Справа № 199/7025/19
Провадження (3/199/2818/19)
ПОСТАНОВА

іменем України

25.10.2019 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Савченко Є.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого директором ТОВ «Метроком», відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного працівником поліції місцем проживання зазначена адреса: АДРЕСА_1 , у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , згідно протоколу №696 про адміністративне правопорушення від 01.08.2019 року. будучи директором ТОВ «Метроком», вчинив порушення ведення податкового обліку з порушенням установленого порядку, що призвело до завищення від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту в грудні 2017 року, на загальну суму 2511,0 грн., та занижено податок на додану вартість на суму 2890518,0 грн., за грудень 2017 року, чим порушено п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України.

ОСОБА_1 був сповіщеною про дату, час і місце судового розгляду справи судовою повісткою, яка направлялася поштою, а також через офіційний веб-сайт судової влади, тобто судом прийнято вичерпні заходи для їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного протоколу про адміністративне правопорушення. Також 24.10.2019 року через канцелярію суду було отримано клопотання від ОСОБА_1 , про відкладання розгляду справу, в якому суд вважає можливим відмовити враховуючи розумні строки розгляду адміністративної справи в суді.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності не з`явилася в судове засідання, при тому, що вона обізнана про розгляд даної справи, визнано можливим розгляд справи у її відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , якому ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, вважаю, що провадження по даній справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях останнього, з наступних підстав.

Зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), що суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положеннями ст.280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Системний аналіз ст.ст.55,56 Податкового Кодексу України, свідчить про те, що, податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Згідно з положеннями ст.56-18 Податкового кодексу України, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`я-зання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, податковим законодавством України поширено презумпцію невинуватості на процедуру оскарження.

Використовуючи надане законом право, ТОВ «Метроком», директором якого є ОСОБА_1 , звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення, складеного за результатами проведення зазначеної перевірки та рішення у справі дотепер не ухвалено, що також ставить під сумнів об`єктивність оскаржуваного судового рішення та свідчить про його передчасність.

Отже, з урахуванням того, що триває процедура оскарження, то і існує ймовірність скасування рішення податкового органу, що в свою чергу ставить під сумнів об`єктивність та правильність висновків перевірки, викладених у акті. За таких обставин даний акт перевірки, як доказ вини особи, не може безсумнівно доводити факт порушення ОСОБА_1 порядку ведення податкового обліку, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що при складанні вищезазначеного протоколу про адміністративне правопорушення №696 від 01.08.2019, посадовою особою не в повному обсязі та некоректно викладено суть адміністративного правопорушення з огляду на те, що фабула інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення виписана неналежним чином, без зазначення при яких саме обставинах було вчинено правопорушення і в чому саме воно виразилося, при цьому, у справі про адміністративне правопорушення взагалі відсутні в достатньому обсязі належні та допустимі докази вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки долучений до матеріалів справи акту «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Метроком» з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість», не може вважатися достатнім та належним доказом вчинення адміністративного правопорушення у зв`язку із тим, що Податковим кодексом України передбачено апеляційний порядок оскарження в адміністративному порядку (до вищестоящого податкового органу) посадовою особи податкового органу, у випадку, якщо суб`єкт господарювання не погоджується з рішенням Державної фіскальної служби України має право оскаржити його до суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України. При цьому ТОВ «Метроком» скористалось наданим Податковим кодексом України правом на оскарження рішення даного органу та звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, рішення наразі не прийнято, однак посадовою особою ДФС вказане не було враховано при направленні даного протоколу про адміністративне правопорушення до суду, що в свою чергу позбавляє суд можливості здійснити всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, а отже встановити чи винна особа, яка притягається до відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення.

При цьому за наслідками розгляду справи у відношенні ОСОБА_1 , суд приймає вмотивовану постанову тільки в межах обставин, викладених уповноваженою посадовою особою у протоколі про адміністративне правопорушення.

Також 07.10.2019 р. через канцелярію суду було отримано клопотання ОСОБА_1 від 07.10.2019 р. про зупинення провадження у справі, в якому суд вважає не-обхідним відмовити, оскільки зупинення провадження у адміністративній праві передбачається згідно ч.4 ст.277 КУпАП тільки у стравах про адміністративні коруп-ційні правопорушення, по іншим справам не передбачено діючими нормами КУпАП.

Крім того, суд вважає, що з урахуванням розумних строків розгляду справи, що спливає встановлений 38 КУпАП 3-х місячний строк накладання адміністративного стягнення, тому суд не находить задовільних підстав для відкладення розгляду справи і в цьому клопотанні ОСОБА_1 повинно бути відмовлено.

Участь особи у даній категорії страв не є обов`язковою, ОСОБА_1 належним чином сповіщався про дати розгляду справи, був обізнаний про них, про що свідчать його клопотання про відкладення розгляду, і суд вважає за можливе прийняти рішення по суті за відсутності ОСОБА_1

Приймаючи до уваги, що у справі відсутні в достатньому обсязі належні та допустимі докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, у суду не має можливості встановити факт вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення та наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Враховуючи, що відповідно до положень ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, прихожу до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247 ч.1 п.1, 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотань ОСОБА_1 про зупинення і відкладення судового розгляду відмовити.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: Є.М. Савченко