Провадження № 33/824/3242/2019 Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 24 липня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 384 грн. 20 коп. судового збору,

В С Т А Н О В И В :

За постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 04 червня 2019 року о 21 год. 50 хв. по вул. Вірменській в м. Києві, керував транспортним засобом «Фольксваген Кадді» н/з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, в порушення п. 2.5 ПДР, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про те, що водію ОСОБА_1 працівники поліції пропонували пройти огляд лише на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних засобів, він якого останній відмовився, проте в порушення ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену Наказом Міністерства внутрішніх

справ України та Міністерством охорони здоров`я України 09.11.2015 за № 1452/735, працівники поліції не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Крім того, захисник зазначає, що розгляд справи відбувся без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, хоча ним було направлено клопотання про відкладення справи.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, що підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність особи настає за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Мотивуючи постанову, суддя зазначив про те, що винуватість ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків та відеозаписом події з нагрудної камери поліцейського.

Проте, висновки судді на матеріалах справи не ґрунтуються.

Як випливає із змісту ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Огляд проводиться в закладах охорони здоров`я у двох випадках: 1)у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським за допомогою спеціальних технічних засобів; 2) в разі незгоди з його результатами (ч.3 ст.266 КУПАП).

За змістом п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз вимог зазначених нормативних актів свідчить про те, що у разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, поліцейський зобов`язаний висунути йому вимогу про проведення огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я і тільки відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження медичного огляду є порушенням вимог п.2.5 ПДР та тягне за собою відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

При апеляційному розгляді ОСОБА_1 пояснив, що відмовся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу - приладу «Драгер», проте працівниками поліції не було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я і вони одразу склали протокол про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З дослідженого при апеляційному розглядівідеозапису з нагрудної камери поліцейського, вбачається, що ОСОБА_1 відмовився на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, проте вимоги проходження огляду в закладах охорони здоров`я йому не висувалося.

З протоколу про адміністративне правопорушення та письмових пояснень очевидців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також не вбачається, що ОСОБА_1 пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння в органах охорони здоров`я та він відмовився від такого огляду.

Таким чином, доказів, які б підтверджували факт відмови водія від проходження медичного огляду на стан сп`яніння матеріали справи не містять.

Отже,висновок судді про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР, а також про його відмову від проходження в установленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, є помилковим.

За таких фактичних обставин постанова судді підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, задовольнити.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 24 липня 2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль