ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 595/2472/18Головуючий у 1-й інстанції Федорончук В.Б.
Провадження № 33/817/98/19 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.172-6 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2019 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. з участю прокурора Штурми Н.В., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та її захисника Бахіра Р.Д., ознайомившись із матеріалами справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 22 січня 2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн. 00 коп. Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 384,20грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 відповідно до п.п."в" п.1 ч.1 ст.3 ЗУ "Про запобігання корупції" є суб'єктом відповідальності за корупційне правопорушення, в порушення вимог ч.1 ст.45 Закону, несвоєчасно, без поважних причин, після встановленого періоду, а саме 12.04.2018 року, подала на офіційний веб-сайт Національного агенства з питань запобігання корупції щорічну декларацію за 2017 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що судом першої інстанції було допущено однобічність та неповноту з'ясування обставин, зокрема не було достовірно встановлено обставин вчинення правопорушення, та чи дійсно мали місце ті обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення від 13.12.2018 року. Стверджує, що судом залишено поза увагою те, що перевірку проводила особа, яка не мала таких повноважень. Наголошує, що дата виявлення адмінправопорушення і дата протоколу є різними. Звертає увагу суду на те, що працівником який складав прокол про адмінправопорушення, її не було ознайомлено з його змістом та не роз'яснено їй права та не відібрано пояснень. Вважає, що Департамент захисту економіки Національної поліції України не відноситься до суб'єктів, які наділені правом перевірки як декларацій так і змін у майновому стані суб'єктів декларування.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, доводи її захисника про наявність підстав для закриття провадження у справі та міркування прокурора, яка вважає оскаржену постанову місцевого суду законною та обґрунтованою, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до таких висновків.

Відповідно до ст.ст.245, 251, 280 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції повністю дотримався вказаних вимог закону і його висновки про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, ґрунтуються на матеріалах справи та є вірними, оскільки доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 повністю підтверджується сукупністю належним чином оцінених та викладених в оскарженій постанові доказів.

За змістом частини першої ст.172-6 КУпАП відповідальність настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст.45 ЗУ "Про запобігання корупції" особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 згідно розпорядження голови Бучацької районної ради від 16.07.2012 року №72, була призначена на посаду помічника голови районної ради, з присвоєнням 15 рангу державного службовця, була ознайомлена зі спеціальними обмеженнями під час прийняття та проходження служби в органі місцевого самоврядування остання, однак в період з 01.01.2018 року до 01.04.2018 року ОСОБА_1 не подала щорічну електронну декларацію за 2017 рік, і зробила це лише 12.04.2018 року, що підтверджується даними НАЗК.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП підтверджується матеріалами справи, зокрема даними протоколу про вчинення вказаного правопорушення №0900252 від 13.12.2018 року згідно якого 12 квітня 2018 року ОСОБА_1 надіслала на НАЗК електронну декларацію за 2017 рік.

Доводи апеляційної скарги про закінчення на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення є безпідставними.

Згідно частини третьої статті 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

За змістом диспозиції ч.1 ст.172-6 КУпАП для висновку про наявність чи відсутність складу даного правопорушення недостатньо факту несвоєчасного подання Декларації, крім цього необхідно перевірити поважність причин пропуску встановленого законом строку її подання. Тобто, часом виявлення цього правопорушення є день, коли в уповноваженого органу були встановлені достатні дані для висновку про наявність в діях особи усіх ознак складу правопорушення.

Встановлено, що повідомлення Бучацької районної ради про факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 щорічної декларації НАЗК отримало 27 червня 2018 року, відомості про ознайомлення ОСОБА_1 з вимогами Закону України "Про запобігання корупції" Управління захисту економіки в Тернопільській області отримало 10 грудня 2018 року, оскаржену постанову суду першої інстанції винесено - 22 січня 2019 року (а.с.10,14,65).

Отже, в цьому випадку постанову по справі про адміністративне правопорушення винесено судом до закінчення тримісячного строку з моменту виявлення всіх ознак складу правопорушення органом, який склав протокол.

Доводи апеляційної скарги про відсутність відповідних повноважень у посадових осіб правоохоронних органів, які склали протокол про адміністративне правопорушення, є безпідставними у зв'язку з наступним.

Згідно ст.3 Закону України "Про запобігання корупції": корупційне правопорушення - це діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; правопорушення, пов'язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Статтею 12 вказаного Закону визначено права Національного агентства запобігання корупції. Відповідно до частини третьої цієї статті у разі виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, уповноважені особи Національного агентства складають протокол про таке правопорушення, який направляється до суду згідно з рішенням Національного агентства. У разі виявлення ознак іншого корупційного або пов'язаного з корупцією правопорушення, Національне агентство затверджує обґрунтований висновок та надсилає його іншим спеціально уповноваженим суб'єктам у сфері протидії корупції.

Отже, за змістом вказаної норми не вимагається затвердження НАЗК обґрунтованого висновку у разі виявлення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією.

Відповідно до абзацу 2 п.1 ч.1 ст.255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в ст.ст.218-221 КУпАП, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції) (ст.ст.172-4-172-9 КУпАП).

Також ч.2 ст.251 КУпАП також встановлено, що обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Враховуючи викладене, уповноважені на те органи Національної поліції мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення за фактом порушення вимог фінансового контролю, та збирати необхідні докази, що підтверджують факти їх вчинення.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі наведених вимог закону відомості щодо несвоєчасного подання ОСОБА_1 щорічної декларації за 2017 рік разом з витягами з інформаційно-телекомунікаційної системи "Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування" НАЗК надіслало до Управління захисту економіки в Тернопільській області для вжиття заходів з перевірки цього факту та у разі встановлення відповідних підстав - складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

В апеляційній скарзі стверджується про невідповідність висновків суду першої інстанції правовій позиції, яка закріплена в постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року (справа №814/886/17).

Однак, такі доводи є неналежними, оскільки у вказаному рішенні колегія суддів Касаційного адміністративного суду задовольнила позов працівника прокуратури про визнання протиправним його притягнення до дисциплінарної відповідальності за подання неповних відомостей у декларації за 2015 рік, вказавши, що здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави, зокрема, щодо достовірності і повноти відомостей, зазначених суб'єктом декларування у декларації, належить до виключної компетенції НАЗК, а не органу в якому працює декларант.

Разом з тим, у цій справі ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за несвоєчасне подання щорічної декларації, а не за подання недостовірних чи неповних відомостей.

Таким чином в ході апеляційного розгляду обставин, які би підтверджували доводи апеляційної скарги і спростовували висновки суду першої інстанції не встановлено, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного та керуючись Законом України "Про запобігання корупції", ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, залишити без задоволення, а постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 22 січня 2019 року відносно неї - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис