Справа № 266/1408/19
Провадженя№ 3/266/560/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Шишилін О.Г., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції у Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, місце мешкання:

м. Маріуполь, пров. Сумський, б. 14

за ч. 1 ст. 164 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення ГП№224859 від 13.12.2019 року, вбачається, що 13.02.2019 року о 13 год. 15 хв. гр.. ОСОБА_1 порушив порядок провадження господарської діяльності, а саме займався перевезенням громадян, без одержання ліценції на провадження повного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензування відповідного до закону, чим порушив правила сфери послуг, знаходячись на АС-2 у Приморському районі м. Маріуполя. У звязку із чим притягується ч.1 ст. 164 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що ця адміністративна справа не може бути розглянута по суті.

Так, згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 256 КУпАП визначені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, що згідно з ч.1 ст. 251 КУпАП є самостійним доказом у справі.

Згідно ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує таки питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 статті 164 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як субєкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Обєктом зазначеного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

За ч.2 ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями.

Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України, підприємництво як вид господарської діяльності - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до п.24 ч.1 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягає господарська діяльність з перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом. Постановою КМУ від 2 грудня 2015 р. № 1001 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом» затверджено Ліцензійні умови та вимоги обовязкові для виконання під час провадження зазначеної діяльності.

На підставі викладеного, суд робить висновок про те, що одержання ліцензії на перевезення пасажирів можливо лише субєктами господарської діяльності.

Разом з цим, однією з обов'язкових ознак підприємницької діяльності, як виду господарської діяльності, є систематичність її здійснення. Систематичною вважається діяльність у разі, коли вона здійснюється неодноразово протягом певного періоду часу.

В матеріалах даної справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення пасажирів, систематично як субєкт господарювання, а саме - відсутні жодні посилання на чисельність конкретних перевезень, отримання плати, без наявності відповідних документів на право здійснення транспортних перевезень пасажирів, вчинених даною особою, що унеможливлює визначити чи є такі дії систематичними. Наявність на автомобілі, розпізнавальних ознак таксі, не є беззаперечним доказом вчинення ним перевезення пасажирів.

Крім того, до матеріалу не долучено доказів того, що ОСОБА_1 не зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності та у нього відсутня ліцензія на зайняття відповідного виду діяльності та він не перебуває у трудових відносинах з субєкт підприємницької діяльності у якого наявна ліцензія на зайняття відповідним видом діяльності оскільки з доданого до протоколу свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з д.н.з. НОМЕР_1 вбачається, що транспортний засіб належить на праві власності ОСОБА_2

Відтак, посадовій особі, уповноваженій на складання протоколу за відповідною статтею, слід провести необхідну додаткову роботу по збиранню доказів щодо підтвердження чи спростування:

- фактів здійснення перевезень пасажирів ОСОБА_1 систематично;

- отримання прибутку від здійснення відповідної діяльності;

- фактів відсутності реєстрації особи субєктом господарювання;

- фактів перебування у трудових відносинах із власником транспортного засобу;

- фактів відсутності реєстрації власника транспортного засобу як субєкту господарювання;

- доказів використання саме автомобілю НОМЕР_2 при наданні послуг з перевезення і на підставі зібраних доказів визначити наявність ознак обєктивної сторони диспозиції ч.1 ст. 164 КУпАП.

Суд позбавлений можливості змінювати, а тим більше, доповнювати фактичні обставини, зазначені в протоколі, оскільки це не передбачено КУпАП.

Крім того, суд зауважує, що згідно з ч.2 ст. 251 КУпАП обовязок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Верховним Судом України визнано правильною практику тих судів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення (п.24постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14).

Таким чином, враховуючи, що посадова особа, яка складала протокол, не виконала усіх необхідних заходів для зібрання доказів по справі, тому суд позбавлений можливості розглянути цю адміністративну справу всебічно, об'єктивно, повно та згідно з законом, та направляє справу для належного оформлення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 256 КУпАП України,-

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 164 КУпАП відносно ОСОБА_1 повернути до Приморського відділення поліції Центрального ВП ГУНП в Донецькій області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Шишилін О. Г.