Номер провадження: 33/813/1060/19
Номер справи місцевого суду: 522/9308/19
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю. Б.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі головуючого судді Дрішлюка А.І.

при секретарі судового засідання Півнєві Д.С.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду від 15 липня 2019 року в справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

19 травня 2019 року було складено протокол серії ОБ№175141 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , згідно якого 19.05.2019 року о 00 год. 07 хв. ОСОБА_1 керуючи автомобілем Renault Logan д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 102А, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної дистанції та скоїв зіткнення з мопедом Honda Giorno без реєстрації під керуванням водія ОСОБА_2 , який зупинився попереду. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно протоколу ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 13.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП(а.с. 2).

15 липня 2019 року постановою Приморського районного суду м. Одеси вирішено визнати ОСОБА_1 винним та накласти адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців (а.с. 13-15).

25 липня 2019 року не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу через суд першої інстанції. Апелянт вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, а висновки судді, викладені в постанові, на думку апелянта, не відповідають обставинам справи. Апелянт зазначає, що вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнає та щиро розкаюється. Але не погоджується з висновком судді про велику кількість порушень правил дорожнього руху ним, та той факт, що він їхав зі швидкістю 65-70 км/год, оскільки швидкість автомобіля була близько 50 км/год, що підтверджується слідом гальмівного шляху. Апелянт вважає, що судом не враховано пом`якшуючих обставин, а саме щире каяття у скоєному, не враховано, що на утриманні у апелянта знаходяться двоє малолітніх дітей, а дружина знаходиться в декретній відпустці. Апелянт посилається на те, що автомобіль використовується в робочих цілях та позбавлення права керування транспортними засобами поставить його в тяжке матеріальне становище, тому просить змінити адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на більш м`яке, а саме штраф (а.с. 19-21).

В судове засідання апелянт ОСОБА_1 та потерпілий ОСОБА_2 не з?явилися, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 6 ст 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Дослідивши матеріали справи, пояснення сторін та схему дорожньо-транспортної пригоди апеляційний суд задовольняє апеляційну скаргу виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що апелянт ОСОБА_1 рухався зі швидкістю 65-70 км/год та на думку судді першої інстанції, ОСОБА_1 окрім п. 13.1 ПДД України, який зазначений у протоколі серії ОБ№175141 від 19.05.2019 року, порушив вимоги, які містяться в п.п. 12.1, 12.2, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України, що в свою чергу призвело до ДТП. Тобто ОСОБА_1 у темну пору доби не врахував дорожню обстановку із порушення швидкісного режиму у населених пунктах під час виникнення перешкоди не вжив заходів для об їзду перешкоди. Обираючи захід покарання суд першої інстанції посилався на характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступень його вини, а також велику кількість порушень правил дорожнього руху України ОСОБА_1 тому суд вважав доцільним вжити таку міру адміністративної відповідальності, як позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 6 місяців.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи, на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди швидкість руху його автомобіля складала приблизно 50 км за годину, а відстань між транспортними засобами складала приблизно 10 метрів, зіткнення сталось, через різке гальмування потерпілого, оскільки на проїзжу частину несподівано вибігла собака. Потерпілий ОСОБА_2 також в своїх поясненнях зазначав, що рухався приблизно зі швидкістю 30 км за годину, та зупинився коли пропускав собаку, та чітко чув звук гальмування автомобілю Renault Logan д.н.з. НОМЕР_1 . В судовому засіданні в суді першої інстанції ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення визнав.

Разом з тим протокол серії ОБ№175141 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 від 10.05.2019 року був складений за ст. 124 КУпАП, посилаючись на порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху України. Інших порушень правил дорожнього руху працівниками поліції не було зафіксовано, та відповідно на момент вчинення дорожньої пригоди не було складено інших протоколів відносно ОСОБА_1 .

Разом з тим, відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Апеляційний суд вважає, що щире каяття винного, та обставина відсутності притягнення до адміністративної відповідальності протягом року за порушення ПДР, свідчать про необхідність зміни постанови Приморського районного суду м. Одеси від 15 липня 2019 року в частині накладеного адміністративного стягнення з більш суворого (позбавлення прав) на менш суворе (штраф).

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргуОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду від 15 липня 2019 року задовольнити.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 15 липня 2019 рокузмінити в частині накладення адміністративного стягнення, а саме позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців на інше покарання у вигляді штрафу.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 гривень.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду А.І. Дрішлюк