П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" жовтня 2019 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Астахова О.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Національного агенства з питань запобігання корупції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого лікарем Київської міської клінічної лікарні № 2, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Як убачається зі змісту протоколів про адміністративне правопорушення № 31-02/467; № 31-02/465; № 31-02/469; № 31-02/471 ОСОБА_1 28.08.2019 року перебуваючи на посаді головного лікаря Київської міської клінічної лікарні № 2 (далі - КМКЛ № 2), як суб`єкт, визначений у підпункті «а`пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), на якого поширюється дія Закону, 18.09.2018, 20.12.2018, 19.11.2018, 10.12.18 під час реалізації службових повноважень, не вживши заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів, який виник у зв`язку з необхідністю видання наказів «Про преміювання співробітників лікарні» від 18.09.2018 № 408; від 20.12.2018 року № 497/1; від 19.11.2018 року № 474; від 10.12.2018 року № 488/1, який стосувався у тому числі його дружини ОСОБА_2 , завідувача гінекологічним відділенням Київської міської клінічної лікарні № 2, чим порушив вимоги, встановлені у пунктах 1, 2 частини першої статті 28 Закону та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Також, зі змісту протоколів про адміністративне правопорушення № 31-02/472; № 31-02/468; № 31-02/466; № 31-02/470 від 28.08.2019 року ОСОБА_1 перебуваючи на посаді головного лікаря Київської міської клінічної лікарні № 2 (даіі - КМКЛ № 2), як суб`єкт, визначений у підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), на якого поширюється дія Закону, 18.09.2018, 20.12.2018, 19.11.2018, 10.12.18 під час реалізації службових повновалсень, всупереч вимогам пункту 3 частини першої статті 28 Закону вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме підписав накази «Про преміювання співробітників лікарні», від 18.09.2018 № 408; від 20.12.2018 року № 497/1; від 19.11.2018 року № 474; від 10.12.2018 року № 488/1, які стосувалися утому числі його дружини ОСОБА_2 , завідувача гінекологічним відділенням Київської міської клінічної лікарні № 2, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Департамент моніторингу дотримання законодавства про конфлікт інтересів та інших обмежень щодо запобігання корупції Національного агенства з питань запобігання корупції, посилаючись на пункти 3.4 та 3.6 Положення про преміювання працівників КМКЛ № 2, що є додатком до колективного договору між адміністрацією та профспілковим комітетом КЛ4КЛ № 2, схваленого загальними зборами трудового колективу КМКЛ № 2 (протокол № 1 від 16.02.2015) вказує, що розмір премії керівників структурних підрозділів визначається заступниками головного лікаря відповідно до профілю. Розмір премії працівника залежить від особистого внеску в загальні результати роботи підрозділу, закладу і граничними розмірами не обмежується.

Однак, вважає, що здійснення ОСОБА_3 керівництва КМКЛ № 2 та його колективом впродовж тривалого часу свідчить про наявність стійких службових стосунків та управлінського авторитету ОСОБА_1 , що не виключає можливий ризик спонукання підлеглих до прийняття рішення чи вчинення/невчинення дій на користь свого приватного інтересу.

При цьому, делегування будь-яких повноважень підпорядкованим посадовим особам КМКЛ № 2 (у даному випадку визначення заступником головного лікаря розміру премій керівником структурних підрозділів) не позбавляє таких повноважень безпосередньо головного лікаря КМКЛ № 2 та залишає за ним можливість на власний розсуд змінювати/встановлювати відповідні розміри премій працівникам установи.

Ураховуючи викладене, згідно із Статутом та контрактом виключно ОСОБА_4 наділений повноваженнями розпоряджатися коштами КМКЛ № 2, встановлювати конкретний розмір заробітної плати (в тому числі, премій) працівникам та видавати накази, що є підставою для їх нарахування, натомість визначення заступником головного лікаря розмірів премій керівникам структурних підрозділів не запобігає виникненню реального конфлікту інтересів у головного лікаря КМКЛ № 2, оскільки не позбавляє його зазначених повноважень та дискреції під час їх реалізації.

З огляду на викладене вище ОСОБА_4 має дискреційні службові повноваження в частині визначення кола працівників КМКЛ № 2, яким встановлюється/позбавляється премія, визначення її розміру залежно від особистого внеску в загальні результати роботи того чи іншого працівника, у тому числі своєї дружини.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у порушенні вимог щодо не повідомлення про наявність у нього реального конфлікту інтересів, будучи особою, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, не визнав. Пояснив, що з 1986 року обіймав посаду Головного лікаря у КМКЛ № 2. З 1993 року перебував у зареєстрованому з ОСОБА_2 шлюбі. ОСОБА_2 обіймала посаду завідувача гінекологічним відділенням Київської міської клінічної лікарні № 2. Проте даний «конфлікт» жодним чином не міг вплинути на об`єктивність прийнятих ним рішень, оскільки вищевказане рішення про приміювання приймалось відносно усіх працівників лікарні, і повноваження на прийняття рішень про таке приміювання покладалось на заступника головного лікаря відповідно до профілю, що передбачено Положенням про преміювання працівників КМКЛ № 2. Таким чином, ОСОБА_1 не впливав на прийняті рішення про преміювання у Наказах від 18.09.2018 № 408; від 20.12.2018 року № 497/1; від 19.11.2018 року № 474; від 10.12.2018 року № 488/1. А відтак не вчиняв правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - Батурін С.В. пояснив, що у 2017, 2018 та 2019 р.р. КМКЛ № 2 повідомлялось Департамент охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради щодо можливого конфлікту інтересів, оскільки в структурному підрозділі лікарні працює керівником підрозділу дружина головного лікаря ОСОБА_1 - ОСОБА_6 .

З огляду на означене зазначає, що з матеріалів адміністративної справи не вбачається ознак в діях ОСОБА_1 реального та потенційного конфлікту інтересів та наявності у нього реальної заінтересованості у власному збагаченні чи збагаченні інших осіб.

Просив провадження у справах закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Представник Департаменту моніторингу дотримання законодавства про конфлікт інтересів та інших обмежень щодо запобігання корупції Національного агенства з питань запобігання корупції Малярчук Є .В . суду пояснив, що при зверненні до Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради із запитами чи були звернення КМКЛ № 2 про можливий реальний/потенційний конфлікт інтересів надійшла відповідь № 496 від 31.05.2019 року, що КМКЛ № 2 повідомила про відсутність реального або потенційного конфлікту інтересів, а тому заходів Департаментом охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради зовнішнього врегулювання реального та потеційного конфлікту інтересів не вживалось.

Разом з тим, Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради вручено припис про порушення вимог законодавства щодо етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, інших порушень закону з огляду на встановлені обставини що ОСОБА_1 , як суб`єкт, на якого поширюється дія Закону, не повідомив про наявність у нього потенційного конфлікту інтересів, зумовленого спільною роботою з близькою особою (дружиною) - ОСОБА_2 , що є порушенням вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону.

Прокурор Андрєєв Я.А. у судовому засіданні підтримав доводи викладені в протоколах про адміністративні правопорушення про наявність в діянні суб`єкта відповідальності за пов`язане з корупцією правопорушення - ОСОБА_1 та необхідність притягнення його до адміністративної відповідальності, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення підтверджується матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його представника Батуріна С.В. , представника НАЗК Малярчука Є.В. , позицію прокурора Андрєєва Я.А., суд приходить до наступного.

Відповідно до пунктів 1 та 2 розпорядження Київської міської державної адміністрації від 27.10.1998 № 2139 «Про створення Київської міської клінічної лікарні № 2» територіальне медичне об`єднання Дніпровського району м. Києва реорганізовано шляхом виділення з нього структурного підрозділу клінічної лікарні № 2 та створено Київську міську клінічну лікарню № 2.

