Справа № 656/624/19
Номер провадження 3/656/193/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2019 року смт. Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Херсонської області Крисанова В.І.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Фрунзе, Іванівського району, Херсонської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого сільським головою Агайманської сільської ради Іванівського району Херсонської області, до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 91 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 19.09.2019, приблизно о 10 год. 00 хв., в АДРЕСА_1 не вжив заходів для попередження шкідливого впливу на територію та об`єкт природно-заповідного фонду, а саме інформаційно-охоронні знаки затвердженого зразку вздовж меж природно-заповідної території урочища місцевого значення «Агайманське» відсутні, межі заповідного урочища місцевого значення «Агайманське» не встановлені в натурі, чим порушив ст. ст. 7, 59, 64 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» та Положення про єдині державні знаки та аншлаги на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 29.03.1994, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 08.04.1994 за № 72/281.

ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення письмових пояснень не надавав (а.с.1).

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав і пояснив, що у зв`язку з перейменуванням сільської ради із Фрунзенської на Агайманську необхідно переробити пакет документів та вирішити питання про виділення коштів на встановлення інформаційно-охоронних знаків вздовж меж заповідного урочища місцевого значення «Агайманське» та виділення його меж в натурі. Територія заповідного об`єкту визначена ораною смугою. Коли заповідний об`єкт визнавався таким, на його території була вода, на ній гніздувались водно-болотні птахи, але на даний час вода висохла і водно-болотні птахи не гніздуються. Він неодноразово звертався до Херсонської обласної ради про перегляд рішення про визнання об`єкту заповідним, але марно. Розуміє, що доки територія юридично є заповідним об`єктом, то необхідно виконувати охоронне зобов`язання. У зв`язку з перевіркою та виявленими порушеннями на сесії сільської ради буде розглянуто питання про виділення коштів на виготовлення та встановлення інформаційно-охоронних знаків вздовж меж природно-заповідної території, встановлення меж заповідного об`єкту в натурі.

Диспозицією ст. 91 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за здійснення в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон, а також територій, зарезервованих для наступного заповідання, забороненої господарської та іншої діяльності, порушення інших вимог режиму цих територій та об`єктів, самовільна зміна їх меж, невжиття заходів для попередження і ліквідації негативних наслідків аварій або іншого шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду.

Згідно з п «г» ч. 2 ст. 64 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» від 16.06.1992 № 2456-XII (далі Закон № 2456-XII) відповідальність за порушення законодавства про природно-заповідний фонд несуть особи, винні у невжитті заходів щодо попередження і ліквідації екологічних наслідків аварій та іншого шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення; поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо.

Із охоронного зобов`язання № 38 від 27.08.2008 видно, що рішенням Херсонської обласної ради народних депутатів від 19.08.1983 № 441/16, з метою збереження цінних водно-болотних угідь, місць гніздування куликів, диких качок та інших птахів водно-болотного комплексу створено заповідний об`єкт заповідне урочище місцевого значення «Агайманське» загальною площею 25,0 га, що знаходиться на території Іванівського району, 1 км на південь від с. Фрунзе, в підпорядкуванні Фрунзенської сільської ради Іванівського району, який входить до складу природно-заповідного фонду України, охороняється як національне надбання і є складовою частиною світової системи природних територій та об`єктів, що перебувають під особливою охороною. Землекористувачем заповідної території є Фрунзенська сільська рада в особі голови Сушка В.М. Голова Фрунзенської сільської ради ОСОБА_1 взяв під охорону заповідний об`єкт і зобов`язався зберігати його та дотримуватись екологічних вимог при використанні природних ресурсів згідно зі ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього середовища», а також провести відмежування заповідного об`єкту в натурі, оформити його природоохоронну наочність, нанести на планово-картографічні матеріали (а.с.2).

Рішенням Фрунзенської сільської ради Іванівського району від 08.10.2015 № 323 с. Фрунзе перейменовано в с. Агаймани, рішенням Агайманської сільської ради Іванівського району Херсонської області від 07.04.2016 № 35 Фрунзенську сільську раду Іванівського району Херсонської області перейменовано у Агайманську сільську раду Іванівського району Херсонської області (а.с.3,4).

Із протоколу про адміністративне правопорушення № 11355, складеного 19.09.2019 старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Ільїним Ю.О., видно, що ОСОБА_1 не вжив заходів щодо встановлення інформаційно-охоронних знаків затвердженого зразку вздовж меж природно-заповідної території та меж заповідного урочища місцевого значення «Агайманське» в натурі, чим порушив ст. ст. 7, 59, 53, 64 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» та Положення про єдині державні знаки та аншлаги на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду. Шкода адміністративним правопорушення не завдана (а.с.1).

Згідно з ч. 4 ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» від 16.06.1992 № 2456-XII (далі Закон № 2456-XII) межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Згідно з п. 3.2. розділу 3 Положення про єдині державні знаки та аншлаги на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду України, затвердженого наказом Мінекобезпеки від 29.03.1994 № 30 (далі Положення) інформаційно-охоронні знаки містять інформацію про найменування, межі, правовий статус та основні вимоги щодо охорони території (об`єкта) природно-заповідного фонду, встановлюються в місцях входу (в`їзду) на територію (об`єкт) природно-заповідного фонду. Інформаційно-охоронний знак має форму вертикального прямокутника розміром 841 х 594 мм. На смугастому синьо-жовтому тлі знака зображено зелений щит. У верхній частині щита розміщено Державний Герб України, під ним - напис «ПРИРОДНО-ЗАПОВІДНИЙ ФОНД УКРАЇНИ». У центрі щита розташована прямокутна табличка жовтого кольору, на якій міститься напис найменування території (об`єкта) природно-заповідного фонду. У разі якщо територія (об`єкт) має подвійний правовий статус, зазначається спочатку найменування території (об`єкта) вищого статусу, а потім - нижчого. Під табличкою у нижній частині знака розташовано напис - «охороняється законом». (Додаток № 2).

Згідно з п. 3.3. розділу 3 Положення межовий охоронний знак містить інформацію про найменування території (об`єкта) природно-заповідного фонду і встановлюється для інформування про її (його) межі. Знак має форму вертикального прямокутника розміром 420 х 297 мм. За формами і абрисами межовий охоронний знак відтворює інформаційно-охоронний знак. На знаку не зазначаються вимоги щодо охорони території (об`єкта) природно-заповідного фонду. Встановлюється межовий охоронний знак вздовж меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду (в місцях перетину меж цієї території (об`єкта) дорогами, стежками, поблизу населених пунктів), визначених відповідно до законодавства (Додаток № 3).

Вважаю, що під час розгляду справи факт порушення вимог ст.ст. 7, 59, п. «г» ч. 2 ст. 64 Закону № 2456-ХІІ та п. 3.2., п. 3.3. розділу 3 Положення знайшов підтвердження, оскільки ОСОБА_1 як посадова особа, що взяла на себе зобов`язання провести відмежування заповідного об`єкту в натурі, не вжив відповідних заходів для попередження шкідливого впливу на заповідний об`єкт тим, що вздовж меж природно-заповідної території не були встановлені інформаційно-охоронні знаки затвердженого зразку та межі заповідного об`єкту в натурі.

Що стосується порушень ст. 53 Закону № 2456-ХІІ, згідно ч. 3 якої, рішення про організацію чи оголошення територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та встановлення охоронних зон територій та об`єктів природно-заповідного фонду приймається Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами, то вважаю, що вини ОСОБА_1 у невиконанні зазначених вимог немає.

Вважаю, що ОСОБА_1 не може нести відповідальність за порушення ст. 59 Закону № 2456-ХІІ, зокрема за відсутність картки первинного обліку заповідного урочища місцевого значення «Агайманське», оскільки зазначена стаття стосується кадастрової документації, необхідної для ведення Державного кадастру територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Картка первинного обліку об`єкту природно-заповідного фонду є формою кадастрової документації, первинний облік кадастрових відомостей об`єкту природно-заповідного фонду здійснюється організацією, у віданні якої цей об`єкт перебуває. Проте ні ст. 91 КУпАП, ні ст. 64 Закону № 2456-ХІІ не передбачають відповідальності за відсутність кадастрової документації.

Також, під час розгляду справи не підтвердилось те, що ОСОБА_1 не вжив заходів для ліквідації негативних наслідків аварії на території та об`єкті природно-заповідного фонду.

Обставинами, які пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , є визнання ним своєї вини, вчинення адміністративного правопорушення вперше, щиросердечне каяття, відсутність шкідливого впливу (шкоди) на територію та об`єкт природно-заповідного фонду.

Обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.

Згідно зі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи обставини справи, сукупність пом`якшуючих відповідальність обставин, особу правопорушника, який притягується до адміністративної відповідальності вперше, визнання ним своєї вини, щиросердне каяття, відсутності обтяжуючих відповідальність обставин, вважаю вчинене ОСОБА_1 правопорушення малозначним і обмежитись усним зауваженням.

Згідно з ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

Оскільки ОСОБА_1 оголошено усне зауваження у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, то справу необхідно закрити.

Керуючись ст. 91, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП, і обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ст. 91 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Іванівського районного суду Херсонської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В. І. Крисанова