справа № 489/4134/19
провадження №3/489/1344/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 жовтня 2019 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва Коваленко І.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Архипова Д.О., розглянувши справу про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

встановив:

26.07.2019 о 15 год. 35 хв., водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Фіат Фіоріно, номерний знак НОМЕР_1 , знаходячись біля будинку № 102-Д по вул. Херсонське шосе в м. Миколаєві, в порушення вимог пп. «б» п. 2.3, п. 11.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі Правила дорожнього руху), був неуважний, не слідкував за дорожньою обстановкою та виконуючи поворот ліворуч до виїзду з прилеглої території виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з транспортним засобом ВАЗ 2101, номерний знак НОМЕР_2 , під керування водія ОСОБА_2 , який виїжджав з прилеглої території та виконував поворот праворуч на Херсонське шосе, що призвело до пошкодження транспортного засобу, заподіяння матеріальних збитків.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що їхав по головній дорозі і виконував поворот ліворуч на прилеглу територію, з якої виїжджав водій ОСОБА_2 Вважає себе невинуватим у порушенні Правил дорожнього руху, оскільки рухався по головній дорозі та пріоритет повинен був надаватись водієм ОСОБА_2

Захисник ОСОБА_3 , який дії в інтересах ОСОБА_1 , просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вина ОСОБА_1 , у скоєному правопорушенні підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення від 26.07.2019 серії БД № 2285608, схемою дорожньо-транспортної пригоди, а також письмовими поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди, які долучені до матеріалів справи.

Згідно п. 1.4 Правил дорожнього руху, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до п. 10.1 цих Правил, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п. 10.2 Правил дорожнього руху, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

У відповідності до п. 11.1 Правил дорожнього руху, кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Пунктом 11.4 Правил дорожнього руху передбачено, що на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Так, згідно схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, з якою ознайомлені обидва учасники пригоди без зауважень, ширина проїзної частини в місці зіткнення становить 13,5 м. З урахуванням того, що в місці зіткнення відсутня дорожня розмітка, кількість смуг на проїзній частині повинна була визначатись самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху під визначенням «смуга руху» розуміється поздовжня смуга на проїзній частині завширшки щонайменше 2,75 м, що позначена або не позначена дорожньою розміткою і призначена для руху нерейкових транспортних засобів;

Таким чином, з урахуванням найменшої ширини смуги для руху, проїзну частину в місці зіткнення можливо поділити на дві смуги для руху в кожному напрямку, з шириною кожної смуги для руху 3,37 м.

При цьому, згідно схеми місця дорожньо-транспортної події, місце зіткнення транспортних засобів знаходиться на відстані 3 м від краю проїзної частини, тобто в крайній правій смузі для руху на якій знаходився водій ОСОБА_2 .

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що водієм ОСОБА_1 було порушено вимоги пп. «б» п. 2.3, п. 11.4 Правил дорожнього руху та його дії знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної події.

При цьому, дії водія ОСОБА_2 повністю узгоджуються з п. 10.2 Правил дорожнього руху, та він розраховуючи на те, що й інші учасники виконують ці Правила, виїжджаючи на дорогу з прилеглої територій, дав перевагу транспортним засобам, що рухались по ній дотримуючись Правил дорожнього руху.

Слушними є доводи і ОСОБА_1 про те, що в його діях відсутнє порушення п. 10.5 Правил дорожнього руху, про що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки останній не здійснював поворот ліворуч на перехресті. Проте суд не може залишити поза увагою порушення пп. «б» п. 2.3, п. 11.4 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 , які призвели до дорожньо-транспортної події та знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку із настанням пригоди.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в ній докази в сукупності, приходжу до висновку, що в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, які полягають в порушенні пп. «б» п. 2.3, п. 11.4 Правил дорожнього руху, є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та його вину доведено повністю.

Враховуючи наведене, а також беручи до уваги, що згідно ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення за порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, пом`якшуючі і обтяжуючі відповідальність обставини не враховуються, вважаю за можливе накласти на порушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі, передбаченому ст.124 КпАП України.

Згідно положень ч. 4 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями про стягнення в дохід держави коштів або вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави, прийнятими у справах про адміністративні правопорушення, стягувачем виступає державний орган за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення. За рішеннями про стягнення судового збору, про накладення штрафу (як засобу процесуального примусу) стягувачем є Державна судова адміністрація України.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

У зв`язку з цим, стягувачем в частині стягнення штрафу виступає держава в особі територіального управління Національної поліції України, за матеріалами структурного підрозділу якого прийнято постанову, а в частині судового збору - Державна судова адміністрація України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.36, 122-4, 124, 280, 283 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосувати до нього стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 гривень. (триста сорок гривень), який стягнути в дохід держави на р/р 4001 Миколаївське ГУК/ Миколаївської області, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, , код класифікації доходів бюджету: 21081300 (стягувач держава в особі Головного управління Національної поліції в Миколаївській області).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні 20 коп.), який перерахувати на р/р 6001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/, банк отримувача: (ГУДКСУ) Казначейство України (ЕАП), код за , код банку отримувача 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити, що в разі не сплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, (не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу) сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.В. Коваленко