Згідно з пунктом 1.1 розділу 1 Статуту комунального закладу Київської міської ради Київської міської клінічної лікарні № 2 (далі - Статут), затвердженого розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.10.1998 № 2139 (у редакції розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 11.05.2017 № 552), КМКЛ № 2 є лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я, бюджетною неприбутковою установою, заснованою на комунальній власності територіальної громади міста Києва, підпорядкованою Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Відповідно до пункту 4.2 розділу 4 Статуту, керівника установи призначає на посаду директор Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

шляхом укладення з ним контракту за погодженням із заступником голови Київської міської державної адміністрації згідно з розподілом обов`язків, в установленому порядку.

20.09.2016 з головним лікарем ОСОБА_3 укладено контракт № 13/2016 на новий термін (далі - контракт).

Таким чином, КМКЛ № 2 є юридичною особою публічного права, а головний лікар КМКЛ № 2 ОСОБА_4 , який здійснює організаційно- розпорядчі та адміністративно-господарські функції, є посадовою особою юридичної особи публічного права, на якого поширюється дія Закону, у тому числі вимоги щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.

За наявними матеріалами встановлено, та не заперечується учасниками, що у КМКЛ № 2 працювала ОСОБА_2 , яка згідно з наказом КМКЛ № 2 від 25.02.2000 № 90 по 05.06.2019 обіймала посаду завідувача гінекологічного відділення лікаря-акушера-гінеколога КМКЛ № 2.

Встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 1993 року по липень 2019 року.

Пунктами 3.4 та 3.6 Положення про преміювання працівників КМКЛ № 2, що є додатком до колективного договору між адміністрацією та профспілковим комітетом КЛ4КЛ № 2, схваленого загальними зборами трудового колективу КМКЛ № 2 (протокол № 1 від 16.02.2015) передбачено, що розмір премії керівників структурних підрозділів визначається заступниками головного лікаря відповідно до профілю. Розмір премії працівника залежить від особистого внеску в загальні результати роботи підрозділу, закладу і граничними розмірами не обмежується.

Київською міською клінічною лікарнею №2 було видано накази «Про преміювання співробітників лікарні» від 18.09.2018 № 408; від 20.12.2018 року № 497/1; від 19.11.2018 року № 474; від 10.12.2018 року № 488/1, які стосувались у тому числі дружини ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , завідувача гінекологічним відділенням Київської міської клінічної лікарні № 2, затверджені Головним лікарем ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи зазначені у п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до статті 1 Закону реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

-потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

-приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, шо виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

За ч. 1,2 ст. 28 закону, особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

2. Особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, не можуть прямо чи опосередковано спонукати у будь-який спосіб підлеглих до прийняття рішень, вчинення дій або бездіяльності всупереч закону на користь своїх приватних інтересів або приватних інтересів третіх осіб.

Як убачається із матеріалів справи листом від 13.11.2017 року № 061-12067/10 Департамент охорони здоров`я Виконавчий орган Київської міської державної адміністрації направив лист на адресу Київської міської клінічної лікарні №2 відповідно до ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» вжити заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів. (Т. 1 а.с. 101)

Листом Київської міської клінічної лікарні №2 від 14.11.2017 року № 1481 було повідомлено Департамент охорони здоров`я Виконавчий орган Київської міської державної адміністрації про можливий конфлікт інтересів, оскільки в структурному підрозділі лікарні працює керівником підрозділу дружина головного лікаря ОСОБА_1 - ОСОБА_6 . Після прийняття Закону України «Про запобігання корупції» було вжито заходів щодо самостійного врегулювання конфлікту інтересів шляхом усунення від вчинення дій, прийняття рішення та участі в його прийнятті головним лікарем щодо ОСОБА_10 , змінено підпорядкування керівника підрозділу підпорядкуванням заступнику головного лікаря з хірургічної роботи та заступнику головного лікаря з медичної частини. (Т. 1 а.с.103).

Також, Департамент охорони здоров`я Виконавчий орган Київської міської державної адміністрації направив лист від 15.02.2018 року № 061-2100/10 на адресу Київської міської клінічної лікарні №2 відповідно до ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» вжити заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів. (т. 1 а.с. 109,110).

Листом № 181 від 16.02.2018 року Київської міської клінічної лікарні №2 було повідомлено Департамент охорони здоров`я Виконавчий орган Київської міської державної адміністрації, що в структурному підрозділі лікарні працює керівником підрозділу дружина головного лікаря ОСОБА_1 . - ОСОБА_12 (Т. 1 а.с. 110,111).

