Справа № 409/2023/19
Провадження №3/409/349/19
П О С Т А Н О В А

"28" жовтня 2019 р. Білокуракинський районний суд Луганської області

Суддя Білокуракинського районного суду Максименко О.Ю., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Білокуракинського ВП ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Белогорка Сержского району Амурської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до довідки, наданої з Державної фіскальної служби, щодо інформації про РНОКПП фізичної особи ОСОБА_1 - надати реєстраційний номер облікової картки вказаної фізичної особи не має можливості,-

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

В с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 428580, ОСОБА_1 04.09.2019 року о 15 годині 00 хвилин за місцем мешкання своєї співмешканки, а саме: б. АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї співмешканкт гр. ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягли у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю гр. ОСОБА_3 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що ОСОБА_3 є його співмешканкою. 04.09.2019 року коли він прийшов додому, співмешканки вдома не було, також вдома були відсутні гроші, які ОСОБА_1 напередодні заробив та залишив вдома. Він пішов до матері співмешканки, де останні вживали спиртні напої, та на місці було з`ясовано, що співмешканка забрала всі зароблені ним кошти та пропила їх з матір`ю та подругами. На грунті цього виникла сварка, після чого мати співмешканки викликала поліцію.

Потерпіла ОСОБА_3 суду пояснила, що ОСОБА_1 є її співмешканцем. Того дня, 04.09.2019 року поскандалили зі співмешканцем ОСОБА_1 , вважає, що в данному конфлікті винна вона, оскільки забрала всі кошти, які були зароблені співмешканцем та пропила їх. Сварка виникла між ними двома, свою вину признає. Психологічного та фізичного насильства зі сторони ОСОБА_1 на адресу ОСОБА_3 не було.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , допитавши потерпілу, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948р. та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950р., ратифікованою Україною 17.97.1997 р. передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п. 4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п. 21 свого рішення у справі «Надточий проти України від 15 травня 2008 року» ЄСПЛ зазначив, що українське правительство визнало кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р., з наступними змінами, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ.

Склад адміністративного правопорушення включає в себе ознаки, які характеризують зовнішній прояв поведінки особи, його спрямованість та наслідки; ознаки, що характеризують правопорушника і його психічне ставлення до скоєного. Відповідно ознаки складу адміністративного правопорушення об`єднаються у чотири групи (елементи): об`єкт адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суб`єкт адміністративного правопорушення та суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення. Всі зазначені елементи складу адміністративного правопорушення є обов`язковими. Суб`єктивна сторона - відображає психічне ставлення особи до скоєного діяння і наслідків, що наступають в результаті цього діяння. Вина особи - є необхідним елементом суб`єктивної сторони.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, який являється членом сім`ї.

В ході розгляду адміністративного матеріалу встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 173-2 ч. 2 КУпАП, оскільки 04.09.2019 року о 15 годині 00 хвилин з боку ОСОБА_1 був відсутній прояв психологічного та фізичного насильства в сім`ї в бік ОСОБА_3 , що підтверджується показами потерпілої ОСОБА_3 .

Оскільки у діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення, яка є необхідним його елементом, тому вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 173-2 ч. 2 КУпАП, а також сама подія адміністративного правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України.

Керуючись ст.ст. 1, 173-2, 247, 251, 265-2, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її проголошення.

Суддя Білокуракинського

районного суду Луганської області О.Ю. Максименко