із відсутністю адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції не було враховано, що транспортний засіб Toyota Camry не знаходився на полосі руху автомобіля «Шкода Октавіа», до здійснення ним маневру, тобто транспортний засіб Toyota Camry повністю знаходився на прилеглій території, та на головну дорогу, по котрій рухався автомобіля «Шкода Октавіа» не виїжджав.

Посилається на те, що причиною маневру, який здійснив автомобіль «Шкода Октавіа», стали ями на дорозі, а не рух транспортного засобу Toyota Camry, що вбачається з пояснень обох водіїв, отже, транспортний засіб Toyota Camry не створив та не міг створити небезпеки чи перешкоди руху автомобілю «Шкода Октавіа», оскільки не виїжджав на його смугу руху.

Вказує на те, що він не починав маневр виїзду на дорогу з житлової зони, а лише наближався до перехрестя, що також підтверджується схемою дорожньо-транспортної пригоди, де чітко зазначено місце зіткнення транспортних засобів на прилеглій території і зафіксовано місце розташування транспортного засобу Toyota Camry повністю на прилеглій території.

Крім того, поза увагою судді залишився той факт, що перевагу у русі можуть мати лише транспортні засоби, які рухаються по головній дорозі, а автомобіль «Шкода Октавіа» на момент дорожньо-транспортної пригоди виїхав за межі головної дороги.

Зазначає, що судом було порушено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме: заявляти клопотання та подавати докази, оскільки суд не розглянув його клопотання про призначення комплексної судової авто-технічної експертизи, лише зазначив про розгляд вказаного клопотання під час винесення судового рішення по справі.

Вважає, що такі дії суду щодо відмови розгляду його клопотання до винесення рішення по суті справи свідчать, що на момент звернення із клопотанням у суду вже сформувалась позиція щодо його винності, яку суд не бажає піддавати сумнівам, що є прямим порушенням принципу безсторонності.

В ході адміністративного перегляду подав клопотання про закриття провадження щодо нього про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків притягнення його до адміністративної відповідальності без встановлення вини, оскільки протокол про адміністративне правопорушення щодо нього було складено 21 червня 2019 року, і 21 вересня 2019 року сплинув строк притягнення до адміністративної відповідальності, тоді як постанова суду щодо нього не набрала законної сили, а він не визнає себе винним, про що також зазначено в постанові Верховного Суду від 11 липня 2019 року.

Під час апеляційного розгляду просив скасувати рішення та закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В запереченнях на апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 потерпілий ОСОБА_2 вказує, що вона не підлягає задоволенню, оскільки мотиви та підстави щодо скасування постанови є безпідставними і необгрунтованими.

Вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи, в повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, доведено та всебічно обґрунтовано їх в своєму рішенні, надано належну оцінку всім доказам, які надавались суду, ґрунтуючись на повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

Вказує на те, що винність ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні повністю підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, схемою дорожньо-транспортної пригоди, поясненням осіб даними ним, як відразу після зіткнення транспортних засобів, так і в судовому засіданні, які є чіткими та послідовними та узгоджуються з матеріалами справи, а також ксерокопіями фотографій, де відображено пошкодження транспортних засобів.

Зазначає, що його автомобіль не змінював положення після дорожньо-транспортної пригоди.

Посилається на те, що він не погоджується із твердженням водія ОСОБА_1 , що він переконався у безпечності виїзду і те, що він не створював перешкод, оскільки згідно із Правилами дорожнього руху України, водій автомобіля, що виїжджає з прилеглої території, двору, АЗС має надати перевагу усім учасникам руху, але ОСОБА_1 проігнорував вказані правила та не надав перевагу.

Також не згоден з твердженнями ОСОБА_1 , що саме водій автомобіля Шкода здійснив наїзд на нього, оскільки на фотографіях пошкодження автомобіля Шкода, які додані до матеріалів справи, чітко вбачається, що характер пошкодження, має вигляд точкового удару, але як зазначає ОСОБА_1 , автомобіль Шкода здійснив на нього наїзд, то з усіх параметрів характер пошкоджень мав би протягнутий вигляд, а не точковий.

Крім того, автомобіль ОСОБА_1 має систему ПаркТронік, докази цього можна побачити на фото заднього бамперу транспортного засобу Тойота Камрі про наявність на ньому датчиків ОСОБА_3 , які сигналізують водію транспортного засобу при русі заднім ходом про наявність перешкоди за 1,5-2(м) до перешкоди, на що водій ОСОБА_1 ніяк не відреагував, тобто фактично не оцінивши ситуацію і не відреагував на вказаний пристрій, чим спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Більш того, водієм автомобіля Тойота Камрі була надана недостовірна інформація, яка суперечить дійсності і навіть могла би запобігти зіткненню, оскільки у всіх словах своїх наголошував, що він був змушений їхати заднім ходом тому, що дорога, по якій він рухався, закінчувалась тупиком та не має місця для виконання розвороту, але, якщо подивитися на фото докази, то на дорозі є кишеня для стоянки автомобілів, загальна ширина дороги в цьому місці становить 6 метрів, а також згідно із характеристиками транспортного засобу Тойота Камрі його довжина становить 4,815 метрів, та це дає змогу розуміти, що він спокійно міг виконати маневр розвороту і безпечно виконати виїзд з двору.

