КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/114/2019 Постанова винесена суддею Буймовою Л.П.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 та захисника Ващенка О.М., розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Фастів Київської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1

на постанову судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2018 року

в с т а н о в и в:

Постановою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352, 40 грн.

Як встановив суддя місцевого суду, 29 квітня 2018 року близько 04 год. 10 хв. в м. Фастів, по вул. Залізничній, ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, не чітка мова). Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2018 року, а справу щодо нього закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в справі відсутні належні та допустимі докази його вини у вчиненні правопорушення, а тому судове рішення, яке до того ж постановлено з порушенням його процесуальних прав, передбачених ст. 268 КУпАП, є незаконним.

Звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення складався без його участі та наведені в ньому обставини правопорушення не відповідають дійсним; пояснення свідків, які ідентичні та викладені на заздалегідь підготовлених бланках, заповнених інспектором патрульної поліції, не містять повної інформації щодо обставин його відмови від огляду на стан сп'яніння. При цьому апелянт стверджує, що від огляду на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі він не відмовлявся та під час спілкування з поліцейськими взагалі були відсутні свідки. Крім того, поліцейські не відсторонили його від керування транспортним засобом, що свідчить про безпідставність вимоги пройти огляд на стан сп'яніння.

Одночасно в апеляційній скарзі ОСОБА_2 порушив питання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2018 року, поважність причин пропуску якого обґрунтував тим, що розгляд справи відбувся у його відсутність, а про наявність постанови йому стало відомо 20 липня 2018 року після ознайомлення з матеріалами провадження.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду Шурком В.Б. пропущений з поважних причин, оскільки справу було розглянуто без його участі, і твердження апелянта про те, що він з постановою ознайомився лише 20 липня 2018 року не спростовуються матеріалами справи, а тому процесуальний строк оскарження підлягає поновленню.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та захисника Ващенка О.М. на підтримку апеляційних вимог, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення та додатково надані докази, прихожу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з'ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає, зокрема, відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Проведення огляду на стан сп'яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок).

За положеннями ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп'яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Зазначені вимоги закону знайшли своє відображення і в п. 7 розділу 1 Інструкції, в якому визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП. При цьому в п. 6 Порядку вказано, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я; водночас у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п. 8 Порядку).

Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 встановлено, що суддя місцевого суду при розгляді цієї справи дотримання поліцейським зазначених вимог закону та підзаконних нормативних актів під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не перевірив; не дивлячись на те, що в матеріалах справи відсутні пояснення ОСОБА_2 по суті адміністративного правопорушення, розглянув справу у відсутність ОСОБА_2, не маючи при цьому даних про належне його повідомлення про розгляд справи в суді, водночас висновки судді в постанові про доведеність вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам провадження, отже є підстави вважати, що суддею місцевого суду не були виконані вимоги ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 19 квітня 2018 року (а.с. 1), ОСОБА_2 29 квітня 2018 року близько 04 год. 10 хв. в м. Фастів, по вул. Залізничній керував транспортним засобом «Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, не чітка мова)."Продувати прилад "Алкосап" в ЦРЛ м. Фастова відмовився", чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У протоколі працівником поліції також зазначено, що ОСОБА_2 відмовився надати посвідчення водія та пояснення по суті правопорушення, що є сумнівним, оскільки з цього ж протоколу слідує, що особа водія була встановлена на підставі посвідчення водія ВАЕ 247508 від 11.08.2011.

При цьому в протоколі відсутні будь-які дані про роз'яснення ОСОБА_2 процесуальних прав, вручення копії протоколу та відповідно немає в ньому підписів ОСОБА_2

До протоколу долучені: акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (без дати), за змістом якого ОСОБА_4 в присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовився від огляду на стан сп'яніння за допомогою алкотестеру "Алкосап" (а.с.3) та пояснення указаних свідків, виготовлені на бланках, за змістом яких ОСОБА_2 відмовився і від огляду на стан сп'яніння у медичному закладі (а.с.4).

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 пояснив, що 29 квітня 2018 року керував автомобілем марки «Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Залізничній в м. Фастові Київської області та був зупинений працівником поліції, який причину зупинки не пояснив, але попросив вийти з автомобіля та повідомив, що з автомобіля чути запах алкоголю. Далі працівник поліції запропонував йому пройти огляд на стан сп'яніння на місці, проте він (ОСОБА_2.) відмовився, оскільки були відсутні свідки. Йому поліцейський запропонував проїхати до лікаря, з чим він погодився, але попросив запросити на огляд свідків, після чого поліцейський повідомив, що він може бути вільним, оскільки відмовляється від огляду. Під час його спілкування з поліцейськими свідків не було і протокол про адміністративне правопорушення в його присутності не складався.

З метою перевірки пояснень ОСОБА_2 і доводів апеляційної скарги щодо недотримання поліцейськими процедури огляду на стан алкогольного сп'яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення судом апеляційної інстанції неодноразово приймалися заходи для виклику в судове засідання свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7, які в протоколі та окремих поясненнях формально підтвердили факт відмови ОСОБА_2 від огляду на стан алкогольного сп'яніння, а також інспектора патрульної поліції Слюсар М.П., який склав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2

Проте зазначені свідки в судове засідання не з'явилися, не повідомивши про причини неприбуття, і забезпечити їх явку з урахуванням особливостей провадження по справі про адміністративне правопорушення суд позбавлений можливості.

Між тим, свідок ОСОБА_6 направила до суду пояснення, за змістом яких 29 квітня 2018 року в її присутності ОСОБА_2 не відмовлявся від огляду на стан сп'яніння, а про такі обставини їй повідомили поліцейські, тому вона і підписала складені ними документи.

Указані пояснення свідка фактично узгоджуються з поясненнями ОСОБА_2, підстав не брати їх до уваги, з огляду на положення ст. 251 КУпАП, у суду немає, а тому слід визнати, що обґрунтовані сумніви щодо невиконання ОСОБА_2 вимог п. 2.5 ПДР України та його відмови від огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку, а саме у присутності двох свідків, не спростовуються доказами по справі.

Крім того, незастосування поліцейськими заходів забезпечення провадження у справі про адміністративні правопорушення, які передбачені ч. 1 ст. 266, ч. 1 ст. 265-2 КУпАП, у сукупності з встановленими апеляційним судом обставинами свідчить про відсутність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння, що потребувало його огляду.

Таким чином, враховуючи, що за змістом ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь, а відповідно до вимог ч. 2 ст. 255 КУпАП обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, прихожу до висновку, що доводи ОСОБА_2 про те, що він не відмовлявся в присутності двох свідків від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, знайшли своє підтвердження. А тому вважаю, що в провадженні щодо ОСОБА_2 поліцейським не були дотримані вимоги ст. 266 КУпАП та вищенаведених Інструкції і Порядку, оскільки, як було встановлено судом апеляційної інстанції, ОСОБА_2 не пропонувалось в присутності двох свідків пройти огляд на стан сп'яніння в установленому законом порядку, а саме, за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки чи у відповідному медичному закладі.

Відтак, відомості щодо фактичних обставин правопорушення, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, не знайшли свого підтвердження доказами по справі. При цьому сам по собі протокол не може бути безспірним доказом винуватості особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, вважаю, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддею місцевого суду не було дотримано вимог, передбачених ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, матеріали провадження не містять допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, постанова судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2018 року - скасуванню з прийняттям рішення про закриття провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто судовий збір - скасувати, а провадження в справі щодо ОСОБА_2 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.П. Павленко