ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 203/2679/19 Головуючий в 1 інст. Смольняков О.О.
Провадження № 33/807/570/19 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ст. 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , справу за апеляційною скаргою потерпілої в адміністративній справі ОСОБА_2 на постанову судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 серпня 2019 року, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито у зв`язку з відсутністю складу даного адміністративного правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається із матеріалів справи, посадовою особою УПП в Дніпропетровській області відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, за те, що вона 13 червня 2019 року, о 13.30, керуючи в районі е/о № 70 на пр. Богдана Хмельницького в м. Дніпро автомобілем CHEVROLET AVEО, р/н НОМЕР_1 , перед зміною напрямку руху праворуч не переконалася що це буде безпечним, а також не надала дорогу автомобілю NISSAN JUKE, р/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який знаходився праворуч та рухався у попутному напрямку по тій смузі, на яку мала намір перестроїтися водій ОСОБА_1 , внаслідок чого допустила зіткнення та автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушила вимоги п. 10.1, 10.3 ПДР України.

За наслідками розгляду справи суддя закрив провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, адже судом встановлено, що остання не порушувала вимог п.п. 10.1, 10.3 ПДР України.

ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, обґрунтовуючи право на апеляційне оскарження тим, що їй в наслідок ДТП заподіяно моральну шкоду, і вона є потерпілою.

Просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги наводить своє бачення обставин ДТП зазначає, що саме автомобіль під керуванням ОСОБА_1 змінив напрямок руху праворуч та вчинив зіткнення з її автомобілем у той час, коли вона здійснювала рух по другій (середній) смузі руху.

Зазначає, що розташування транспортних засобів зображено поліцейськими виключно зі слів ОСОБА_1 і не підтверджується іншими доказами. На думку апелянта, її автомобіль був розташований на 0,5-0,7 метрів лівіше від правого краю проїжджої частини, а отже, з урахуваннями габаритів авто, повністю займав всю другу (середню) полосу руху, що спростовує показання ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про те, що «Ніссан» підрізав автомобіль «Шевроле».

Вказує на те, що пояснення ОСОБА_1 , які надані на місці пригоди, свідчать про те, що вона без достатніх причини декілька разів змінювала полосу руху, що залишилося без уваги та оцінки з боку районного суду.

Зазначає, що до пояснень свідка ОСОБА_3 потрібно ставитися критично, адже відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 він керував автомобілем сірого кольору, а ОСОБА_3 повідомив, що він рухався на автомобілі синього кольору. Також письмові пояснення свідка не містять відомостей про те, де знаходився транспортний засіб свідка після ДТП, чому ОСОБА_3 залишився чекати патрульну поліцію тощо.

Апелянт наводить положення п.п. 10.1, 10.3, 13.1, 13.3 ПДР України, які на її думку, порушила ОСОБА_1 та які перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із подією ДТП. Зазначає, що навіть якщо припустити, що обидва автомобілі почали одночасно перестроюватися у другу (середню) смугу для руху, то все одно автомобіль «Ніссан» мав би перевагу у русі в силу абз. 2 п. 10.3 ПДР.

В апеляційній скарзі також заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке слід залишити без розгляду, адже апеляційну скаргу подано у строк, передбачений ч. 2 ст. 294 КУпАП.

Ухвалою Верховного Суду від 20.09.2019 визначено підсудність справи за Запорізьким апеляційним судом.

В судове засідання апелянт ОСОБА_2 не з`явилася, направила клопотання про розгляд апеляційної скарги за її відсутності.

ОСОБА_1 надала пояснення, які є аналогічними її поясненням у суді першої інстанції. Додатково пояснила, що свідок ОСОБА_3 залишив номер телефону, та повернувся на місце пригоди, коли під`їхала патрульна поліція.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

За п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 10.3 ПДР у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Саме невиконання зазначених норм ПДР України ставилося у провину ОСОБА_1 посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення.

