Номер провадження 33/804/666/19
Суддя першої інстанції Шевченко О.А.
Суддя апеляційної інстанції Бєдєлєв С.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 жовтня 2019 року м. Маріуполь

Суддя Донецького апеляційного суду Бєдєлєв С.І., за участю секретаря Меркулової Я.О., розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27серпня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200,00 грн. на користь держави з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Особи, що брали участь

у розгляді справи: ОСОБА_1

захисник: Богославець М.М.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 8 липня 2019 року об 11:40 год. в Мангушському районі Донецької області по автодорозі Маріуполь - Мангуш (10 км) керував транспортним засобом «Honda Civic», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді від 27 серпня 2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200,00 грн. на користь держави з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить постанову судді скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Одночасно просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки справа була розглянута у його відсутність, постанову судді він отримав поштою 10 вересня 2019 року, тобто строк на апеляційне оскарження постанови він пропустив з поважних причин.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що він наркотики не вживав, його очі, які, як зазначено у протоколі, начебто не реагували на світло, на місці зупинки ніхто не перевіряв. Тому вважає, що його зупинили не законно і незаконно запропонували пройти медогляд.

Вказує, що він не відмовлявся пройти медогляд у медичному закладі, а навпаки просив пройти медобстеження не Мангушському медичному закладі, якому він не довіряє по особистим мотивам, а в медичному закладі м. Маріуполя, в чому йому було відмовлено. Тому він невідкладно прибув в наркологічний диспансер м. Маріуполя, де пройшов огляд, за результатами якого ніяких ознак алкогольного або наркотичного сп`яніння в нього не було виявлено, про що йому було видано довідку.

Цю довідку він 27 серпня 2018 року - в день розгляду справи, у суді пред`явив секретарю судових засідань, на що остання сказала, що у зв`язку із цією довідкою його не будуть притягувати до адміністративної відповідальності і йому необов`язково бути присутнім при розгляді справи. Запропонувала віддати їй цю довідку і написати заяву про розгляд справи у його відсутності, на що він погодився.

Отже, 27 серпня 2019 року він був присутнім у суді, але від участі в судовому засіданні його було відсторонено без його волі, а 10 вересня 2019 року поштою він отримав постанову судді про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Зазначає, що як би він знав, що його буде притягнуто до адміністративної відповідальності, то заявив би клопотання про відкладення розгляду справи для надання йому часу для ознайомлення з матеріалами справи та звернувся би за юридичною допомогою, тобто було порушено його право на захист.

Крім того, вказує, що працівники поліції не роз`яснили йому правові наслідки відмови від проходження медогляду в смт. Мангуш, а також його права відповідно до ст. 268 КУпАП, чим порушено ст. 256 КУпАП.

Також звертає увагу, що з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що інцидент мав місце об 11:50 хв., а не об 11:40 год., як зазначено у постанові судді.

Відповідно до довідки, він пройшов медогляд о 14:04 год., тобто всього через 14 хвилин після спливу двох годин. При цьому, пояснює, що до наркологічного диспансеру він прибув не в 14:04 год., а на 30 - 40 хвилин раніше, про що можна довідатися з журналу реєстрації медичного закладу.

Заслухавши ОСОБА_1 , його захисників, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Мотиви суду

Згідно ст. 285 КУпАП копія постанови судді протягом трьох днів після її оголошення вручається або надсилається особі, відносно якої вона винесена.

Відповідно зі ст. ст. 287, 294 КУпАП постанова судді по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності, потерпілим протягом 10 днів з дня її винесення. Пропущений строк може бути поновлений, якщо особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про поновлення цього строку.

З матеріалів справи вбачається, що постанова судді про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. на користь держави з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік, винесена 27 серпня 2019 року, при розгляді справи і при оголошенні постанови ОСОБА_1 присутнім не був.

В цей же день йому направлена поштою копія постанови, однак відомостей про те, коли він її отримав у матеріалах справи відсутні (а.с. 20).

Тому вважаю, що строк він пропустив з поважних причин, у зв`язку із чим цей строк підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 , написана власноруч 27 серпня 2019 року про розгляд справи у його відсутність, до якої надані його письмові пояснення щодо події (а.с. 13, 14).

Отже суддя відповідно до вимог закону розглянув справу за відсутністю ОСОБА_1 на підставі його заяви, письмових пояснень, доданих до неї, та наявних в справі матеріалів.

Апеляційні доводи про його відсторонення працівником суду від участі у розгляді справи ні чим не підтверджені, а навпаки спростовуються його заявою та доданими до неї матеріалами.

З урахуванням цього слід визнати, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права, якими наділена особа, котра притягається до адміністративної відповідальності, й зокрема права давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо.

Тому апеляційні доводи ОСОБА_1 з цього приводу є безпідставними.

Згідно ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення та суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації . трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Такий висновок є правильним, оскільки ґрунтується на досліджених доказах.

Так суддя обґрунтовано послався на відомості, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 050646 від 8 липня 2019 року; письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які підтвердили, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду в медичному закладі для визначення ступеню наркотичного сп`яніння; відеозапис з нагрудних відеореєстраторів патрульних поліцейських, на якому зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі. (а.с. 2, 4, 7). Більш того, сам ОСОБА_1 в протоколі зазначив про відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння взагалі в медичному закладі, а не саме в медичному закладі смт. Мангуш. При цьому, з протоколу вбачається, що йому були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП. Щодо апеляційних тверджень про не роз`яснення поліцейськими наслідків відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, то вони не ґрунтуються на законі, оскільки він сам як учасник дорожнього руху, повинен знати ці наслідки. Тому вказані апеляційні доводи також є безпідставними.

Крім того суддя дійшов правильного висновку, що проведений огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, довідка за результатами якого долучена до матеріалів справи, не звільняє ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене ним порушення, оскільки цей огляд в порушення вимог ст. 266 КУпАП проводився не в присутності поліцейського та після спливу двох годин.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оскільки, адміністративна відповідальність за ст. 130 ч.1 КУпАП настає у разі відмови водія пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в діях ОСОБА_1 є склад даного адміністративного правопорушення.

Таким чином, при судовому розгляді адміністративної справи суддею дотримані норми КУпАП, порушення, які тягли б скасування судового рішення не встановлені. Тому апеляційні доводи ОСОБА_1 є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ

поновити ОСОБА_1 строк на подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

ПостановуЖовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 серпня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Донецького апеляційного суду Бєдєлєв С.І.