Справа № 447/561/18 Головуючий у 1 інстанції: Павлів В.Р.
Провадження № 33/811/152/18 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Стельмаха І.О.,

з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

захисника адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 19.04.2018,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Миколаївського районного суду Львівської області від 19 квітня 2018 року,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 352, 40 грн судового збору.

ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він, 01.03.2018 о 09 год. 00 хв., в с. Рудники Миколаївського району Львівської області на вул. Кобаньки, 7, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, невиразна вимова. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння відмовився у встановленому законом порядку в присутності свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову судді Гріх О.О. подав апеляційну скаргу з клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі в зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, оскільки постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт наполягає, що в судові засідання не прибував, оскільки отримував судові повістки після того, як судові засідання відбулися. Про розгляд справи 19.04.2018 повідомлений не був. Копію постанови йому надіслано не було і відповідно звернувся до суду із заявою про видачу копії постанови, яку отримав 11.05.2018, а тому вважає, що пропустив строк на подачу апеляційної скарги не зі своєї вини та просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Апелянт покликається, що він не був за кермом коли йому працівник поліції запропонував продути прилад «Драгер», оскільки на передодні автомобіль вийшов з ладу і знаходився біля помешкання знайомого ОСОБА_5 в с. Рудники, в якого він заночував 28.02.2018. Вранці, 01.03.2018, виявив, що з автомобіля був злитий бензин, через що були викликані працівники поліції. Біля автомобіля йому ніхто, з працівників поліції, не пропонував продути прилад «Драгер», але це зробили у відділенні поліції в м. Миколаєві, куди він та працівник поліції поїхали по питанню крадіжки бензину. Там же, у відділу поліції були викликані дві дівчини, які стали свідками і їх прізвища вписані в протокол, де зазначено, що він,ОСОБА_1, відмовився від огляду на стан сп'яніння на місці і в медичному закладі. На його вимогу сертифікат на прилад «Драгер» йому наданий не був, направлення в медичний заклад виписано також не було.

Апелянт наголошує, що вказані у протоколі дані про запах алкоголю з порожнини рота можливі, оскільки він вживав ліки для серця так, як перехвилював через крадіжку бензину, а щодо невиразної вимови - то вона у нього не чітка після травми і коли хвилюєся, то ще більше заікається.

Під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, покликаючись на викладені в ній мотиви, й пояснив, що справа, про викрадення бензину з автомобіля, працівниками поліції не порушувалась, пояснивши тим, що сума завданого збитку за 8 літрів бензину є незначною. Коли до автомобіля прибули, викликані працівники поліції, то повідомили, що він нього чути алкоголем, але на місці зупинки транспортного засобу, точніше там де автомобіль простояв всю ніч, йому не пропонували продути прилад «Драгер», а протокол про відмову від проходження огляду на стан спяніння склали у відділенні поліції, куди поїхали оформляти заяву по викраденню бензину. Зазначає, що просив поліцейських відвезти його у лікарню на визначення стану спяніння, але йому відмовили. Свідків, які підписали протокол, вважає упередженими, оскільки це були працівники поліції (дівчата були на практиці та самі йому про це повідомили). Він же, не погодившись зі змістом протоколу, зазначив, що алкоголю не вживав.

У суді апеляційної інстанції дав пояснення свідок ОСОБА_5, який був попереджений про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показань, про те, що у вечері 28.02.2018 ОСОБА_1 залишив в с. Рудники, біля його будинку, автомобіль ВАЗ 21063, оскільки такий не заводився через поломку і сам залишився ночувати. Вранці, коли ОСОБА_1, виявив, що бензин з баку автомобіля злитий, то він, ОСОБА_5, повернувся до будинку та викликав працівників поліції. Пробувши у хаті приблизно 15 хвилин вийшов на вулицю і побачив, що ОСОБА_1 поліцейські забирають, оскільки від нього чути алкоголем і звинуватили, що у пяному стані керував транспортним засобом.

Захисник - адвокат ОСОБА_2 у суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу і наголосив, що за 8 літрів бензину, який злили з автомобіля ОСОБА_1, працівники поліції не вважали за необхідне порушувати кримінальну справу. Крадіжку палива зареєстрували 01.03.2018 за № 727 о 07 год. 52 хв. Слід зазначити, що ОСОБА_1 о 09 год. 40 хв., як це вказано у протоколі про адміністративне правопорушення від 01.03.2018, не могли зупинити під час керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, оскільки автомобіль, на той час, був у нерухомому стані, а сам ОСОБА_1 вже перебував у відділі поліції. Відповідно у діях ОСОБА_1 не вбачається порушення п. 2.5 ПДР, а саме відмова від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки автомобіля. Оформлення протоколу здійснювали у відділі поліції, а не на місці зупинки транспортного засобу. У справі також відсутнє направлення в медичний заклад, що підтверджує слова ОСОБА_1 про те, що його не возили в медичний заклад. Свідками записані працівники поліції, що суперечить вимогам Інструкції. Таким чином постанова судді підлягає скасуванню.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, на підтримку апеляційної скарги, перевіривши оводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, з таких підстав.

Поважні причини пропуску скаржником строку на подачу апеляції знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк йому слід поновити.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Допущена судом першої інстанції неповнота з'ясування обставин усунута при розгляді справи апеляційним судом шляхом дослідження доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.3, п.4, п.15, п.16, п.20 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 та п.8, п.10, п.13 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженої постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103, огляд у закладах охорони здоровя щодо виявлення стану спяніння проводиться лікарем закладу охорони здоровя, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством; метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану спяніння в обстежуваної особи; за результатами огляду на стан спяніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду; лікар, що проводив у закладі охорони здоровя огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я проводиться в будь-який час доби за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ.

Вимоги зазначених нормативних актів працівниками поліції дотримані не були, оскільки після не бажання ОСОБА_1 продути прилад «Драгер», через те, що на нього не був наданий сертифікат, який підтвердив би придатність приладу до використання, його не було скеровано на огляд у медичний заклад.

Як на докази винуватості ОСОБА_1, у вчиненні правопорушення, суддя покликався у судовому рішенні на:

- протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 374264 від 01.03.2018 (а.с.1);

- письмові пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 від 01.03.2018 (а.с.3,4).

Між тим наведені в судовому рішенні докази підтверджують те, що працівники поліції не діяли у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП.

З матеріалів справи не вбачається наявність у діях ОСОБА_1 порушення вимог п. 2.5 ПДР, оскільки ОСОБА_1 01.03.2018 не керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння, так, як автомобіль перебував в нерухомому стані через відсутність бензину. Вимогу ОСОБА_1, про доставлення його в заклад охорони здоровя для проведення медичного огляду, працівниками поліції виконано не було, це підтверджується відсутністю в матеріалах справи відповідного направлення в медичний заклад. Крім того, в якості свідків, були залучені працівники поліції.

Оскільки працівниками поліції не було дотримано вимог закону щодо проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння, то такий огляд вважається недійсним.

Отже у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність в діях інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

З огляду на викладене апеляційну скаргу слід задовольнити, постанову судді скасувати, а справу закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП в звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись п.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити..

Постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 19 квітня 2018 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду ОСОБА_6