09.04.2019 року листом за № 061-3911/10 було направлено лист Департаментом охорони здоров`я Виконавчий орган Київської міської державної адміністрації відповідно до ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» вжити заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів. (Т. 1 а.с. 112-113).

10. 04.2019 року за № 340 було направлено лист Київської міської клінічної лікарні №2 яким повідомлено Департамент охорони здоров`я Виконавчий орган Київської міської державної адміністрації, що в структурному підрозділі лікарні працює керівником підрозділу дружина головного лікаря ОСОБА_1. - ОСОБА_12 (Т. 1 а.с. 114).

Матеріали справи не містять доказів вжиття Департаментом охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради зовнішнього врегулювання реального та або потеційного конфлікту інтересів.

Означеним доказам Департаментом моніторингу дотримання законодавства про конфлікт інтересів та інших обмежень щодо запобігання корупції Національного агенства з питань запобігання корупції при складанні протоколів № 31-02/467; № 31-02/465; № 31-02/469; № 31-02/471; № 31-02/472; № 31-02/468; № 31-02/466; № 31-02/470 від 28.08.2019 року оцінка не надавалась.

Таким чином, ОСОБА_1 на виконання вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» вживались протягом 2017-2019 р.р. заходи щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів.

За ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів передбачає адміністративну відповідальність.

Як убачається із положень ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, адміністративній відповідальності підлягають особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно п. 2 примітки до ч. 2 ст. 172-7 КУпАП визначено поняття реального конфлікту інтересів, під яким слід розуміти суперечність між приватним, інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала.

Згідно ст. 8 Конституції України «в Україні визнається і діє принцип верховенства права».

Одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності (рішення ЄСП/1 у справі «Христов проти України» від 19.02.2009, заява №4465/04). Правова визначеність вимагає, щоб норми актів були зрозумілими, точними й гарантували, що ситуації та правовідносини будуть передбачуваними. Адже інакше не можна забезпечити однакового застосування положень законів, що уможливлює необмежене їх трактування в правозастосовній практиці й неминуче призводить до сваволі.

Європейський суд неодноразово звертав увагу на необхідність дотримання принципу правової визначеності як одного з елементів верховенства права, адже це є гарантією визнання правомірності чи неправомірності дій як державних службовців, так і окремих громадян (рішення у справах «Рябих проти Росії», заява від 2003 р., №52854/99, п.52; «Савінський проти України», заява від 28.02.2006; №6965/02, п.23).

Такий підхід випливає також із змісту рішення Європейського суду з прав людини, постановленого 11.04.2013 року у справі «Вєренцов проти України», у якому суд зазначив, що відповідальність за порушення встановленого порядку не може наступати, якщо зазначений порядок не було достатньо чітко встановлено внутрішнім законодавством.

Суд констатував, що за браком чітких та передбачуваних законів, що встановлюють певні правила, покарання осіб за порушення неіснуючого порядку суперечить ст. 7 Конвенції про захист прав люди і основоположних Свобод.

За ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», національні суди при розгляді справ зобов`язані застосовувати Конвенцію та практику Суду, які є джерелом національного права України.

Таким чином, з викладеного та зазначених вище норм Законів випливає, що не будь-яка суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями створює конфлікт інтересів, оскільки особистий інтерес особи та її представницькими повноваження можуть не суперечити один одному.

Конфлікт інтересів має місце тоді, коли зазначена суперечність фактично вплинула на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд має керуватися презумпцією невинуватості, закріпленою у ст. 62 Конституції України, відповідно до якої тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі наведеного, керуючись ч. 2 ст. 9, ч. 1 ст.172-7, ч. 2 ст. 172-7, ст.ст. 245, 251, 254, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАП України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, закрити у зв`язку за відсутністю події і складу в його діях адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення та набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. Уразі якщо апеляційну скаргу було подано, постанова набирає законної сили після розгляду скарги Київським апеляційним судом.

Суддя: О.О. Астахова