Справа № 156/1143/18 Провадження №33/802/126/19 Головуючий у 1 інстанції:Нєвєров І. М.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАПДоповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2019 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Іваничівського районного суду Волинської області від 16.01.2019 щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою судді МАТВІЙЧУК Сергій Олегович, ІНФОРМАЦІЯ_1,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 05.12.2018 о 02 годині 40 хвилин в м.Жовква Жовківського району Львівської області по вул. Б.Хмельницького, 108, передав керування транспортним засобом, автомобілем марки «ВАЗ-21099», д.н.з. НОМЕР_2, водію ОСОБА_2, який перебував в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п 2.9 г Правил дорожнього руху.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, яке ставиться йому у провину. Вважає, що постанова судді не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною і необґрунтованою. Посилається на те, що матеріалами справи не доведено, що саме він передавав керування транспортним засобом водію ОСОБА_2, хоча дійсно з ним у той день відпочивали та за потреби змушені були їхати в інший населений пункт. Крім того, при накладенні стягнення не враховано даних про його особу, що він працює водієм, і право керування транспортним засобом є єдиним джерелом його доходу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримував свою апеляційну скаргу і просив скасувати постанову судді, закривши провадження у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Висновки судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп'яніння, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 400648 від 05.12.2018, в якому ОСОБА_1 власноручно зазначив, що: "більше не буде" (а.с.1);

- письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 як працівникам поліції, так і судді, який розглядав справу, у яких він підтвердив, що вживав разом з водієм ОСОБА_2 алкогольні напої та після цього передав йому керування транспортним засобом з метою поїздки в інший населений пункт. Зазначив, що при цьому перебував з ОСОБА_2 в автомобілі в якості пасажира, оскільки хвилювався, так як ОСОБА_2 був у стані алкогольного сп'яніння (а.с.3, 12);

- копією постанови судді Іваничівського районного суду Волинської області від 28.12.2018, згідно з якою ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП (а.с.17);

- копіями свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 23.02.2017 та полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 05.10.20018 відповідно до змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 володіє і користується транспортним засобом марки «ВАЗ-21099», д.н.з. НОМЕР_2, на законних підставах (а.с.15, 16).

Враховуючи наведене, суд першої інстанції повністю спростував версію апелянта про непричетність до вчинення правопорушення та прийшов до правильного висновку, що дії ОСОБА_1 необхідно кваліфікувати як передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп'яніння, тобто містять склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, на думку апеляційного суду, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення суд першої інстанції не в повному обсязі врахував вимоги закону.

Так, санкцією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено різне стягнення для водіїв, а також інших осіб.

Зокрема, для водіїв передбачено стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ст.1 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05 квітня 2001 року № 2344-ІІІ, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Таким чином, конструкція зазначених правових норм передбачає дві обов'язкові ознаки у їх невід'ємному зв'язку, які характерні для категорії "водій" - керування транспортним засобом і наявність посвідчення водія.

Як встановлено судом, ОСОБА_1, незважаючи на те, що має посвідчення водія, сам не керував автомобілем, а передав керування транспортним засобом водію ОСОБА_2

Тому ОСОБА_1 у даному випадку не є водієм, а відноситься до категорії "інші особи", стягнення для якої передбачено окремо санкцією ч.1 ст.130 КУпАП - лише штраф в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З урахуванням наведеного, постанову судді першої інстанції в частині накладеного адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 необхідно змінити, виключивши накладене на останнього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову судді Іваничівського районного суду Волинської області від 16.01.2019 щодо ОСОБА_1 в частині накладеного адміністративного стягнення - змінити.

Залишити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень.

Виключити накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

В іншій частині постанову судді залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.П. Денісов