ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/782/19 Справа № 213/1372/18 Суддя у 1-й інстанції - Алексєєв О. В. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання потерпілого ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 про поновлення строку апеляційного окарження постанови Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 грудня 2018 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого начальником дільниці ТОВ "Гломалкомпані", зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

якою справу про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 , 14.05.2018 року о 17.35 годині, рухаючись по автошляху Р74, в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, керуючи автомобілем ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем марки ВАЗ 217030, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 грудня 2018 року справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, а також стягнуто з нього витрати на проведення експертизи в розмірі 2288 гривень.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, потерпілий ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, в який просять поновити строк для оскарження цієї постанови, оскільки потерпілий ознайомився з матеріалами справи 17.01.2019 року, однак, в силу своєї правової недосвідченості, та тільки після зустрічі зі своїм представником, яка відбулась після 23.01.2019 року, ним було прийнято рішення про необхідність оскарження постанови суду, також просять постанову скасувати, винести нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрити провадження по справі, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.2 ст.38 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги вказують на те, що зміст постанови містить не повний виклад пояснень ряду допитаних осіб щодо фактичних обставин скоєння ДТП, в ньому також відсутній виклад судом своєї позиції щодо наявних розбіжностей в показаннях сторін та свідків.

Вказують на те, що в постанові суду були повністю упущені, а тому не враховані пояснення свідка ОСОБА_4 , яка в ході судового розгляду справи повідомила, що бачила як одразу після скоєння ДТП, ОСОБА_1 навмисно змінив розташування свого автомобіля на проїзній частині, шляхом здійснення руху заднім ходом в сторону узбіччя справа. Інші пасажири автомобіля, під керуванням потерпілого, та інспектор поліції, в судовому засіданні підтвердили факт умисної зміни ОСОБА_1 , з метою уникнення відповідальності, місця розташування свого транспортного засобу відразу після ДТП, проте суд не звернув на це уваги, та не надав вказаному факту належної оцінки.

Зазначають, що судом не всі було досліджено матеріали справи, оскільки постанова не містить доказів аналізу та оцінки такого доказу як висновок експерта № 7/10.1/313 від 29.11.2018 року, так і інших наявних в матеріалах справи доказів, в тому числі оцінки як доказів протоколів проведення оглядів ДТП від 14.05.2018 року та 25.09.2018 року.

Також, постанова суду не містить оцінки показам допитаних в судовому засіданні свідків, порівняння та співставлення їх з наявними в матеріалах справи письмовими та іншими доказами, в останніх також відсутній аналіз кожного наявного доказу на предмет його належності та допустимості.

Таким чином, постанова суду взагалі не містить опису обставин, які були встановлені судом під час розгляду справи, ні переліку досліджених ним доказів, ні їх оцінки на предмет доказовості або недоказовості.

Вказують на те, що обставини справи є належно встановленими та доведеними усіма зібраними по ній доказами, в тому числі й висновком експерта № 7/10.1/313 від 29.11.2018 року, а тому посилання суду на факт ненадання експертом повних відповідей на всі поставленні йому питання, як на підставу неможливості в цілому використання цього експертного висновку, є необґрунтованим.

Відповідно до вказаного висновку, ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 10.1 та 10.5 ПДР, та його дії перебували у причинному зв`язку з настанням події ДТП, при цьому у діях ОСОБА_2 невідповідностей вимогам ПДР, які б знаходились в причинному зв`язку із настанням ДТП, не вбачається.

Також, доказом порушення, саме водієм ОСОБА_1 , вказаних вимог ПДР є характер та місце розташування механічних ушкоджень автомобілів. Так, внаслідок цього зіткнення автомобіль потерпілого отримав значні механічні ушкодження вздовж усієї лівої частини, а на автомобілі ОСОБА_1 , аналогічні ушкодження маються лише на його передній частині.

Зазначають, що наведений в експертному висновку № 7/10.1/313 від 29.11.2018 року варіант механізму цього ДТП під № 2, в рамках якого експертом були надані повні та вичерпні відповіді на всі поставлені йому питання, є фактично встановленим та належно доведеним усіма зібраними по справі письмовими та іншими доказами, а тому він відповідає фактичним обставинам скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Також вказують на те, що ухвалення судом рішення відбувалось без їх належного повідомлення про дату та час розгляду справи, про постанову суду дізналися випадково, при цьому копії цієї постанови були ними отримані 23.01.2019 року та 24.01.2019 року, тобто після набрання нею законної сили.

Окрім цього, судом було порушено їх права, передбачені ст.ст. 251, 269, 270 КУпАП, а саме, права заявляти клопотання та надавати додаткові докази.

Також, судом залишилось не розглянутим клопотання представника потерпілого про виклик для допиту іншого поліцейського ОСОБА_5 , який також приймав участь у складанні протоколу серії БД №075336 від 14.05.2018 року.

