Провадження № 3/353/50/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року м.Тлумач

Суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Луковкіна У.Ю., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, гр. України, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

16.12.2018 року інспектором взводу № 2 роти № 2 БУПП в Івано-Франківській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 294063 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме про те, що «16.12.2018 року о 23 год. 35 хв. по вул. Джохара Дудаєва, 25, в м. Івано-Франківську ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Honda Accord», д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан спяніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР».

20.12.2018 року матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП надійшли до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

21.01.2019 року постановою судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП направлені в Тлумацький районний суд Івано-Франківської області для розгляду за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

24.01.2019 року до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Розгляд справи було призначено на 12.02.2019 року. 12.02.2019 року розгляд справи було відкладено на 26.02.2019 року за клопотанням ОСОБА_1, який перебував на лікуванні, а також з метою виклику свідків та витребування доказів по справі про адміністративне правопорушення. Так, постановою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 12.02.2019 року зобовязано Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в строк до 25.02.2019 року, надати суду оригінал акту огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеного за результатами проведеного 16.12.2018 року огляду відносно ОСОБА_1 26.02.2019 року розгляд справи було відкладено на 19.03.2019 року, у звязку з неявкою свідків та ненадходженням витребуваних документів.

19.03.2019 року від захисника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_3 до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення, в якому вона зазначила, що направлення особи для огляду на стан алкогольного спяніння здійснюється в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103. Так, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду. Також з метою виявлення стану спяніння водія, затверджена форма направлення на огляд. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння видається на підставі акта медичного огляду. Також передбачена обовязкова присутність свідків під час складання акту огляду працівниками поліції та наявність їх особистих підписів в акті. Огляд проведений з порушенням ст. 266 КУпАП вважається недійсним. Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні такі документи, як акт огляду та направлення на огляд водія, просила провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення. Також захисник подала письмове клопотання, в якому просила розгляд справи провести без її участі, у звязку із зайнятістю в іншому судовому засіданні.

19.03.2019 року ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, однак до суду подав письмове клопотання, в якому вказав, що відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше як через три місяці з дня вчинення адміністративного правопорушення. Враховуючи те, що подія відбулась 16.12.2018 року, просив провадження у справі відносно нього закрити.

Свідки: ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з'явились, причин неявки суду не повідомили, хоча неодноразово викликались до суду для дачі пояснень по суті справи.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що провадження у справі слід закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом. Інспектор поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, зазначених вимог закону не виконав.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

При цьому суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм обєктивну оцінку з точки зору їх достовірності та степені підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у разі передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку від огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, обов?язковою ознакою правопорушення, передбаченого вказаною частиною даної статті КУпАП, є керування саме транспортним засобом в стані сп?яніння або відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп?яніння.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 6 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Також, відповідно до п. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 10 розділу ІІ вищевказаної Інструкції результати огляду на стан спяніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану спяніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Проте, в порушення вищевказаних вимог, до матеріалів справи не додано акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому б було зазначено, що водій відмовився від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу. До цього ж постанова Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 12.02.2019 року стосовно витребування вказаногоо акту, не виконана. Згідно відповіді Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 04.03.2019 року акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів не складався (а.с. 56-57).

Відповідно до п.п. 6, 7 розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 294063 від 16.12.2018 року зазначено, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_4 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп?яніння у встановленому законом порядку (а.с. 3). Однак вказані свідки, які неодноразово викликались до суду для дачі пояснень, в судові засідання не зявились та не підтвердили факти викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Зазначені факти викликають сумнів у тому, що ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення, бо керував транспортним засобом в стані спяніння, та у правомірності складання працівниками поліції щодо нього відповідного протоколу.

Дані обставини позбавляють суд можливості встановити факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоровя.

Згідно з п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

В той час, сукупність доказів по справі про адміністративне правопорушення спростовують, що ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу та виявлення ознак алкогольного спяніння на пропозицію працівника поліції відмовився пройти огляд на стан алкогольного спяніння в закладі охорони здоров'я.

Отже, в порушення вимог вищевказаних Інструкцій працівник поліції належним чином не зафіксував в протоколі про адміністративне правопорушення факт відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків, що в подальшому дало б підставу проводити такий огляд в найближчому закладі охорони здоровя, та не доставив водія до закладу охорони здоров'я, який міститься у переліку закладів охорони здоровя, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженим управлінням охорони здоровя місцевої державної адміністрації.

Вищезазначені обставини свідчать про порушення працівником поліції процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що копія протоколу про адміністративне правопорушення не була вручена ОСОБА_1 Зокрема, обидва екземпляри протоколу про адміністративне правопорушення (оригінал та його копія) знаходяться в матеріалах справи, що свідчить про грубе порушення вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП (а.с. 3, 4).

Матеріали справи не містять відомостей про те, що поліцейські після відмови від отримання другого примірника протоколу ОСОБА_1 вживали заходів для його вручення, зокрема шляхом направлення рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

В той же час, вручення копії протоколу про адміністративне правопорушення є важливою гарантією того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ознайомлена зі змістом обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення та має можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

Зокрема, зі змісту рішення Європейського суду по справі «Ґалстян проти Вірменії» вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення, який містить обвинувачення та є головним доказом по справі, повинен мати відомості про точний час, коли цей документ був пред'явлений особі, яка притягається до адміністративної відповідальності та чи мала вона достатній час на ознайомлення з ним.

Відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення даних про вручення копії протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності та ознайомлення зі змістом протоколу є правовою підставою для повернення матеріалів для належного оформлення, оскільки свідчить про істотне порушення права на захист.

Враховуючи стадію, на якій знаходиться розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, в суді вжито всіх заходів для реалізації ОСОБА_1 права на захист, останній користувався правовою допомогою захисника, який ознайомився з матеріалами справи, вважаю, що відсутні правові підстави для повернення протоколу для його належного оформлення та забезпечення права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Також відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Так, у відповідності до п.п. 2.5, 3.3 Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, нагрудною відеокамерою (відеореєстратором) забезпечується кожен працівник патрульної поліції, який заступає на зміну, в будь-якому випадку хоча б однією нагрудною камерою (відеореєстратором) забезпечується екіпаж. Нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись в режимі відео зйомки при будь-якому контакті з особами.

Дослідивши в судовому засідання відеозапис з нагрудної відеокамери інспектора патрульної поліції по факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлено, що у ньому не відображено факт відмови водія від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоровя в присутності двох свідків, не було встановлено їх осіб (ПІБ, місце проживання), а також відсутній відеозапис про відібрання у них письмових пояснень. Крім цього, на момент зачитування змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 294063 від 16.12.2019 року, на запитання ОСОБА_1 про наявність свідків, інспектор вказав на те, що свідків вже намає на протязі години. До цього ж, інпектором не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляду на стан спяніння в закладі охорони здоровя та не було складено відповідного направлення.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП визначено, що обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. 3 ст. 62).

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» є джерелом національного права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься і в ст. 62 Конституції України.

Рішенням Конституційного суду України від 20.10.2011 року N 12-рп/2011 у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України, яке є обов'язковим до виконання на території України, встановлено, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу правопорушення.

Таким чином, вважаю, що по даній справі про адміністративне правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом факт відмови ОСОБА_1 пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому суд приходить до висновку про відсутність в його діях події і складу даного адміністративного правопорушення, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП. Оскільки провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, а судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення, то судовий збір слід віднести на рахунок держави.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 221, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП та керуючись ст.ст. 9, 40-1, 140, 251, 256, 280, 283, 284, 287, 291, 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок віднести на рахунок держави.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду на протязі 10 днів з дня винесення постанови через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області.

Суддя У.Ю. Луковкіна