Житомирський апеляційний суд
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Широкопояс Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Широкопояс Ю.В., за участю: секретаря судового засідання Антонюка В.Б., захисника ОСОБА_1 та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1 на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 10.12.2018 у справі №296/11287/18 за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, що раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. Вирішено стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Згідно постанови, 11 листопада 2018 року о 01 год. 15 хв. по вул. В. Бердичівській, 23Б у м. Житомирі водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1» з ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини та відмовився від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку у присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 ставить питання про скасування постанови та закриття провадження у справі за відсутністю складу правопорушення. Твердить про недоведеність винності ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки у справі не доведено факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом. Твердить також про порушення поліцейськими порядку огляду ОСОБА_2 на стан сп'яніння, оскільки йому не було надано направлення для проходження медичного огляду в закладі охорони здоров'я.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, його захисника в підтримання апеляційної скарги, перевіривши справу з дослідженням всіх доказів, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Згідно п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Статтею 266 КУпАП та нормами Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» передбачено процедуру відсторонення поліцейськими осіб від керування транспортними засобами та їх огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи видно, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_2 містить дві вказівки про час вчинення правопорушення о 3 год. 45 хв. та о 1 год. 15 хв. 11.11.2018, а також пояснення ОСОБА_2 по суті порушення: «Транспортним засобом на шляхах міського користування не керував, знаходився у себе у дворі, де мешкаю» (а. с. 1).

Не зважаючи на заперечення ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення на час складання цього протоколу та судового розгляду, вказана неконкретність протоколу не була виправлена судом першої інстанції шляхом повернення протоколу органу, який його направив до суду, для належного оформлення відповідно до положень ст. 278 КУпАП. Апеляційний суд позбавлений можливості усунути цю неправильність з огляду на свої повноваження, передбачені ст. 284 КУпАП.

Протягом досудового та судового провадження у даній справі ОСОБА_2 пояснював, що ввечері 10.11.2018 та вночі 11.11.2018 він керував належним йому транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1» у тверезому стані. Після конфлікту з невідомими йому громадянами, що перебували у стані алкогольного сп'яніння, біля кафе «Максимум», що стався близько 1 год. 15 хв., він як водій перемістив вказаний автомобіль у двір свого будинку, після чого з мотиву роздратування вжив спиртні напої та більше не керував автомобілем. Через деякий час у двір його будинку прийшли поліцейські, які вимагали проходження ним огляду на стан алкогольного сп'яніння. Він дійсно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, оскільки не керував транспортним засобом.

Ці обставини підтвердив свідок ОСОБА_3 під час апеляційного розгляду.

Згідно рапорту та пояснень поліцейського ОСОБА_4, що склав протокол про адміністративне правопорушення, а також даних відеозапису події, долученого поліцейськими до матеріалів справи, - у період часу з 1 год. 42 хв. по 3 год. 03 хв. у дворі будинку №23Б по вул. В. Бердичівській у м. Житомирі поліцейські виявили гр-на ОСОБА_2, що не керував будь-яким транспортним засобом, мав ознаки алкогольного спяніння та наприкінці відеозаписів відмовився від проходження огляду на стан спяніння у присутності двох свідків (а. с. 2, 3).

За змістом відеозаписів, ОСОБА_2 заперечував факт керування автомобілем у стані алкогольного спяніння, стверджував, що він випив у себе вдома та не є водієм, оспорював правомірність вимог поліцейських пройти ним огляд на стан алкогольного спяніння. При цьому поліцейські не розяснювали йому права, передбачені ст. 268 КУпАП, у тому числі, право на захист. Тому суд першої інстанції помилково визнав допустимим доказом пояснення ОСОБА_2 про факт переміщення ним як водієм автомобіля НОМЕР_1» від стоянки біля кафе «Максимум» у двір свого будинку.

З огляду на вказані обставини про час можливої відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння та заперечення ОСОБА_2 своєї винуватості по суті вказаного у протоколі правопорушення, вищевказана неконкретність протоколу про адміністративне правопорушення щодо часу вчинення правопорушення є істотним порушенням вимог ст. 256 КУпАП та виключає можливість визнання протоколу про адміністративне правопорушення допустимим джерелом доказів у даній справі.

Разом з тим, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується лише той факт, що близько 2 год. 50 хв. ОСОБА_2, що мав ознаки алкогольного спяніння, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на вимогу поліцейського (а. с. 2, 3).

В порушення вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП, поліцейським, що склав протокол про адміністративне правопорушення у даній справі, не встановлено будь-яких достовірних доказів можливого керування водієм ОСОБА_2 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння. Зокрема, не встановлено можливих свідків, що телефонували на лінію «102» та повідомили поліцію про факт можливого керування невстановленою особою автомобілем «ЗАЗ ДЕО ОСОБА_6» біля кафе «Максимум» у стані алкогольного спяніння.

У даній справі будь-якими доказами не доведено факту керування водієм ОСОБА_2 автомобілем НОМЕР_1» з ознаками алкогольного спяніння та сам поліцейський, що складав протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_2, не був очевидцем такого факту та не зупиняв транспортний засіб під керуванням цієї особи з ознаками алкогольного спяніння.

Пояснення поліцейського ОСОБА_4 про те, що на час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 підтвердив факт керування автомобілем у стані алкогольного спяніння, - є недопустимим доказом, оскільки одержані від зацікавленої особи, яка уповноважена законом на збирання доказів у даній справі.

Пояснення ОСОБА_2 під час судового розгляду про те, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння та поліцейські не зупиняли його під час керування автомобілем не спростовані будь-якими достовірними доказами.

Тому є обґрунтованими доводи апеляційної скарги про недотримання поліцейським процедури виявлення ознак алкогольного спяніння у ОСОБА_2 та недоведеність винності цієї особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - відмови від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у присутності двох свідків.

З огляду на це, висновки суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - є необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи.

За таких обставин постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 10 грудня 2018 року у справі №296/11287/18 за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_2 скасувати та закрити справу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя: