КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 12 серпня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно постанови, 13.07.2018 року об 11 год. 05 хв. по вул. Визволителів, 6 в м. Києві, ОСОБА_1 керував автомобілем «ЗАЗ 110206» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук). Огляд на стан сп`яніння проводився в медичній установі, за результатами проведення якого у ОСОБА_1 виявлено наявність алкоголю в розмірі 0,71 ‰.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На дану постанову ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 12.08.2019 року, а провадження в справі щодо нього закрити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції вимог ст.ст. 251, 268, 279, 285 КУпАП та вважає оскаржувану постанову такою, що винесена з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права.

Апелянт зазначає, що при складанні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та під час проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейськими та працівниками медичного закладу було порушено вимоги статті 266 КУпАП, положення «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція).

При цьому наголошує, що на місці зупинки транспортного засобу він не заперечував проти проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і навпаки, наполягав на проходженні такого огляду в його автомобілі, однак працівники поліції, всупереч вищезазначених вимог закону, не забезпечили проведення його огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а відразу доставили його до закладу охорони здоров`я.

Також зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно нього складено двома різними особами. В цьому протоколі не зафіксовані результати огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або незгода/відмова від проведення цього огляду, не долучено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, пояснення двох свідків, а також неправильно зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення.

Крім цього вказує, що його огляд на стан сп`яніння проводився в закладі охорони здоровця за допомогою приладу «Драгер» і у висновку щодо результатів медичного огляду вказано, що у нього виявлено стан алкогольного сп`яніння та зазначено цифровий показник 0,71 ‰, однак в матеріалах справи відсутня роздруківка з приладу «Драгер» і відомості про цей технічний засіб не були внесені ані до протоколу, ані до висновку щодо результатів медичного огляду. Крім того, всупереч п.9 розділу ІІІ Інструкції йому не було надано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

На переконання апелянта, працівниками поліції не було дотримано встановленої процедури проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, а оскільки поліцейським було порушено порядок проведення огляду водія на стан сп`яніння, такий огляд, згідно з вимогами ч.5 ст.266 КУпАП, вважається недійсним.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та апеляційні доводи, вважаю, що його апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчинення правопорушення та виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 пояснив, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а навпаки погодився на вимогу поліцейського пройти відповідний огляд та наполягав на проведенні цього огляду, але у своєму автомобілі, оскільки законом не передбачено проходження огляду водія на стан сп`яніння саме у патрульному автомобілі, як того вимагали працівники поліції. Однак поліцейський, який склав протокол, відмовився проводити його огляд на місці зупинки транспортного засобу, а відразу доставив до закладу охорони здоров`я.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у порушенні ним п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України є обґрунтованим та підтверджується наявними в матеріалах справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 13.07.2019 року серії ДПР18 №343621, в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 1); даними висновку №006140 від 13.07.2019 року щодо результатів медичного огляду, проведеного в закладі охорони здоров`я КМНКЛ «Соціотерапія» (а.с. 2), відповідно до якого, ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння і результат проведеного тесту показав наявність у ОСОБА_1 алкоголю в розмірі 0,71 ‰; розпискою ОСОБА_1 (а.с. 4), який зобов`язався не керувати автомобілем протягом 24 годин, що підтверджує факт відсторонення останнього від керування транспортним засобом, а також даними відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівника поліції (а.с. 5), які повністю підтверджують обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Судом першої інстанції належним чином були досліджені дані, що містяться в матеріалах справи про адміністративні правопорушення, яким дана відповідна правова оцінка, а тому вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП повністю доведена.

Апеляційні доводи ОСОБА_1 про порушення працівниками поліції процедури проведення огляду на стан сп`яніння, так як після його зупинки він погодився на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак працівники поліції не забезпечили проведення його огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу в його автомобілі, а одразу доставили його до закладу охорони здоров`я, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки згідно даних відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції (а.с. 5), поліцейський неодноразово пропонував водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, а тому, хоча ОСОБА_1 і зазначав, що не відмовляється пройти відповідний огляд на стан сп`яніння, проте зафіксовані на вказаному відеозаписі дії водія ОСОБА_1 , який відмовлявся підійти до патрульного автомобіля та вимагав проводити його огляд у власному автомобілі, фактично свідчать про його небажання проходити такий огляд, що вірно було розцінено працівниками поліції, як відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, після чого ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я та за його згодою доставлено до медичного закладу, де останній пройшов відповідний огляд.

Згідно даних наявного у справівідеозапису з нагрудної камери інспектора поліції (а.с. 5), огляд водія ОСОБА_1 був проведений з чітким дотриманням процедури, передбаченої ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність в матеріалах справи акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, пояснення двох свідків та роздруківки з приладу «Драгер» з результатами проведеного огляду, також є безпідставними, оскільки порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів чітко регламентований Розділом ІІІ Інструкції, положення якого не передбачають долучення до протоколу вищезазначених документів та присутності двох свідків під час проведення огляду в медичному закладі.

Апеляційні твердження ОСОБА_1 про те, що йому не було надано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки є необґрунтованими, оскільки згідно вимог вищезазначеної Інструкції, надання відповідних технічних документів на спеціальний технічний засіб, здійснюється виключно на вимогу водія перед проведенням його огляду на стан сп`яніння, однак згідно даних, що містяться в матеріалах справи, ОСОБА_1 такої вимоги не висував і цю обставину останній не заперечував під час апеляційного розгляду справи.

Отже, наявні в матеріалах справи докази з достатньою повнотою підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та спростовують доводи його апеляційної скарги про те, що його огляд на стан сп`яніння було проведено з порушенням процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння, передбаченої статтею 266 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , зокрема щодо неправильного зазначення в протоколі місця зупинки його транспортного засобу та інші наведені апелянтом недоліки, допущені при оформленні адміністративних матеріалів, не впливають на доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки цей стан було зафіксовано у встановленому законом порядку, що об`єктивно підтверджується відеозаписом з нагрудної камери інспектора поліції та іншими наявними в матеріалах справи доказами.

За викладеним, постанова судді Деснянського районного суду м. Києва від 12.08.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування та закриття провадження у справі, про що ставиться питання в його апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 12 серпня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду І.М. Сілкова

Справа№ 33/824/3486/2019 Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Головуючий у апеляційній інстанції - Сілкова І.М.