Справа №591/7150/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Янголь Є. В.
Номер провадження 33/816/96/19 Суддя-доповідач Литовченко Н. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Литовченко Н. О. ,за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, захисника Матішинець В.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 24 січня 2019 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

піддано адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 24 січня 2019 року ОСОБА_3 був підданий адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у зв'язку з тим, що він 21 листопада 2018 року о 21 год. 26 хв. в м. Суми по вул. Г. Крут, 38Б керував транспортним засобом Daewoo Lanos д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору Alkotest 6820, а також прослідувати в медичний заклад СОНД відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.9 Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_3 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову судді та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

За змістом доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 вказує на те, що при винесенні оскаржуваної постанови докази по справі досліджені суддею однобічно, не в повній мірі з'ясовані всі обставини справи, порушені норми матеріального та процесуального права, не дотримані принципи законності та верховенства права, що призвело до прийняття незаконного рішення.

Так, вказує на те, що обставини описані в протоколі не відповідають фактичним, оскільки, як стверджує ОСОБА_3, він не керував автомобілем НОМЕР_2, а перебував в ньому як пасажир. В підтвердження цього посилається на покази свідка ОСОБА_5, надані в судовому засіданні, який пояснював, що за кермом вказаного автомобіля був саме він. На думку апелянта, суд не взяв до уваги покази даного свідка, безпідставно, надавши перевагу свідченням працівника поліції ОСОБА_6 Вважає, що досліджені в судовому засіданні відеозаписи з нагрудних камер та відео реєстратора поліцейських, який суд першої інстанції поклав в обґрунтування висновку про доведеність винуватості апелянта, також не підтверджують факт керування ним транспортним засобом, а навпаки, на думку ОСОБА_3, доводять, що за кермом автомобіля був саме ОСОБА_5 Стверджує, що працівники поліції в порушення положень ст.266 КУпАП не запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі після того, як він відмовився від проходження огляду на місці зупинки, що, на думку апелянта, є підставою для визнання такого огляду недійсним. До того ж, вказує на те, що акт огляду на стан алкогольного сп'яніння, складений відносно нього не містить дати та часу його складання, а тому не може бути допустимим доказом. Викладене, як вказує ОСОБА_3 свідчить про те, що висновки суду першої інстанції ґрунтуються на припущеннях, що є порушенням національного та міжнародного законодавства.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисника - адвоката Матішинець В.В., які підтримали подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за зазначених у постанові обставин грунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Так, вина ОСОБА_3 у скоєному підтверджується даними, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 404955 від 21 листопада 2018 року, відповідно до якого ОСОБА_3, 21 листопада 2018 року о 21 год. 26 хв. в м. Суми по вул. Г. Крут, 38Б керував транспортним засобом Daewoo Lanos д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору Alkotest 6820, а також прослідувати в медичний заклад СОНД відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.9 Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).

Обставини, викладені в протоколі, також підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, згідно яких ОСОБА_3 відмовився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров'я (а.с.3, 4).

Ці обставини підтверджуються також даними відеозапису з нагрудних камер поліцейських, досліджених в судовому засіданні суду першої інстанції (а.с.9).

Крім протоколу про адміністративне правопорушення винуватість ОСОБА_3 підтверджується актом огляду (а.с.2), з якого вбачається, що огляд ОСОБА_3 за допомогою газоаналізатора Драгер не проводився, що засвідчено підписами свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, в присутності яких також було складено протокол про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав ставити під сумнів вказаний акт огляду з підстав відсутності в ньому дати та часу його складання, як про це вказує в апеляційній скарзі ОСОБА_3, апеляційний суд не вбачає.

До того ж, як вбачається з протоколу судового засідання, свідок ОСОБА_6 - працівник поліції, який 21 листопада 2018 року безпосередньо складав адміністративний протокол відносно ОСОБА_3, пояснив, що акт огляду на місці зупинки транспортного засобу складав його напарник ОСОБА_9, який і підписав даний акт (а.с.33).

Підстав ставити під сумнів покази даного свідка апеляційний суд не вбачає, оскільки вони узгоджуються з іншими доказами по справі, є логічними та послідовними.

Викладене, на думку апеляційного суду, свідчить про обгрунтованість посилання суду першої інстанції на акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів в підтвердження винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Що стосується доводів апелянта в частині недоведеності матеріалами справи факту керування ним транспортним засобом, наявність якого разом з перебуванням особи у стані алкогольного сп'яніння чи відмовою від проходження огляду на встановлення стану сп'яніння є обов'язковою умовою для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП, то такі спростовуються матеріалами справи, зокрема записом з відеореєстратору автомобіля поліцейських, дослідженого в судовому засіданні, з якого вбачається переміщення особи з водійського сидіння на заднє пасажирське сидіння, а особи, яка перебувала на передньому пасажирському сидінні на місце водія відразу ж після зупинки автомобіля НОМЕР_2, що також узгоджується з показами свідка ОСОБА_6, який суду пояснив, що перебуваючи на патрулюванні, побачив автомобіль Ланос, який почав рух на червоний сигнал світлофору, в районі магазину ЕКО Маркет транспортний засіб зупинився і через скло автомобіля він побачив як у його салоні почався рух, а саме водій перескочив на заднє сидіння автомобілю, а пасажир з переднього бокового крісла пересів на місце водія.

До того ж дані покази свідка ОСОБА_6 сумніву в їх правдивості не викликають, оскільки підтверджуються записом з нагрудних камер поліцейських, на якому зафіксовано, як працівники поліції, підійшовши до автомобіля, на перших секундах після його зупинки, роблять зауваження особі, яка на цей час перебувала на місці водія (ОСОБА_5І.), що автомобіль проїхав на червоне світло та запитують, хто саме був за кермом автомобіля в момент його руху (файл ).

Крім того, місцевим судом допитано свідка ОСОБА_5, який пояснив, що за кермом автомобіля весь час перебував саме він. Після зупинки автомобіля НОМЕР_2 він спробував вийти, але двері були заблоковані, тому спробував пересісти на переднє пасажирське сидіння, щоб вийти, але двері не вдалося відчинити і він повернувся на водійське сидіння.

Однак покази даного свідка є нелогічними та не узгоджуються з іншими матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: показами інспектора поліції ОСОБА_6 та записом з відеореєстратора автомобіля патрульних, з якого вбачається тільки переміщення особи з водійського сидіння на заднє пасажирське сидіння, а особи, яка перебувала на передньому пасажирському сидінні на місце водія до того, як до вказаного автомобіля підбігли патрульні.

За таких обставин, суд першої інстанції цілком обгрунтовано не взяв до уваги покази свідка ОСОБА_5, оскільки такі спростовуються матеріалами справи, які в сукупності доводять, що за кермом в момент руху даного автомобіля був саме ОСОБА_3

Перевіривши сукупність доказів по справі, вважаю, що викладеними матеріалами справи поза розумним сумнівом доведено факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом та його відмову від огляду на визначення стану сп'яніння відповідно до встановленого порядку на місці зупинки та в закладі охорони здоров'я.

Враховуючи наведене, суддя суду першої інстанції, розглядаючи справу, дослідивши докази у справі шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, дійшов обгрунтованого висновку, що дії ОСОБА_3 містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

При цьому, місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи про адміністративне правопорушення, дав вірну оцінку всім доказам по справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами, а тому наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_3 доводи про те, що висновки місцевого суду грунтуються на припущеннях, що, на його думку, є порушенням норм національного та міжнародного законодавства, є необґрунтованими.

З врахуванням викладеного, вважаю, що постанова районного суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить апелянт - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 24 січня 2019 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуЛитовченко Н. О.

.