Провадження № 3/265/209/19
П О С Т А Н О В А

18 жовтня 2019 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Мельник І.Г., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю:

особи, що притягається до адміністративної відповідальності- ОСОБА_1 ,

адвокатів- Сукач О.В., Сукач Т.В.,

В С Т А Н О В И В:

До Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області 18 грудня 2018 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення, серія ГП номер 230069, складений 31 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з додатками до нього.

Згідно з даних вказаного протоколу ОСОБА_1 ухилялась від своїх обов`язків по вихованню своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що призвело до самоусунення від догляду за дітьми та їх виховання.

ОСОБА_1 до суду з`явилась та надала пояснення, де вказує, що вона не визнає себе винною, вона повністю виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до її малолітніх дітей, а той факт, що її дитина ОСОБА_3 отримала тілесне ушкодження, коли дитина перебувала у неї вдома 21.10.2018 року, не вказує на те, що вона не виконує свої батьківські обов`язки.

Вивчивши матеріали справи, суддя дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки діяння (суспільно небезпечні або шкідливі). Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Серед складових суб`єктивної сторони є вина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату); мотив; мета.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а саме ст.150 Сімейного кодексу України, положенням якої передбачено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (із змінами та доповненнями) передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Таким чином, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Однак, всупереч вимогам ст.ст. 256, 184 КУпАП, у складеному щодо ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, в чому конкретно полягає з її боку ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Самі по собі наведені колишнім чоловіком ОСОБА_1 - ОСОБА_4 факти про вчинення адміністративного правопорушення колишньою дружиною ОСОБА_1 , а саме спричинення останньою тілесного ушкодження ОСОБА_3 у вигляді гематоми правого стегна та забію правого колінного суглобу, не може бути достатньою підставою для висновку про те, що ОСОБА_1 , як мати, ухиляється чи не виконує покладені на неї обов`язки по вихованню дитини.

Також судом враховується, що відповідно до положень, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v. Russia", рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та "Карелін проти Росії"("Karelin v. Russia" заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Положенням статті 150 Сімейного кодексу передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Під час судового розгляду, досліджено всі обставини справи, а також надані суду докази, за результатом якого, жодних порушень батьківських обов`язків, передбачених ст.150 СК України не встановлено.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

Згідно статті 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Проте, належних, допустимих та беззаперечних доказів, які б у своїй сукупності свідчили про те, що ОСОБА_1 , як мати, ухиляється чи не виконує покладені на неї обов`язки по вихованню дитини, матеріали справи не містять.

З матеріалів справи вбачається, що за медичною допомогою батько ОСОБА_4 разом із дитиною ОСОБА_3 звернулись 23.10.2018 року о 18:53 год. ( а.с.4), тобто через 2 дні після їх отримання у матері ОСОБА_1 21.10.2018 року. До Лівобережного відділу поліції ГУ НП України батько звернувся із заявою 24.10.2018 року про притягнення колишньої дружини до адміністративної відповідальності за ст.184 ч.1 КУпАП.( а.с.5).

Як вказує допитана у судовому засіданні мати ОСОБА_1 21.10.2018 року своїй дитині тілесні ушкодження вона не спричиняла, дитина отримала ушкодження самостійно за необережності.(а.с.13, 55-58, 194-195).

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що його дружина ОСОБА_1 будь- яких ушкоджень 21.10.2018 року своїй дитині ОСОБА_3 не спричиняла,чому дитина одразу так казала в райвідділі, вона не змогла йому пояснити. Вважає, що мати ОСОБА_1 повністю виконує свої батьківські обов`язки по вихованню своїх дітей. (а.с.194-197).

Аналогічні пояснення надала допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 та вказувала, що мати ОСОБА_1 повністю виконує свої батьківські обов`язки по вихованню своїх дітей. (а.с.197-198).

Допитаний у якості свідка ОСОБА_4 пояснив, що його колишня дружина ОСОБА_1 після розлучення вихованням дітей не займається, діти дуже налякані та її бояться. Крім того, 22.10.2018 року він виявив у їх доньки ОСОБА_7 , 2009 року народження гематому на нозі, яку вона отримала через те, що мати штовхнула її на ліжко. У зв`язку з чим вони звернулись за медичною допомогою, поліцію.

Допитана під час судового розгляду в присутності психолога малолітня ОСОБА_3 пояснила, що вона проживає із батьком, братом та дружиною батька. З матір`ю вона не проживає, її не кохає, називає її « ОСОБА_8 ». Коли вона із братом перебувала у матері, вона обізвала її чоловіка образливим словом, за що мати штовхнула її на ліжко. Вважає себе правою в цій ситуації. Після цієї ситуації вона писала матері листа, в якому визнавала, що повела себе неправильно, просила пробачення за свій вчинок. Зараз вважає, що написала його тільки для того, щоб мати від неї відчепилася. В минулому році батько не водив їх до школи, оскільки вони боялися, що мати забере їх зі школи. Вважає, що якщо батько з матір`ю примирились, вона б проживала з ними обома.

Допитана у судовому засіданні психолог ОСОБА_9 пояснила, що під час допиту малолітня ОСОБА_10 боялася говорити правду у зв`язку із ситуацією, що склалась в сім`ї. Під час роботи із цією родиною діти погано висловлювались в адрес матері. Психологу необхідно працювати із цією родиною, але для цього необхідна участь обох батьків.

Оскільки в показаннях малолітньої ОСОБА_11 , які вона надала у судовому засіданні в присутності психолога, та які містяться в матеріалах справи, містяться протиріччя, суд критично їх оцінює та не може прийняти до уваги.

Судом встановлено, що має місце конфлікт між обома батьками, малолітні діти приймають участь в ньому, та зважаючи на ситуацію, яка склалась в родині, їх малолітній вік, вони підлягають впливу зі сторони обох батьків.

Натомість в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено яким саме чином ОСОБА_1 не виконувала свої батьківські обов`язки, при цьому не зазначено в чому саме проявилося таке неналежне їх виконання і чим конкретно це підтверджено.

Надані ж до суду як зі сторони матері ОСОБА_1 , так і зі сторони батька ОСОБА_4 характеристики зі школи на малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стверджують про те,що діти виховуються обома батьками, діти навчаються за шкільною програмою. Однак, що стосується відношення батьків до навчального процесу дитини ОСОБА_3 , в характеристиках гімназії -початкової школи № 17 містяться суперечності в цій частині. Так, в характеристиці наданої до суду батьком ОСОБА_4 вказано, що мати не завжди відвідує батьківські збори часто приводить дитину неохайною без деяких підручників. (а.с. 123). Водночас, в характеристиці тієї ж школи, але наданої матір`ю ОСОБА_1 , вбачається, що мати постійно відвідує школу, підтримує зв`язок з класним керівником та директором. ( а.с.169). Тому суди критично оцінює ці характеристики саме в цій частині.

При цьому у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Як експлуатацію дитини слід розглядати залучення її до непосильної праці, до заняття проституцією, злочинною діяльністю або примушування до жебракування.

Виходячи з наведеного, ухилення від виконання батьківських обов`язків (об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 184 КУпАП) може проявлятись у різних формах.

Проте суть порушення, викладена у протоколі відносно ОСОБА_1 взагалі не відповідає диспозиції ст. 184 ч. 1 КУпАП, та не містить всіх ознак об"єктивної сторони даного правопорушення, які характеризують зовнішню сторону даного правопорушення. Зокрема, не зазначено, в чому саме полягало ухилення останньої від виконання обов`язків щодо виховання дитини, не конкретизовані норми законодавства, якими ці обов`язки передбачені та вимоги якого порушила ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи надані докази в їх сукупності, суддя дійшла висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, 283 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області, протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя І.Г. Мельник