Справа № 522/740/19
Провадження № 3/522/875/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Шкамерди К.С.

за участю секретаря судового засідання Довгань Ж.А.,

правопорушника Тарнавської С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі розглянувши матеріали, направлені з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , по ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , 02 січня 2019 року о 01 год. 12 хвилин в м.Одесі по вул. Сегедська, 1, керувала автомобілем «Smart Micro», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, чим порушила п.2.9а Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явилася, вину не визнала та зазначила, що вона не вживала алкоголь, а в неї було харчове отруєння. Крім того, зазначила, що вона бажала проїхати до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння, але поліцейськими їй у цьому було відмовлено. Також зазначила, що поліцейськими незаконно було застосовано прилад «Drager Alkotest 6810 ARBL», оскільки останній фактично не дозволений МОЗ та ОСОБА_2 до застосування на території України, до матеріалів справи долучені пояснення свідків, які не були присутніми під час тестування приладом «Драгер», також, працівниками поліції їй не було запропоновано проходження огляду у медичному закладі.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується даними протоколу БД №075670 від 02.01.2019 р. про адміністративне правопорушення, результатами тесту на алкоголь від 02.01.2019 року, який показав результат в 0,38 % промілин,актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 02.01.2019 року, відповідно до яких їх було запрошено для у якості свідків під час проходження тесту на приладі Драгер на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 Результат тесту на стан сп`яніння виявився позитивним та склав 0,38 % промілин. В медичний заклад громадянка їхати відмовилась.

Стосовно доводів ОСОБА_1 про незаконність застосування приладу «Drager Alkotest 6810 ARBL», оскільки останній фактично не дозволений МОЗ та ОСОБА_2 до застосування на території України, суд вважає за необхідне зазначити на наступне.

Відповідно до листа Українського медичного центру сертифікації МОЗ України №45 від 18.01.2018 р., виріб медичний Drager Alkotest 6810 був зареєстрований в Україні згідно Порядку державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 09.11.2004 р. № 1497 (далі Постанова КМУ №1497), що підтверджується наявністю даних у архіві щодо свідоцтва про державну реєстрацію №7261/2007 від 10.02.2010 р., термін дії до 10.02.2015 р.

01.07.2015 р. введений в дію Технічний регламент щодо медичних виробів (далі ТР), затверджений Постановою КМУ від 02.10.2013 р. № 753, згідно якого введення в обіг та/або в експлуатацію медичних виробів дозволяється після підтвердження відповідності їх вимогам цього ТР, а Постанова КМУ № 1497 втратила чинність. Реєстр медичної техніки та виробів медичного призначення згідно ТР не ведеться.

Використання медичних виробів «Газоаналізатори Drager Alkotest 6810», виробництва Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина, які були завезені та реалізовані на територію України та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10.02.2010 р. по 10.02.2015 р. є можливим, а закінчення терміну дії свідоцтва означало припинення можливості їх ввезення та введення в експлуатацію, але не впливало на вироби, які вже були введені в експлуатацію використовувались у практиці.

Доводи ОСОБА_1 щодо упередженості свідків та їх пояснень, які, на її думку, не можуть бути підтвердженням факту керування нею транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, оцінюються судом критично, оскільки жодних доказів на підтвердження таких доводів ОСОБА_1 в своїх поясненнях в суді надано не було. Клопотань щодо допиту будь-яких інших свідків зі сторони правопорушника заявлено також не було.

Також, суд вважає необґрунтованими доводи ОСОБА_1 про те, що поліцейські не запропонували їй пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, оскільки працівники поліції діяли в межах наданих їм повноважень та вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 п. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Частиною 2 зазначеної Інструкції визначений порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів, а саме відповідно до ч.2 п. 6, 7 огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

Аналізуючи зазначенні положення Інструкції, а також пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні, яка не заперечувала проти застосування до неї спец приладу «Драгер», а також не оскаржувала на місці події його покази, суд вважає, що поліцейські керувались положеннями даної інструкції. При цьому, суд враховує, що при складанні протоколу від ОСОБА_1 скарг та зауважень на дії працівників поліції та щодо результатів алкотостера Drager не надходило, так як такі відомості відсутні у протоколі про адміністративне правопорушення, а також відсутні самі пояснення правопорушника при складанні протоколу, а тому її доводи є намаганням уникнути відповідальності за вчинення правопорушення.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення, в графі: «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення», ОСОБА_1 особисто поставила свій підпис та будь-яких зауважень стосовно незгоди застосування спеціального приладу «Драгер» не зазначила, та бажання щодо проходження перевірки на стан сп`яніння у медичному закладі не виявила.

Також, суд не бере до уваги пояснення ОСОБА_1 , що в неї не було алкогольне оп`яніння, а було харчове отруєння, оскільки доказів на підтвердження вказаного правопорушником суду надано не було.

Факт того, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом та була зупинена працівника поліції під час керування транспортним засобом, правопорушником не заперечується.

Відповідно до приписів п. 2.9а Правил дорожнього руху, заборонено керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння....; 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Отже, дії ОСОБА_1 підлягають відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП за це правопорушення на особу накладається стягнення у вигляді штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, суд вважає за необхідне застосувати у відношенні ОСОБА_1 міру адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в скоєнні нових адміністративних правопорушень.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

А тому, з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в розмірі, встановленому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33-36, 40-1, ч.1-130, 221, 245, 268, 280, 283-285 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) 20 грн.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя К.С. Шкамерда