Окрім цього, сторона потерпілого була позбавлена можливості долучити до матеріалів справи додатково витребувані нею письмові докази, а саме лист Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області від 10.08.2018 року, разом з доданим до нього паспортом автодороги загального користування Р-74 "П`ятихатки-Кривий Ріг-Широке", що мало істотне значення для справи.

Потерпілий та його представник підтримали клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, заперечував щодо його задоволення.

Дослідивши заявлене клопотання, перевіривши матеріали справи, вважаю за необхідне відмовити у задоволенні вказаного вище клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді першої інстанції у зв`язку з недоведеністю поважних причин пропуску такого строку, а апеляційну скаргу повернути потерпілому та його представнику, як особам, які її подали, виходячи з такого.

Згідно із ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Доводи потерпілого та його представника про те, що судом першої інстанції їх не було належним чином повідомлено про день та час розгляду справи, мають місце, але потерпілий ОСОБА_2 відповідно до заяви ( а.п.108), яка ним подана до суду 16.01.2019, наступного дня- 17.01.2019 ознайомився з матеріалами провадження у повному обсязі та отримав їх фотокопії.

Відповідно до постанови від 28.12.2018, щодо якої подано апеляційну скаргу, в резолютивній частині є роз"яснення строку та порядку її оскарження- протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.п.104).

Отже, ознайомившись з матеріалами провадження, потерпілий ОСОБА_2 отримав інформацію щодо строку та порядку оскарження постанови 17.01.2019, а тому не позбавлений був можливості подати апеляційну скаргу протягом десяти днів, при цьому з урахуванням вихідних днів останнім днем для подачі апеляційної скарги є 28.01.2019.

До цього часу 23.01.2019 з матеріалами справи в повному обсязі ознайомився його представник ОСОБА_3 (а.п.109), та отримав копію постанови суду від 28.12.2018(а.п.110), а тому ОСОБА_2 мав можливість отримати правову допомогу за вказаних обставин.

24.01.2019 потерпілий ОСОБА_2 звертається до суду із заявою про видачу копії постанови суду, яку отримав 25.01.2019 (а.п.111).

Отже, потерпілий до 28.01.2019 ознайомився з матеріалами справи, отримав копію постанови, однак до 28.01.2019 з апеляційною скаргою не звернувся. Отже, потерпілим не наведено поважних причин пропуску строку апеляційного оскарження. Надані ним довідки щодо позмінного графіку роботи не вказують на поважні причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови, оскільки потерпілий 16.01.2019, 17.01.2019, 24.01.2019, 25.01.2019 надавав до суду заяви, знайомився з матеріалами, отримував їх копії.

Представник потерпілого Горовенко С.В., отримавши копію постанови 23.01.2019, подав апеляційну скаргу разом із потерпілим 04.02.2019 (а.п.114), яку їм повернуто 14.02.2019 року постановою судді Дніпровського апеляційного суду, у зв"язку з тим, що ними не обґрунтовано причини пропуску строку апеляційного оскарження з 17.01.2019 по 23.01.2019.

В клопотанні про пропуск строку апеляційного оскарження представник потерпілого вказує про неотримання вказаної постанови.

Разом з тим, враховуючи те, що починаючи з 04.02.2019 до часу подачі заяви про повідомлення результатів апеляційного розгляду 31.05.2019 (а.п.134) представник потерпілого впродовж тривалого часу не вживав заходів для того, щоб дізнатися про стан судового провадження, відсутні підстави для задоволення його клопотання щодо поновлення строку апеляційного оскарження.

У рішенні ЄСПЛ "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03, 3 квітня 2008 року) суд вказав, що визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" Aleksandr Shevchenko v.Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

З часу розгляду справи щодо ОСОБА_1 та до часу подачі апеляційної скарги - 04.02.2019 року пройшов значний час, протягом якого потерпілий та його представник мали можливість дізнатися про стан провадження та подати апеляційну скаргу.

При цьому, оцінюючи обставину щодо розумних інтервалів часу, враховуються положення ст.294 КУпАП щодо встановлення двадцятиденного строку апеляційного перегляду, тоді як минуло майже чотири місяці з часу подачі апеляційної скарги.

Інших підстав поновлення строку апеляційного оскарження, які б свідчили про поважність причин пропуску, потерпілим та його представником не зазначено.

З огляду на викладене, вважаю за необхідне відмовити потерпілому ОСОБА_2 та його представнику ОСОБА_3 в поновленні строку апеляційного оскарження та повернути апеляційну скаргу, оскільки пропущено строк апеляційного оскарження без поважних причин.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити у поновленні потерпілому ОСОБА_2 та його представнику ОСОБА_3 строку для апеляційного оскарження постанови Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 грудня 2018 року.

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 на постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 грудня 2018 року- повернути.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко