ПОСТАНОВА

іменем України

Справа № 569/24569/18

15 березня 2019 року

Суддя Рівненського міського суду Денисюк П.Д., розглянувши матеріали, які надійшли з департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 22 грудня 2018 року серії Б.Д. №048750, 22 грудня 2018 року о 23 год. 00 хв. на автодорозі М-06 Київ-Чоп 317 км водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками наркотичного спяніння, а саме звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду у медичному закладі на стан наркотичного спяніння водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не визнав та пояснив, що 22 грудня 2018 року прямував автомобілем з друзями з м. Івано-Франківська до м. Рівне, алкоголю не вживав. Був зупинений працівниками поліції, які запропонували пройти огляд на стан наркотичного спяніння в медичному закладі, на що спочатку відмовився, однак послухавши пораду друзів погодився проїхати до медичного закладу для проходження огляду, однак працівники поліції відмовили йому у доставленні у медичний заклад та не надали направлення для проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння. Вважає що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_2, ОСОБА_3 підтвердили, що ОСОБА_1 після їх поради згодний був проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного спяніння, однак працівники поліції йому відмовили та не надали направлення до медичного закладу.

В судове засідання неодноразово викликались працівники поліції, якими складались матеріали адміністративного провадження відносно ОСОБА_1, для спростування свідчень свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3,однак в судове засідання вони не з'явилися, причини неявки суду не повідомили.

Суд заслухав ОСОБА_1, свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, дослідив матеріали справи, оцінив їх в сукупності з іншими доказами, прийшов до висновку про необхідність закриття адміністративного провадження виходячи з наступного.

Приписами ст.129 Конституції України, норми якої відповідно до ч. 3 ст. 8 - є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого змагальність та забезпечення доведеності вини.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства України.

Враховуючи вищевказані вимоги та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17 липня 1997 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р., заява №21037/05; п.53 Рішення ЄСПЛ у справі «ОСОБА_4 проти України» від 15.10.2010 р., заява №38683/06; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р., заява №29644/10; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013 р., заява №12167/04).

Відповідно до ч.2 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Загальними принципами судочинства встановлено, що ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог, передбачених ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобовязаний з"ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно вимог чинного законодавства та Інструкції, протокол про адміністративне правопорушення та матеріали самої справи не можуть містити у собі неточності, невідповідності та будь-які розбіжності.

Так, при дослідженні судом обставин справи було встановлено грубі порушення працівниками поліції положень КУпАП та Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. А саме, судом встановлено, що ОСОБА_1 погодився проїхати до медичного закладу для проведення огляду на стан наркотичного спяніння, однак працівники поліції відмовили йому доставити його до медичного закладу та не надали направлення для проходження такого огляду, вказаний факт підтверджується показами свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, та дослідженим відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції. Також Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який відповідно до Інструкції при оформленні матеріалів адміністративного правопорушення за ст.130 КУпАП є обовязковим, відсутній в матеріалах адміністративного провадження відносно ОСОБА_1

Отже, враховуючи всі обставини справи, грубі порушення з боку працівників поліції, суд приходить до висновку, що у матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 130, п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду П.Д. Денисюк