Справа № 644/540/19
Провадження № 3/644/337/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2019 року м. Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Матвієвська Г.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпАП:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який не працює, мешкає за адресою: м. Харків, вул. Ак. Вальтера, б. 13, кв. 64,

ВСТАНОВИВ:

04.01.2019 року о 18-40 год., ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом автомобілем «Mercedes Benz 200E», державний номерний знак АХ0807ВЕ, по пр. Арх. Альошина, б. 12 в м. Харкові перед початком руху не впевнився в безпечності, чим порушив вимоги п. 10.1 ПДР України, та скоїв зіткнення з автомобілем «Chevrolet Aveo», державний номерний знак АХ2414СТ, під керуванням ОСОБА_2, який рухався в попутному напрямку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам заподіяна матеріальна шкода.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Через канцелярію суду від його представника адвоката ОСОБА_3 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у звязку із хворобою ОСОБА_1 Клопотання підлягає відхиленню у звязку з тим, що судові засідання неодноразово відкладались з причин неявки особи, що притягається до адміністративної відповідальності, а саме: 15.02.2019 року ОСОБА_1 причини неявки суду не повідомив, 15.03.2019 року ОСОБА_1 надав через канцелярію суду клопотання про відкладення розгляду справи. На цей час хоча ОСОБА_1 через свого представника надав медичні підтвердження неможливості прибути в судове засідання, з яких неможливо встановити обєктивну неможливість прибути в судове засідання, але ж він має повноважного представника, який може повною мірою представляти його інтереси в суді як за безпосередньою участю в судовому засіданні так і шляхом надання відповідних заяв та доказів щодо фактичних обставин справи. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р., (Judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A N 253- В). З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Перебіг строків судового розгляду у справах починається з часу надходження матеріалів до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі. Враховуючи, передбачені діючим законодавством строки розгляду такого роду матеріалів, в межах яких судом повною мірою надано можливість особі, що притягається до адміністративної відповідальності для реалізації своїх прав та зважаючи, що він протягом встановленого строку не скористався цим правом, крім того представником ОСОБА_1 хоча й надано скріншот з сайту «Судова влада» щодо розгляду в Харківському апеляційному суді справи №619/1556/18, але жодним чином не підтверджено безпосередню її участь в такій справі, що не можна вважати поважною причиною неприбуття в судове засідання, суд вважає можливим розглядати справу у відсутність належним чином повідомленого ОСОБА_1 та його представника. Таким чином, суд розцінює такі клопотання як спосіб ухилення від адміністративної відповідальності та намагання затягування розгляду справи, оскільки відповідно до вимог ст. 38 КУпАП, строк накладення адміністративного стягнення спливає 04.04.2019 року.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінив зібрані докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом порушив вимоги п. 10.1 ПДР України, внаслідок чого було пошкоджено транспортні засоби, завдано матеріальну шкоду, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

До такого висновку суд дійшов на підставі наступних доказів:

-протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 189417 від 04.01.2019 року, який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій і є одним з основних джерел доказів, який складений з дотриманням всіх процесуальних вимог інспектором УПП;

-схемою місця ДТП з якої вбачається, що ДТП мала місце внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 п. 10.1 ПДР України;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 04.01.2019 року, які містяться в матеріалах справи;

-диском з відеозаписом, який міститься в матеріалах справи, та оглянутий в судовому засіданні, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом порушив вимоги п. 10.1 ПДР України.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Згідно з пунктом 10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

За таких обставин виявлених порушень вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

Суд, при вирішенні питання про накладення стягнення за допущене адміністративне правопорушення, враховуючи дані про особу ОСОБА_1, який до адміністративної відповідальності притягується вперше, провину визнав - вважає накласти адміністративне стягнення, у вигляді штрафу, передбаченому санкцією ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп..

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про судовий збір», ст. ст. 33-38, 124, ст. 247, ст. 266, ст. 276, ст. 283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ст.. 124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме - 340 (триста сорок) гривень (Банківські реквізити по сплаті штрафів в сфері дорожнього руху: отримувач коштів: ГУДКСУ у Харківській області; Код отримувача: 37874947; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: 0001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави, в особі Державної судової адміністрації України (реквізити: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: 6001; код класифікації доходів бюджету: 22030106), в розмірі 384 грн. 20 коп.

Постанова судді протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Харківського Апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Суддя: Г.В. Матвієвська