Справа № 209/680/19
Провадження № 3/209/296/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Головного управління Державної фіскальної служби України в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП

ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, яка працює головним бухгалтером ТОВ «СІМТЕКС», мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, яка є головний бухгалтером ТОВ «СІМТЕКС», юридична адреса якого: Дніпропетровська область, м. Камянське, проспект Перемоги, буд.3, кв. (офіс) 22, , було занижено податок на додану вартість у квітні 2015 року на суму 34598 грн., чим порушино вимоги п. 44.1 ст. 44, п. 198.1,, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 201.1. ст. 201 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-V (із змінами та доповненнями).

Крім того, у протоколі № 137 про адміністративне правопорушення від 11 лютого 2019 року, що складений головним державним ревізором інспектором відділу перевірок з окремих питань управління аудиту ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_3, вказано, що ОСОБА_2 також порушила пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, від 02 грудня 2010 року № 2755-V (із змінами та доповненнями), занизивши податок на прибуток за 2015 рік на суму 31139 грн.

ОСОБА_2 надала суду письмові пояснення, де зазначила, що вона працює головним бухгалтером в ТОВ «СІМЕКС» з 01 квітня 2015 року. Їй та директору не було відомо про проведену на їх підприємстві документальну перевірку в січні 2019 року, станом на 25 березня 2019 року наказ про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки посадові особи товариства не отримували та не були повідомлені про результати перевірки, акт перевірки їй не вручався. 25 березня 2019 року, на вимогу директора товариства ОСОБА_4, йому було надано копію акту № 2743/04-36-14-09/24228893 від 23 січня 2019 року. Проте, товариством не надавалися документи та їх копії, що стосуються господарської діяльності товариства у 2015 році, які можуть бути предметом перевірки, а про рішення щодо проведення перевірки товариство не повідомлялося. Вважає, що висновки документальної позапланової невиїзної перевірки були зроблені не на підставі первинних документів, а виходячи лише з субєктивних міркувань працівників ГУ ДФС у Дніпропетровській області. Крім того, з 01 квітня 2015 року по 01 жовтня 2016 року ТОВ «СІМТЕКС» був платником єдиного податку та не був платником податку на прибуток, згідно ст. 297.1 ПКУ. Подана 11 березня 2016 року декларація на прибуток за 2015 рік відображає оподаткований прибуток за 1 квартал 2015 року. Тому нарахування податку на прибуток на підставі акту перевірки від 23 січня 2019 року є безпідставними та незаконними.

В суді ОСОБА_2 пояснила, що не вважає себе винною в порушенні податкового обліук. ТОВ «СІМТЕКС» з 01 квітня 2015 року є платником єдиного податку, що підтверджується витягом з Реєстру платників єдиного податку, тому після 01 квітня 2015 року товариство не є платником податку на прибуток. Платежі, по яким нараховано податок, були у квітні 2015 року, коли товариство не було платником податку на прибуток. Що стосується заниження податку на додану вартість, то з товариства не може бути утримано цей податок, бо минув термін позовної давності.

Вислухавши ОСОБА_2, ввчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає доведеним, що ОСОБА_2, яка з 01 квітня 2015 року працює головним бухгалтером в ТОВ «СІМТЕКС», порушила встановлений законом порядок ведення податкового обліку, занизивши податок на додану вартість у квітні 2015 року на суму 34598 грн., скоївши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-2 КУпАП.

Вина ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-2 КУпАП, щодо порушення п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 201.1. ст. 201 Податкового кодексу України підтверджується наявними у справі: протоколом про адміністративне правопорушення № 137 від 11 лютого 2019 року, актом документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Сімтекс»№ 2743/04-36-14-09/24228893 від 23 січня 2019 року.

Що стосується заниження ОСОБА_2 податку на прибуток за 2015 рік на суму 31139 грн., суд приходить до висновку про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-2 КУпАП, бо згідно наданих суду заяв про застосування спрощеної системи оподаткування, витягу з реєстру платників єдиного податку, з 01 квітня 2015 року по 01 жовтня 2016 року ТОВ «СІМТЕКС» не було платником податку на прибуток, а згідно ст. 291 глави І розділу ХІV Податкового кодексу України перебувало на спрощеній системі оподаткування. Зазначенні в Акті №2743/04-36-14-09/24228893 від 23.01.2019 року взаємовідносини ТОВ "Сімтекс" та ТОВ "Зілле Трейд" та фінансові розрахунки між ними, за якими визначсено заниження податку на прибуток, здійснювалися в квітні 2015 року.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи ОСОБА_2, суд вважає необхідним накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі, передбаченому ч.1 ст. 163-2 КУпАП.

Керуючись ч.1 ст. 163-2, статтями 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 163-2 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі пяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 85,00 грн. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_5 судовий збір в сумі 384,20 грн. на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: 6001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред'явлення постанови для виконання - три місяці - з дня її винесення.

Суддя Г.А. Байбара.