У суді першої інстанції ОСОБА_1 пояснила, що 13.06.2019, приблизно на початку 14-00 год., вона керувала автомобілем «Шевроле», рухаючись по пр. Б. Хмельницького у м. Дніпро у середній смузі. В районі лікарні № 16 на її полосі руху стояв автомобіль «Газель», який був в технічно несправному стані. Вона по лівій смузі об`їхала зазначений автомобіль та знов повернулася в середню смугу для руху. Коли проїхала декілька метрів прямо по своїй полосі, в її автомобіль з правого боку в`їхав автомобіль «Ніссан» під керуванням ОСОБА_2 Зазначений автомобіль після зіткнення фактично протягнув її автомобіль по полосі, трохи витиснувши на ліву смугу. Після ДТП протокол про адміністративне правопорушення було складено відносно ОСОБА_2

В апеляційному суді Васецька В ОСОБА_5 надала аналогічні пояснення.

Первинні пояснення ОСОБА_1 , відібрані у неї на місці пригоди, є аналогічними тим, що вона надавала в судових засіданнях апеляційного суду та суду першої інстанції (а.с. 8).

У первинних поясненнях ОСОБА_1 зазначила про наявність свідків ДТП: її сина, ОСОБА_6 , який був пасажиром у її транспортному засобі, та ОСОБА_3 , який рухався за її автомобілем.

Свідок ОСОБА_3 на місці пригоди надав письмові пояснення, відповідно до яких він рухався позаду автомобіля «Шевроле» та бачив як білий Ніссан, здійснюючи рух ліворуч на середню смугу руху «підрізав» автомобіль «Шевроле» (а.с. 9).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 підтвердив свої письмові показання, надав докладні свідчення щодо обставин ДТП.

Водночас ОСОБА_2 надавала протилежні свідчення, а саме наполягала на тому, що вона рухалася прямо, а автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , рухаючись із крайньої лівої на середню смугу, здійснив зіткнення.

Свідок ОСОБА_7 в суді першої інстанції дав показання на користь апелянта.

Вирішуючи питання показанням якого свідка надати перевагу, слід виходити із наступного.

Пункт 2.10 ПДР зобов`язує водія у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди вчинити певні дії, зокрема, встановити очевидців події.

Зважаючи на те, що про наявність свідка ОСОБА_7 ОСОБА_2 не вказувала під час оформлення матеріалів ДТП та складання відносно неї того ж дня протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 5), не зазначала про існування свідків і у свої заяві ім`я на начальника УПП про притягнення до відповідальності водія «Шевроле» (а.с. 2, 3), апеляційний суд має обґрунтовані сумніви щодо достовірності показань ОСОБА_7 .

В той же час підстав не довіряти показанням свідка ОСОБА_3 , який є очевидцем події, був опитаний працівниками поліції на місці ДТП, надав аналогічні пояснення у суді першої інстанції, не має, при цьому причини ймовірної обмови з боку свідка апелянтом не наведені. Помилкове зазначення ОСОБА_1 у письмових пояснення іншого кольору автомобіля, яким керував свідок, не вказує на недостовірність його показань.

Крім того, розташування транспортних засобів, що відображено у схемі місця ДТП, та характер пошкодження автомобілів, зафіксованих фототаблицею (а.с. 4, 6), вказують на переконливість версії події, яка викладена саме ОСОБА_1 та свідком ОСОБА_3

Є безпідставним посилання апелянта на те, що схему ДТП складено виключно зі слів ОСОБА_1 , адже схема складена працівниками поліції на місці ДТП, розташування автомобілів під час складання схеми не змінювалося, що підтверджується фототаблицею, правильність складання схеми засвідчені особистими підписами учасників пригоди, у тому числі і ОСОБА_2

Нічим не підтверджені доводи апелянта про те, що відповідно до пояснень ОСОБА_1 , які надані на місці пригоди, остання без достатніх причини декілька разів змінювала полосу руху, адже таких показань не містять матеріали справи.

Апеляційний суд відхиляє і доводи ОСОБА_2 про те, що в діях ОСОБА_1 . вбачаються порушення абз. 2 п. 10.3, п. 13.1, п. 13.3 ПДР, адже такі порушення ПДР не тільки не ставилися у провину ОСОБА_1 , але й не відповідають фактичним обставинам справи, встановленим судом.

Таким чином, висновки суду викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи, а доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення

Постанову судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 серпня 2019 року, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 , закрито у зв`язку з відсутністю складу даного адміністративного правопорушення, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 203/2679/19