ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1235/19 Справа № 205/7188/19 Суддя у 1-й інстанції - Калініченко Г. П. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., за участю: захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Пріхно Н.М., потерпілого ОСОБА_2 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 10.08.2019 року о 12.00 годин, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Mitsubishi Carisma», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в районі електроопори №194 по вул. Набережній Заводській у м. Дніпрі, під час руху у третій смузі для руху, маючи намір здійснити розворот ліворуч, не зайняв крайнє ліве положення на проїзній частині, не переконався у безпеці власного маневру, через що допустив зіткнення з автомобілем марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у попутному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали технічні пошкодження, чим завдана матеріальна шкода, постраждалих немає.

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, а також стягнуто з нього судовий збір на користь держави в розмірі 384 гривень 20 копійок.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк для оскарження цієї постанови, оскільки він пропущений ним у зв`язку з його перебуванням у відрядженні, також просить постанову змінити в частині застосування адміністративного стягнення, а саме, з позбавлення права керування транспортним засобом на штраф.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що він проживає з матір`ю, яка травмувала ногу, а тому у зв`язку із віддаленістю місця проживання від медичного закладу, де його мати проходить лікування, він транспортує матір до лікарні на автомобілі, позбавлення його права керування транспортним засобом на 1 рік ускладнює йому та його матері можливість звернутися за медичною допомогою.

Також зазначає, що він раніше не притягався до адміністративної відповідальності.

В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_2 не заперечував щодо задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Вимоги клопотання ОСОБА_1 щодо поновлення строку на апеляційне оскарження у зв`язку з поважними причинами пропуску строку підлягають задоволенню, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про направлення йому копії судового рішення до 03 жовтня 2019 року, також він надав підтвердження щодо перебування у відрядженні в період з 25 вересня 2019 року по 27 вересня 2019 року, що перешкоджало йому подати апеляційну скаргу у встановлені законом строки (а. с. 13).

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, об`єктивність яких у апеляційного суду сумнівів не викликає, що не оскаржує ОСОБА_1 в апеляційній скарзі.

Так, обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення від 10 серпня 2019 року серії ОБ № 134116, що підписаний ОСОБА_1 , підтверджуються схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, яка підписана ОСОБА_1 без будь-яких зауважень, а тому обґрунтовано взята судом до уваги,поясненнями самого ОСОБА_1 , який в судовому засіданні підтвердив обставини вчиненого адміністративного правопорушення, що підтверджується також фотознімками, наявними в матеріалах справи, на яких видно розташування транспортних засобів після зіткнення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно із ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до постанови суду при накладенні стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік судом не були враховані положення ст. 33 КУпАП щодо з`ясування характеру вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь його вини, майновий стан, однак суддя дійшов висновку про неможливість накладення стягнення у вигляді штрафу.

Також такий висновок суду не відповідає положенням ст. 30 КУпАП, відповідно до якої позбавлення наданого громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або систематичне порушення порядку користування цим правом.

Так, судом першої інстанції у постанові суду не обґрунтовано грубе порушення Правил дорожнього руху водієм та не встановлено систематичного порушення ним порядком користування правом керування транспортними засобами.

Не встановлено таких обставин і в суді апеляційної інстанції, натомість знайшли підтвердження обставини, на які є посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , а саме: під час дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні ушкодження, постраждалих осіб не має, вину у вчиненому визнав повністю, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, а тому до нього можливо застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Отже, судом першої інстанції необґрунтовано накладено стягнення на ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду в частині накладення адміністративного стягнення має бути змінена.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 строк для подання апеляційної скарги на постанову Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 18 вересня 2019 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2019 року задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2019 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,- змінити, накласти стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 гривень, на користь держави.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко