Провадження № 33/824/1209/19 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду РудніченкоО.М.

секретар Ганжа В.В.,

за участю:

особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 31 січня 2019 року, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого в АДРЕСА_1, проживаючого в АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого

ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови суду першої інстанції та протоколу про адміністративне правопорушення, 06 листопада 2018 о 03 год. 55 хв., ОСОБА_3 по вул. Милославська, в м. Києві, керував автомобілем «BMW», номерний знак НОМЕР_2, з явними ознаками наркотичного сп'яніння, від проходження у встановленому порядку медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 31 січня 2019 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200грн. та позбавлено права керування транспортними засобами на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 384 грн. 20 коп. судового збору.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Деснянського районного суду міста Києва від 31.01.2019 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що суд першої інстанції розглянув справу без його участі. Окрім того, ОСОБА_3 було відмовлено в ознайомлені з матеріалами провадження, також судом було проігноровано його заява про відкладення розгляду справи.

На підставі наведеного, на думку апелянта, оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови в незалежності від наявності або відсутності його вини.

Також, ОСОБА_3 зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам, передбаченим законодавством, оскільки не можуть бути залучені як свідки працівники поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Однак, суд першої інстанції замість протоколу про адміністративне правопорушення поклав в основу обвинувачення записку заступника начальника поліції та покази інспектора - зацікавлених в обвинуваченні.

Окрім того, апелянт звертає увагу суду на те, що в оскаржуваній постанові суддя зазначає про відсторонення особи від керування транспортним засобом. Однак, ОСОБА_3 не відсторонили від керування, а відпустили їхати далі. Дана обставина вказує на тверезість останнього та відсутність будь-яких ознак сп'яніння.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вислухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з викладених в ній підстав, апеляційний суд приходить до такого висновку.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 189810 від 6 листопада 2018 року, ОСОБА_3 6.11.2018 р. о 03 годині 55 хвилин, по вул. Милославська, 35 в м. Києві, керував автомобілем НОМЕР_3 з ознаками наркотичного сп'яніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

Із змісту протоколу про вчинення адміністративного правопорушення також вбачається, що ОСОБА_3 ознайомився з протоколом, що підтверджується його підписом, власноруч зазначив, що не мав час , поспішав. Також з протоколу вбачається, що ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду у присутності двох свідків, будь-яких застережень щодо бажання пройти огляд у закладах МОЗ України не зазначив.

У письмових поясненнях свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.3) підтвердили факт відмови проходження ОСОБА_3 огляду на стан сп'яніння.

Крім того, в ході апеляційного розгляду було переглянуто відеозапис з нагрудного відео реєстратора працівників поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків, зазначивши, що він не має на це час.

Твердження апелянта про те, що його не відсторонили від керування транспортним засобом, що стверджує про те, що ОСОБА_3 не перебував в стані наркотично сп'яніння - є безпідставними. Так, в матеріалах провадження на а.с.5 міститься розписка від імені ОСОБА_3 про те, що він підтвердив факт залишення свого транспортного засобу за адресою м. Київ, вул. Милославська, 35 та зобов'язався не керувати ним до повного витверезіння. Крім того, в ході апеляційного розгляду ОСОБА_3 зазначив, що з місця події він поїхав на таксі, залишивши автомобіль на місці зупинки.

Твердження апелянта про те, що він не був в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується лабораторними дослідженням на вміст алкоголю та психотропних речовин в організмі № 731/19 від 6.11.2018 року, то апеляційний суд вважає їх безпідставними.

Так, за змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ж з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп'яніння є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 не надав.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про відсутність в його діях складу правопорушення є необґрунтованими.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 31 січня 2019 року щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Рудніченко