Справа № 346/5657/18
Провадження № 3/346/66/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді Беркещук Б.Б.

за участі секретаря: Костромін Н.Р.,

з участю особи, що притягується

до адмінвідповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Ковріжних В. Г.

законного представника ОСОБА_2 ,

представника служби у справах дітей

Коломийської міської ради Грицко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия матеріали, які надійшли від Коломийського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, за ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

06 листопада 2018 року поліцейським Коломийського ВП ГУНП Кочмар І.В. складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що 06 листопада 2018 року близько 18 год. в АДРЕСА_2 Коломия АДРЕСА_3 .. Валова ОСОБА_1 тягав за форменний одяг працівників поліції, голосно виражався нецензурною лайкою та намагався втекти, чим вчинив злісну непокору працівникам поліції.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав та вказав, що 06 листопада 2018 року близько 17 год. 40 хв. він, його брат ОСОБА_3 та товариш ОСОБА_4 йшли в центр міста через квітковий ринок, де їх зупинили невідомі люди у цивільному одязі, один з яких взяв його за лікоть і наказав йти з ними. Після чого підійшов інший чоловік у цивільному одязі і вказуючи пальцем сказав іншим: « Беріть цього і цього». Потім наказали сісти в машину, на що він заперечив та повідомив, що є неповнолітнім, однак до нього застосували кайданки. У відділі поліції було складено протокол у справі про адміністративне правопорушення, проте він повідомив працівнику поліції, що без адвоката даний протокол не підпише. Працівники поліції пояснили, що протокол склали по тій причині, що він не виконав вимогу працівника поліції сісти в машину. Після цього поїхали в лікарню для його освідування на вживання алкоголю, однак від проходження в медичному закладі такого освідування він відмовився. Вказує, що непокори не вчиняв, нецензурними словами не виражався, а з переляку намагався вирватися.

Представник особи, що притягується до адмінвідповідальності ОСОБА_5 доповнив, що коли приїхав у Коломийський ВП ГУНП, де знаходились неповнолітній ОСОБА_6 , його мати та поліцейський, який починав складати протокол про адміністративне правопорушення, працівник поліції ігнорував його зауваження, не допускав його, мотивуючи тим, що не має договору про надання правової допомоги. Він, захисник ОСОБА_5 рекомендував ОСОБА_7 не проходити освідування так як працівники поліції не аргументували причину затримання та доставлення до відділу поліції. Вказує, що неповнолітній ОСОБА_6 та інші хлопці були затримані з інших причин, зокрема неповнолітній ОСОБА_7 є фігурантом в кримінальному провадженні і слідчий таким чином намагався вручити повідомлення про підозру з приводу чого насильно доставили до відділу поліції з наміром, щоб ОСОБА_6 був без адвоката. Вважає такі дії працівників поліції спланованою акцією. Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази, які б з точки зору їх допустимості, належності та достатності підтверджували вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП. а саме, нібито висловлювання неповнолітнім ОСОБА_1 нецензурною лайкою, шарпання за формений одяг працівників поліції та намагання втекти, як про це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, за своєю суттю не можна кваліфікувати як злісну непокору законної вимоги працівника поліції до моменту достовірного доведення факту невиконання ОСОБА_1 саме законних розпоряджень та вимог поліцейського.

Просить суд провадження в даній справі про адміністративне правопорушення закрити згідно п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що гуляли з хлопцями в місті і біля квітково ринку поблизу кафе Джем, підійшов один чоловік в цивільному одязі та зловив за руку неповнолітнього ОСОБА_9 і наказав йти з ним. Пізніше підійшли ще троє чоловіків у цивільному одязі і сказали, не пояснюючи нічого, забрати його, ОСОБА_10 та хлопців у відділ поліції, а на заперечення ОСОБА_11 , застосували до останнього кайданки. Ствердив, що він та неповнолітній ОСОБА_7 нецензурно не виражались, а коли скручували руки він обурювався та шарпав за одяг, оскільки теж не погоджувався з такими діями невідомих чоловіків у цивільному одязі.

Судом вживались заходи для виклику інспектора Коломийського ВП Кочмар І.В. , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , котрі зазначені в протоколі як поняті, а також свідка ОСОБА_14 , однак останні в судове засідання не з`явились з невідомих причин.

Відповідно до рапортів поліцейського ВП ГУНП Кочмар І.В. та інспектора Коломийського ВП ГУНП Гураль М.В. від 06.11.2018 р., під час несення ними служби на маршруті патрулювання близько 17 год. 30 хв. по вул.. Валова було помічено трьох підозрілих осіб, які між собою виражалися нецензурною лайкою . Представившись даним особам, вони зробили їм зауваження про недопустимість антигромадської поведінки, на що один із трьох осіб не відреагував та продовжив виражатися нецензурною лайкою. Даному громадянину запропоновано проїхати до Коломийського відділу поліції для встановлення особи та складання адмінпротоколу на що останній агресивно відреагував, шарпав за форменний одяг та намагався втекти. До даного громадянина було застосовано заходи фізичного впливу, а саме прийоми рукопашного бою та кайданки для конвоювання в Коломийський відділ поліції. Було повідомлено батьків ОСОБА_1 який виявився неповнолітнім, складено адміністративний протокол за ст. 185 КУпАП та в присутності батьків запропоновано пройти медичне освідчення на факт вживання алкоголю та наркотичних засобів в Коломийській ЦРЛ , на що останній в присутності лікаря відмовився (а.с.3,4).

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, визначені статтею 280 КУпАП. Зокрема, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із приписами статей 251, 252 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 62 Конституції України, якою гарантовано дотримання державою принципу презумпції невинуватості особи, передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом ст. 185 КУпАП адміністративна відповідальність настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Згідно зі ст. 185 КУпАП злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які виконують службові обов`язки.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних і допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законним вимогам працівників поліції. Жодними матеріалами справи не підтверджується факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення відповідно до вимог КУпАП та його вини у вчиненні цього правопорушення у визначеному законом порядку.

При цьому, принцип презумпції невинуватості, який відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод із урахуванням прецедентної практики її застосування Європейським судом з прав людини, враховуючи критерій суворості покарання за вчинення адміністративного правопорушення, поширюється також на справи про притягнення осіб до адміністративної відповідальності (справа «Лутц проти Німеччини», рішення від 25.08.1987 р., § 182; справа «Маліге (Malige) проти Франції», рішення від 23.09.1998 р.; справа «Лауко та ОСОБА_15 проти Словаччини», рішення від 02 вересня 1998 року, ReportsofJudgmentsandDecisions 1998-VI).

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, полягає у злісній непокорі саме законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків.

Таким чином, питання законності розпорядження або вимоги працівників поліції є предметом обов`язкового з`ясування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

Разом з цим не встановлено наявність об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП, не з`ясовано, які саме дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівниками поліції як протиправні.

Протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не містить опису об`єктивної сторони вчиненого правопорушення, оскільки не зазначено вимог, стосовно яких ОСОБА_1 було вчинено непокору та у чому полягає її злісність, а також характеру дій, що розцінюються як непокора, у зв`язку з чим неможливо достовірно установити, чи були дії працівників поліції законними та які правові наслідки подальших дій особи, до якої ці вимоги було висунуто.

В порушення ст. 256 КУпАП, згаданий протокол про адміністративне правопорушення не містить відомості про свідків правопорушення, до протоколу не долучено пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, пояснення свідків, чи очевидців події, батьків неповнолітнього.

Таким чином, жодних доказів, відповідно до ст. 251 КУпАП, які вказують на винуватість ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення матеріали справи не містять, вказані порушення при оформленні та складанні протоколу про адміністративне правопорушення ставлять під сумнів правильність та законність його складання, а матеріали справи не містять достатніх доказів, які б підтверджували факт вчинення правопорушення та спростовували пояснення ОСОБА_1 , захисника Ковріжних В.Я., та свідка ОСОБА_16 .

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що справу слід закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Враховуючи наведене, керуючись, ст.ст. 185, 247, 251,256, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі щодо ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Беркещук Б. Б.