КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №360/1106/19Головуючий у І інстанції: Стасенко Г.В.
Провадження №33/824/3490/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2019 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бородянського районного суду Київської області від 10 липня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Бородянського районного суду Київської області від 10 липня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, вважаючи її незаконною.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суддя не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи, що потягло за собою прийняття необґрунтованого рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності. Вважає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів того, що він керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

Зазначає, що у зазначений в протоколі час він дійсно перебував поблизу власного автомобіля, однак автомобілем не керував, в стані алкогольного сп`яніння не перебував. Також працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку. Незважаючи на такі обставини, працівники поліції безпідставно склали щодо нього протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, тобто за порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, Крім цього, протокол було складено не на місці знаходження його транспортного засобу, а в іншому місці. Також його не ознайомили зі змістом складеного протоколу, не роз`яснили права та не видали направлення на огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.

З позиції апелянта, про незаконність дій працівників поліції свідчить і той факт, що маючи підозру, що він перебував у стані сп`яніння, працівники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом.

За наслідками апеляційного розгляду просить оскаржувану постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Одночасно подав клопотання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що він не був належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду, який відбувся без його участі, а про наявність оскаржуваної постанови він дізнався лише 12.08.2019 року, після чого звернувся до суду.

Суд задовольняє клопотання ОСОБА_1 та поновлює йому строк на апеляційне оскарження з огляду на те, що судове засідання відбулося у його відсутності, при цьому матеріали справи не містять даних про те, що його було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, а також про те, що він отримав копію судового рішення. При цьому, в матеріалах справи наявна розписка про ознайомлення з матеріалами справи та отримання копії постанови, датована 12.08.2019 року (а.с.23), що підтверджує доводи апелянта про те, що про прийняте судом рішення йому стало відомо лише цього дня.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 10.07.2019 р. о 05 год. 45 хв. керував у селі Немішаєве Бородянського району Київської області по вул. Заводській, 34 автомобілем марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення і обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Свій висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя обґрунтував доказами, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, зокрема даними складеного щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , рапортом працівника поліції Маркова Б.Ю.

Суд апеляційної інстанції вважає таке рішення законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як вбачається зі складеного щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, він відповідає вимогам ст.256 КУпАП, містить виклад обставин вчиненого водієм правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію та особу, яка його вчинила. Також протокол містить дані про свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , окремими показаннями яких засвідчується факт відмови ОСОБА_1 від проходження перевірки на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер та у медичній установі. Вказаний протокол також містить відомості про те, що ОСОБА_1 відмовився від його підпису та надання пояснень.

Даними відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, підтверджується той факт, що ОСОБА_4 відмовився від проходження перевірки на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у присутності двох свідків. Із цього відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції у місці, вказаному у протоколі, однак у зв`язку з відсутністю в нічний час осіб, які могли б бути залучені як свідки, його було доставлено у місце, де йому при свідках запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 категорично відмовився від проходження огляду для перевірки на стан алкогольного сп`яніння, в тому числі в медичному закладі, інспектором не складалось відповідне направлення.

Всебічно, повно та об`єктивно дослідивши обставини справи, суд дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_5 п.2.5 ПДР України, який відмовився пройти огляд у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права при розгляді даної справи. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Твердження апелянта про порушення процедури проведення огляду та стан сп`яніння, який проводився не на місці знаходження його транспортного засобу, а в іншому місці, не підтверджуються матеріалами справи.

Оскільки доводи апеляційні ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи, суд апеляційної інстанції залишає оскаржувану постанову без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Бородянського районного суду Київської області від 10 липня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз