Провадження № 33/801/285/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Чернюк І. В.
Доповідач: Сопрун В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Сопруна В.В.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.124 та ч.3 ст.130 КУпАП, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 04 лютого 2019 року,

в с т а н о в и в:

11 грудня 2018 року о 22 год 50 хв в м. Вінниці Т0204 16 км, водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 не дотримався безпечної швидкості та не врахував дорожньої обстановки, в результаті чого здійснив наїзд на електроопору, що призвело до ДТП та механічних пошкоджень автомобіля. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 12.1 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, 11 грудня 2018 року о 22 год 50 хв в м. Вінниці Т0204 16 км, водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, який двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився в КП «Вінницький обласний наркологічний диспансер» «Соціотерапія», висновок №2906 від 11 грудня 2018 року. Своїми діями порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР та вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст.130 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 лютого 2019 року визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 та ч.3 ст.130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, розміром 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком десять років. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 384,20 грн. на користь держави.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, так як участі у розгляді справи він не приймав, також просив скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності та закрити провадження у справі в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими.

В судове засідання призначене на 27 березня 2019 року правопорушник ОСОБА_2 не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду його апеляційної скарги, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, сформованої у справі «Пономарьов проти України», де зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження та що заявник має сприяти розгляду справи, оскільки він є найбільш зацікавленим в її розгляді та враховуючи те, що саме ОСОБА_2 було подано апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції, тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 04 лютого 2019 року слід задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження даної постанови, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

ОСОБА_2 не був присутній в судовому засіданні на розгляді справи про адміністративне правопорушення, копію постанови суду було йому направлено 06 лютого 2019 року, таким чином ОСОБА_2 був позбавлений можливості оскаржити дану постанову у десятиденний строк, відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП.

Враховуючи зазначені вище обставини, пропущений строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 04 лютого 2019 року ОСОБА_2 пропустив з поважних причин, а тому на підставі ст.289 КУпАП він підлягає поновленню.

У відповідності до приписів ч.1 ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката.

Згідно з ч.3 ст.271 КУпАП, якщо особа є суб'єктом права на безоплатну вторинну правову допомогу, у розгляді справи про адміністративне правопорушення може брати участь адвокат, який призначений центром із надання безоплатної вторинної правової допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з клопотанням про призначення йому захисника через центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

У статті 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» визначено перелік суб'єктів права на безоплатну вторинну правову допомогу.

Відповідно п.1 ч.1 ст.20 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» особі може бути відмовлено в наданні безоплатної вторинної правової допомоги за наявності хоча б однієї з таких підстав: особа не належить до жодної з категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 не надав суду жодних відомостей про те, що він є суб'єктом права на безоплатну вторинну правову допомогу у відповідності з вимогами Закону України «Про безоплатну правову допомогу».

Разом з тим, Законом України «Про безоплатну правову допомогу» не передбачено призначення судом захисника по справах про адміністративні правопорушення, крім випадків затримання чи адміністративного арешту.

При цьому слід зазначити, що протокол складено 11 грудня 2018 року, судом першої інстанції, неодноразово відкладався розгляд провадження та надавалась ОСОБА_2 можливість, та достатньо часу, звернутися за правовою допомогою до захисника як для укладання договору так і для звернення до Центру вторинної правової допомоги.

Отже клопотання ОСОБА_2 підлягає відхиленню.

Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги, щодо відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 та ч.3 ст.130 КУпАП є необґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення серії БД№303776 від 11 грудня 2018 року було складено щодо ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП, оскільки він керував автомобілем НОМЕР_2, не дотримався безпечної швидкості та не врахував дорожньої обстановки, в результаті чого здійснив наїзд на електроопору, що призвело до ДТП та механічних пошкоджень автомобіля, порушивши вимоги п. 12.1 ПДР.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення серії БД№303777 від 11 грудня 2018 року було складено щодо ОСОБА_2 за ч.3 ст.130 КУпАП, за обставин вчинення ним адміністративного правопорушення, що мало місце 11 грудня 2018 року о 22 год 50 хв в м. Вінниці Т0204 16 км.

При кваліфікації дій ОСОБА_2 за ч.3 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції, взяв до уваги, що ОСОБА_2 двічі протягом року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та за ч.2 ст.130 КУпАП, що також підтверджується довідкою (а.с.1), карткою обліку адміністративного правопорушення (а.с.7-9).

Дії ОСОБА_2 за ст.124, ч.3 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно.

Вина ОСОБА_2 за ст. ст. 124 та ч.3 130 КУпАП підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії БД №303777 від 11 грудня 2018 року, БД №303776 від 11 грудня 2018 року, висновком КП «Вінницький обласний наркологічний диспансер» «Соціотерапія» №2905 від 11 грудня 2018 року, схемою ДТП, письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3, рапортом працівника поліції.

Відповідно до висновку про результати медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КП «Вінницький обласний наркологічний диспансер» «Соціотерапія» №2905 від 11 грудня 2018 року, станом на 23 год 30 хв, ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп'яніння «Alcotest 6820» 0,96% та «Alcotest 6820» 0,99%.

Крім того, свідок ОСОБА_3 у письмових поясненнях зазначив, що рухаючись з м. Гнівань у м. Вінницю, помітив як автомобіль ВАЗ-2107, який рухався попереду нього, в'їхав у стовп з освітленням. Після чого одразу викликав працівників поліції та знаходився біля водія. При цьому свідок також зазначив, що водій мав явні ознаки алкогольного сп'яніння, а саме не чітка хода та запах алкоголю з порожнини рота (а.с.6).

На переконання апеляційного суду, вище наведені докази є належними, допустимими та достовірними.

Апеляційний суд вважає, що в ході досудової перевірки та складання щодо ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення, істотних порушень вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», та норм ст. 266 КУпАП допущено не було. З цього приводу доводи апеляційні скарги є необґрунтованими і на думку апеляційного суду, є ніщо іншим як бажанням уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Відповідно ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом вимог ст.ст.279, 280 КУпАП, а докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, та всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

За наведених обставин, суд першої інстанції, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.3 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції дотримався вимог ст. ст. 33, 36, 38 КУпАП в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення, передбачене ч.3 ст.130 КУпАП.

На переконання суду таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_2 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст. 23 КУпАП.

Доказів на спростування висновків суду першої інстанції в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Отже постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому відсутні підстави для її скасування.

Керуючись ст. ст.36, 124, 130, 289, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 04 лютого 2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 та ч.3 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького апеляційного суду: /підпис/ В. В. Сопрун

Згідно з оригіналом: В.В. Сопрун