Вказує на те, що посилання ОСОБА_1 на закінчення строків для притягнення його до адміністративної відповідальності не є слушним, оскільки протокол про адміністративну відповідальність складено 22 червня 2019 року, а 10 вересня 2019 року винесено постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, тобто строк не пройшов та справа не може бути закрита у зв`язку із пропуском строку.

В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,його захисники адвокати Костенко О.М. і Циб С.В., підтримали доводи апеляційної скарги, просили їх задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_2 заперечував щодо задоволення апеляційних вимог.

Заслухавши доповідь судді, учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП у діях ОСОБА_1 є такими, що заслуговують на увагу.

Визнаючи винним ОСОБА_1 , судом першої інстанції було встановлено, що саме водій ОСОБА_1 не переконався у безпеці свого маневру та, порушуючи вимоги п. п. 10.2, 10.9 Правил дорожнього руху України, здійснив наїзд заднім ходом на автомобіль «Шкода Октавіа», внаслідок чого сталась дорожньо-транспортна подія.

Так, при огляді під час апеляційного перегляду схеми дорожньо-транспортної пригоди, встановлено, що місце зіткнення автомобілів відбулось на прилеглій території, на якій перебував транспортний засіб Toyota Camry із транспортним засобом «Шкода Октавіа», який рухався по зустрічній смузі руху. Схема підписана водіями без зауважень.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 зазначив, що рухаючись по головній дорозі та об`їжджаючи ями по лівій смузі руху він побачив, що заднім ходом виїжджав автомобіль з прилеглої території.

Разом з тим, в судовому засіданні водій ОСОБА_2 пояснював, що він бачив автомобіль Toyota Camry, який рухався заднім ходом з прилеглої території, у зв`язку з чим, він показав покажчик повороту про те, що він виїжджає на зустрічну смугу для руху об`їзду ям, та був впевнений, що водій ОСОБА_1 його побачив та пропустив, оскільки він їде по головній дорозі.

Однак ОСОБА_1 стверджував, що виїжджаючи заднім ходом, не було жодної перешкоди, тобто транспортного засобу на зустрічній смузі руху, а також те, що він так і не виїхав на зустрічну смугу руху, коли відбулася дорожньо-транспортна подія, а водій транспортного засобу «Шкода Октавіа» здійснив зміну напрямку руху, виїхавши без попередження світловим сигналом, на прилеглу територію.

На долучених фототаблицях автомобіль Toyota Camry зображений на прилеглій території, де і зазначено місце зіткнення із автомобілем «Шкода Октавіа» (а. с. 22-24, 26-27). Отже, порушення п.10.2 ПДР України не доведено безсумнівними доказами, оскільки відсутні відомості, які б вказували, що водій ОСОБА_1 не надав дорогу транспортному засобу при виїзді із прилеглої території, а водій ОСОБА_2 попереджав світловим сигналом про свій маневр.

Наявні в матеріалах провадження пояснення водіїв ОСОБА_1 і ОСОБА_2 містять суперечливі відомості щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди. Також під час судового розгляду водії надавали суперечливі пояснення.

Жодних інших об`єктивних даних, які б надали можливість усунути наявні суперечності у поясненнях учасників пригоди, у матеріалах справи не має.

Отже, для встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди та з`ясування можливості уникнення зіткнення, необхідні спеціальні знання, а відтак у справі необхідно було провести відповідні експертизи, що не було зроблено ні при оформленні матеріалів пригоди, ні судом першої інстанції при розгляді справи по суті, та в суді апеляційної інстанції зазначених клопотань не заявлялось.

Судом першої інстанції не було надано оцінки схемі дорожньо-транспортної пригоди, фототаблиці, а здійснено лише посилання на них та перелічено як докази, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов передчасного та необґрунтованого висновку щодо складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП у діях ОСОБА_1 , у зв`язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження-закриттю за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Приймаючи таке рішення, апеляційний суд керується також вимогами ст. 62 Конституції України, яка закріплює презумпцію невинуватості та передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись саме на користь цієї особи.

Враховуючи те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, питання щодо того, чи сплинув строк для притягнення до адміністративної відповідальності- не вирішується.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Заводського районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2019року задовольнити.

Постанову Заводського районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - скасувати, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у діях ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко