Справа № 297/2244/18
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

22.03.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1- адвоката Борисова І. В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1,

в с т а н о в и в :

постановою судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 05 листопада 2018 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1, громадянин України, працюючий у ДПС України,

визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення й на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 352,40 грн..

Згідно постанови, 30 вересня 2018 року о 00-ій годині 52 хвилин по вул. Ф. Ракоці в с. Мужієво Берегівського району, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 21099», д. н. з. НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, невиразна мова і почервоніння обличчя), і від проходження огляду в установленому порядку на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки або в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги, передбачені п. 2. 5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) і скоїв передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною. Посилається на те, що справа розглянута без його участі, і при цьому, будь-яких повідомлень про час та місце її розгляду не отримував, що призвело до порушення його права на захист, що копію постанови отримав його захисник 01.02.2019, у зв'язку із чим, строк на апеляційне оскарження ним пропущено із поважних причин. Стверджує, що в його діях відсутній склад передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, оскільки в зазначені в протоколі час та місці автомобілем не керував, транспортний засіб був припаркований на узбіччі, а він знаходився у кафе. Також вказує на те, що до протоколу не додано доказів (пояснень свідків, фото -, відео фіксації, тощо), які б свідчили про те, що 30.09.2018 о 00:52 він керував автомобілем. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складено без додержання вимог передбачених ст. 256 КУпАП, оскільки працівники поліції не роз'яснили йому права та обов'язки, не відібрали та не долучили до протоколу пояснень свідків, не вручили йому копію протоколу. Разом із тим, посилається на те, що, приймаючи рішення про доведеність його вини тільки на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції не врахував, що протокол не може являтися достатнім доказом винуватості особи, оскільки є процесуальним документом, у змісті якого особі висувається певне звинувачення. Просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Борисова І. В., який підтримав доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга - частковому задоволенню з таких підстав.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності ОСОБА_1, неявка якого з урахуванням положень ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується, що про час та місце розгляду справи належним чином, повідомлений ОСОБА_1; що даних про поважність причин неявки ОСОБА_1 до апеляційного суду в справі немає; що заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи на інший термін від нього не надходило, а також те, що в розгляді справи приймає участь адвокат Борисов І.В., який просив справу розглянути за відсутності ОСОБА_1

З оскаржуваної постанови вбачається, що у розгляді справи судом першої інстанції не приймав участь ОСОБА_1. При цьому, в матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_1 місцевим судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а також про те, що в установлений законом строк він отримав копію оскаржуваного судового рішення. З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги про те, що копію постанови отримав захисник ОСОБА_1 лише 01.02.2019 визнаються обґрунтованими.

У зв'язку з наведеним, доводи клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення також визнаються обґрунтованими, причини пропуску строку такими, що перешкодили ОСОБА_1 або його захиснику Борисову І.В. своєчасно подати апеляційну скаргу - поважними, - строк поновлюється.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства в справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" вказується на таке:

1) звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

2) при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені в статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

3) зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення та постанови судді вбачається, що вказані вимоги закону не були дотримані як інспектором Берегівського ВП ГУНП у Закарпатській області Лях В.І. при проведенні перевірки та складанні протоколу, так і суддею при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у зв'язку із чим доводи апеляційної скарги про незаконність постанови підлягають задоволенню.

Так, з оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 30 вересня 2018 року о 00-ій годині 52 хвилин по вул. Ф. Ракоці в с. Мужієво Берегівського району, керував автомобілем марки «ВАЗ 21099», д. н. з. НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, невиразна мова і почервоніння обличчя), і від проходження огляду в установленому порядку на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки або в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги, передбачені п. 2.5 ПДР.

При цьому, в постанові зазначено, що вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 30.09.2018, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Апеляційний суд вважає, що, посилаючись на вищенаведені докази як на такі, що підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2. 5 Правил та, відповідно, вину в учиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, суд першої інстанції не дав указаним доказам аналіз - не зазначив, які саме відомості та факти вказані докази підтверджують (Протокол та письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5.), - не дав їм відповідної оцінки та прийшов до передчасного висновку про порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.5 Правил, з огляду на таке.

Пунктом 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування від впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 у редакції від 07.11.2015 (далі - Порядок), передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Проаналізувавши зміст складеного щодо ОСОБА_1 протоколу та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, апеляційний суд встановив, що зміст протоколу, зокрема, у частині порушення ОСОБА_1вимог, передбачених п. 2.5 Правил, не підтверджений доказами, що містяться у справі.

Так, як убачається зі змісту протоколу, 30 вересня 2018 року о 00-ій годині 52 хвилин по вул. Ф. Ракоці в с. Мужієво Берегівського району, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 21099», д. н. з. НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, невиразна мова і почервоніння обличчя), і від проходження огляду в установленому порядку на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки або в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги, передбачені п. 2.5 ПДР.

Зі змісту письмових пояснень свідка ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_1 у його присутності відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі (а. с. 3).

Зі змісту письмових пояснень свідка ОСОБА_5 вбачається, що ОСОБА_1 у його присутності відмовився від проходження медичного огляду(а. с. 3).

Між тим, зі змісту пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не вбачається, що в їх присутності поліцейський Лях В.І. зупиняв автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1, а також те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки автомобіля.

Відсутність у матеріалах справи про адміністративне правопорушення акту затримання транспортного засобу марки «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_1, яким, відповідно до протоколу, керував ОСОБА_1, дає підстави для висновку про те, що до місцевого суду направлені не всі зібрані у справі докази.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази у підтвердження факту керування 30 вересня 2018 року о 00-ій годині 52 хвилин по вул. Ф. Ракоці в с. Мужієво Берегівського району, ОСОБА_1 автомобілем марки «ВАЗ 21099», д. н. з. НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, невиразна мова і почервоніння обличчя).

У тому числі до протоколу не додані відеозапис фото -, відео фіксації обставин події, яка мала місце за участі ОСОБА_1 у вказаний у протоколі час та місці.

Апеляційним судом через керівництво Берегівського ВП для з'ясування обставин вчинення правопорушення та складання протоколу викликався поліцейський Лях В.І., який склав щодо ОСОБА_1 протокол, однак, Лях В.І. до апеляційного суду не з'явився з невідомих апеляційному суду причин, про причини неявки апеляційний суд не повідомив. Крім того, посадові особи Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області не повідомили апеляційний суд про причини неявки поліцейського Лях В.І. на розгляд справи.

Крім цього, на розгляд справи до апеляційного суду викликались свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, однак, свідки до апеляційного суду також не з'явились з невідомих апеляційному суду причин, про причини неявки апеляційний суд не повідомили.

У зв'язку з наведеним, апеляційний суд позбавлений можливості з'ясувати які-небудь факти щодо неповноти при проведенні перевірки обставин перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп'яніння за кермом автомобіля.

Під час розгляду справи апеляційним судом адвокат Борисов І.В., підтримавши доводи апеляційної скарги, також вказував на те, що протокол про адміністративне правопорушення сфальшований, матеріали справи не містять будь-яких доказів у підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Указані обставини свідчать про те, що складений щодо ОСОБА_1 протокол, зокрема, за порушення ним вимог передбачених п. 2. 5 ПДР, тобто відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, не відповідає наявним у матеріалах справи доказам та фактичним обставинам вчинення адміністративного правопорушення, що у свою чергу дає підстави вважати, що такий складений без додержання вимог передбачених ст. 256 КУпАП, на що не звернув увагу суд першої інстанції, і що у свою чергу призвело до передчасного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення у частині відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

З урахуванням наведеного - неявки свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та поліцейського Лях В.І. у судове засідання, апеляційний суд позбавлений можливості усунути неповноту при проведенні перевірки обставин керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп'яніння, визнати обґрунтованими чи відхилити доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що у час події автомобілем не керував, а знаходився у кафе, - вважає, що зібрані у справі докази не підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Крім того, як убачається зі змісту оскаржуваної постанови, при вирішенні питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, судом першої інстанції всупереч вимогам ст. 33 КУпАП не з'ясовувались дані про особу правопорушника, його сімейний та майновий стан, обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а в матеріалах справи такі відомості взагалі відсутні, як і відсутні передбачені КУпАП та іншими нормативними актами копії документів, які підтверджують наявність у ОСОБА_1 прав на керування транспортними засобами, зокрема, копія посвідчення водія та копія технічного паспорту на транспортний засіб.

Пунктом 24 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, окрім іншого, визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог передбачених ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Оскільки відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення вжиття заходів по встановленню осіб, які вчинили адміністративні правопорушення на транспорті, у тому числі при керуванні транспортними засобами, їх огляд, складання протоколів про адміністративні правопорушення, з'ясування обставин, за яких скоєно правопорушення, вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, покладаються на органи Національної поліції, їх територіальні підрозділи, тому справа про адміністративне правопорушення підлягає поверненню до Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Під час належного оформлення матеріалів справи посадовим особам Берегівського ВП необхідно усунути вищевказані недоліки та неповноту складеного щодо ОСОБА_1 протоколу, а судом першої інстанції - на підставі наявних у матеріалах справи доказах, з урахуванням доводів апеляційної скарги, прийняти законне та обґрунтоване рішення по суті адміністративного правопорушення.

Крім того, під час належного оформлення підлягає також з'ясуванню чи були в поліцейського Лях В.І., який складав протокол, підстави для його фальсифікації та підстави й повноваження для зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1, а також підстави для обмови останнього в керуванні транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння чи відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

На підставі вищенаведеного, доводи апеляційної скарги про закриття провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, не можуть бути задоволені з урахуванням наведених вище недоліків, а також у зв'язку з тим, що можливості збирання додаткових доказів у підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не вичерпані.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова судді як незаконна та передчасна підлягає скасуванню, подана апеляційна скарга - частковому задоволенню, а матеріали справи про адміністративне правопорушення поверненню до Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області для належного оформлення.

При прийнятті рішення про повернення справи для належного оформлення також враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази; що всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на користь цієї особи; що в підтвердження висновку про доведеність вини особи у скоєнні правопорушення суд вправі посилатись лише на докази, які зібрані відповідно до чинних нормативно-правових актів України, не містять суперечностей і не породжують сумнівів у достовірності зазначених у них відомостей; що можливості збирання додаткових доказів у даній справі не вичерпані.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 05 листопада 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а матеріали справи про адміністративне правопорушення повернути до Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області для належного оформлення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан