Житомирський апеляційний суд
Справа №291/712/19 Головуючий у 1-й інст. Митюк О. В.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., розглянувши за участю ОСОБА_1 та його захисника Остапчука І.В. у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ружинського районного суду Житомирської області від 08 липня 2019 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України, за ч.1 ст. 130 КУпАП-

в с т а н о в и в:

Постановою Ружинського районного суду Житомирської області від 08 липня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 грн. 20 копійок в дохід держави.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 о 22 год 00 хв. 11.05.2019 року гр. ОСОБА_2 в смт.Ружині по вул. Паволоцькій, 58 Ружинського району Житомирської області, порушив пункт 2.5 ПДР України , а саме: керував автомобілем OPEL "Moriva" з ознаками алкогольного сп"яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, незв"язна мова, нестійка хода). Від проходження медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп"яніння відмовився, в присутності двох свідків..

Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На прийняте судом рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вказує, що постанова суду є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що суд в порушення вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом, не взявши до уваги його пояснення, а скориставшись тим, що 08.07.2019 року він не зміг з поважних причин з`явитися до суду виніс оскаржувану постанову. Стверджує, що 11.05.2019 року він дійсно керував вказаним автомобілем та у вказаний в адміністративні протоколі час був зупинений працівниками поліції в смт.Ружин по вул.Паволоцькій, але при цьому він мав при собі посвідчення водія та реєстраційні документи на автомобіль, що суперечить постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, а саме за те, що керував автомобілем не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії. Безпричинно зупинивши його автомобіль працівники поліції одразу поцікавилися про те, чому у нього червоне обличчя та червоні очі, на що він відповів, що він з дитинства такий, а очі червоні тому, що він цілий день працював у полі на бульдозері, на сонці та вітрі. І напевно, не сподобалося працівникам поліції і вони почали вимагати посвідчення водія. В свою чергу, він вимагав у працівників поліції пояснень щодо причини зупинки. Після чого працівник поліції, не назвавши причини зупинки його транспортного засобу, сказали йому, що він може їхати дальше. При цьому, жодних адміністративних матеріалів відносно нього не складалося, йому не пропонували проходити медичне обстеження на стан сп`яніння. Під час його спілкування з працівниками поліції жодних свідків не було. Йому не вручали жодних копій, в тому числі протоколів про адміністративне правопорушення та постанови про накладення адміністративно стягнення. Судом, при розгляді справи, не взято до уваги, те, що після зупинки його транспортного засобу його не було відсторонено від керування даним транспортним засобом, що є неможливим в разі перебування його з явними ознаками алкогольного сп`яніння та прямо суперечить вимогам закону. Також те, що підписи свідків в адміністративному протоколі, в акті огляду на стан алкогольне сп`яніння та в поясненнях свідків відрізняються один від одного, що викликає сумнів у тому чи були фактично дані свідки, адже під час його спілкування із працівниками поліції окрім нього та поліцейських, ніхто не був присутній. В поясненнях свідків не зазначено місце де відбиралися пояснення. Пояснення записані різними пастами, що може свідчити про дописки та з врахування усіх вище наведених обставин викликає обґрунтовані сумніви, які виключають можливість визна їх як допустимого та достовірного доказу в справі. Разом з тим, судом визнано доказом по справі, акт огляду на стан сп`яніння, що знаходиться матеріалах справи із якого вбачається, що огляд на стан сп`яніння не проводився, що підтверджується і поясненнями свідків. Інші будь-які належні та допустимі докази на підтвердження його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

ОСОБА_1 та його захисник Остапчук І.В. в судовому засіданні підтримади свою апеляційну скаргу та просили її задовольнити з мотивів зазначених в ній. ОСОБА_1 також пояснив, що не визнавав своє вини у вчиненні правопорушення і в суді першої інстанції, однак в постанові суду про це не йдеться, підтвердженням його доводів є пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які знаходилися неподалік місця зупинки його автомобіля працівниками поліції та бачили, що він продовжив керувати автомобілем після його зупиники та ніяких сторонніх осіб при цьому не було.

Захисник в судовому засіданні додатково до доводів апеляційої скарги також послався на практику Верховного Суду з адміністративного судочинства про неприпустимість врахування судом письмових пояснень свідків адміністративного правопорушення без безпосереднього допиту їх в судовому засіданні при розгляді судом скарги на постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні апеляційного суду зазначили, що є давниіми знайомими з ОСОБА_1. Вказали, що їхали з Ружина додому, стояли на зупинці Світанок, хотіли під`їхати до свого села. Було близько 22-ї години. Повз них на своєму автомобілі їхав ОСОБА_1 , його зупинили працівники поліції, говорили голосно, про щось сперечалися протягом 10-15 хвилин. Вони стояли від ОСОБА_1 з поліцейськими за 20-30 метрів. Працівники поліції щось з`ясовували у ОСОБА_1 , але конкретно що з`ясовували, вони не чули. Поліцейських було двоє, зупиняли ще машини, але вони не пам`ятають чи були ще люди поруч з ОСОБА_1 . Документів ніяких вони не бачили. Потім ОСОБА_1 сів та поїхав. Нікого більше не було поруч не було.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 та його захисника Остапчука І.В., пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , перевіривши матеріали справи та надані докази в межах доводів апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції під час розгляду справи стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130КУпАП дотримався.

Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції та так само і за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (надалі - Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Порядком).

Відповідно до змісту ст.266КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно п.3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За ч.2 ст.266КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Як визначено п.3 Порядку, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п. 6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. А згідно п.8 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Апеляційним судом встановлено, що в ході досудової перевірки там складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення істотних порушень положень вищезазначених Інструкції, Порядку та вимог ст.266 КУпАП працівниками поліції не було, а висновок суду про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами, перевіреними в ході апеляційного перегляду справи.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом серії БР №036825 від 11.05.2019 р., актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, поясненнями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , копією постанови серії ДПО18 №469862 від 11.05.2019 року.

Апеляційним судом для повного те всебічного з`ясування обставин справи було зроблено запит до відділення поліції про надання відеозапису з нагрудної камери поліцейського у разі наявності такого, яким можливо було зафіксовано правопорушення ОСОБА_1 , а також були викликані свідки, зазначені в протоколі та письмові пояснення яких долучені до протоколу, а саме ОСОБА_8 та ОСОБА_11 .

Однак щодо відеозапису апеляційним судом було отримано відповідь з Ємільчинського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області про відсутність такого відеозапису у зв`язку з закінченням строку його зберігання, а свідки в судове засідання не з`явилися, повідомивши в телефонному режимі про неможливість явки через зайнятість на роботі.

Разом з тим свідок ОСОБА_11 надіслав до апеляційного суду заяву, в якій підтвердив, що дійсно був свідком того, як працівники поліції затримали ОСОБА_1 , який був у нетверезому стані і ледве тримався на ногах, коли вийшов зі свого автомобіля. Однак при цьому вказав, що до суду з`явитися не зможе, оскільки перебуває у тривалому відрядженні у м.Каневі. Дані пояснення свідка узгоджуються з тими його письмовими поясненнями, які наявні в матеріалах справи, про те що в його присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, тощо.

Зазначені письмові покази спростовують доводи ОСОБА_1 про те, що жодних свідків при його зупинці працівниками поліції не залучалося.

При цьому апеляційний суд не вбачає підстав не довіряти зазначеній письмовій заяві свідка ОСОБА_11 на адресу апеляційного суду, оскільки дане поштове відправлення дійсно здійснено саме з місця проживання свідка, а підпис в заяві візуально відповідає підписам даного свідка матеріалах, долучених до протоколу.

При цьому доводи захисника з посиланням на практику Касаційного адміністративного суду Верховного Суду при вирішенні адміністративного позову щодо оскарження постанови поліцейського про притягнення до адміністративної відповідальності про те, що судом при розгляду справи про адміністративне правопорушення не можуть бути враховані письмові пояснення свідків без перевірки їх пояснень безпосередньо в судовому засіданні та попередження про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, апеляційним судом не можуть бути враховані при прийнятті рішення, оскільки у відповідності до положень ст. 251 КУпАП такі пояснення можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, положеннями КУПАП не передбачено будь-яких заходів для забезпечення явки свідків в судові засідання у разі їх ухилення від такої явки за викликами суду, при цьому вважати висновки касаційної інстанції, здійснені в іншому (адміністративному) судочинстві, не можна безумовно застосовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення без врахування особливостей розгляду таких справ, зазначених в КУпАП.

Що стосується посилання сторони захисту на пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , допитаних апеляційним судом , то зазначені покази, виходячи з їх змісту, не спростовують обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення та підтверджених письмовими поясненнями свідків, доданих до даного протоколу, та не доводять невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного в протоколі правопорушення. А та обставина, що ОСОБА_1 не був відсторонений від подальшого керування транспортним засобом, сама пособі не може беззаперечно свідчити про відсутність події правопорушення та вини ОСОБА_1 у його вчиненні.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції справу з порушенням вимог ст. 268 КУпАП було розглянуто у відсутність ОСОБА_1 , та не з`ясовано поважність його неприбуття в судове засідання, чим на його думку було грубо порушено його процесуальні права, без надання можливості представити свої заперечення, пояснення, докази, тощо, також не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи та не можуть бути безумовною підставою для скасування постанови суду першої інстанції, оскільки з матеріалів справи вбачається, що останній був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді першої інстанції, жодних заяв про відкладення розгляду справи не подавав, з письмовими клопотаннями до суду не звертався, у зв`язку з чим судом цілком обгрунтовано з дотриманням положень ст. 268 КупАП справу було розглянуто за його відсутності.

З огляду на викладене, підстав для скасування постанови суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_1 та для закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу правопорушення, апеляційний суд не вбачає, постанова суду є законною та обгрунтованою.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ружинського районного суду Житомирської області від 08 липня 2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: