П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2019 року місто Рівне

Суддя Рівненського міського суду О.Г.Крижова, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Рівненській області департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, студента ВПУ №1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суддя

ВСТАНОВИЛА:

22 вересня 2019 року близько 02 год. 20 хв. ОСОБА_1 в м.Рівне по вул.Київська, 110, керував транспортним засобом «Mustang MT110-2», д.н.з. НОМЕР_2 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest №0297» у присутності двох свідків, що підтверджується тестом №1150 від 22 вересня 2019 року. Результат огляду становить 1,62 % проміле. Такими діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

Своїми діями, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Подав до суду письмові пояснення в яких вказав, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнає та вказав, що посвідчення водія не отримував.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається із результатів тесту газоаналізатора «Alcotest Drager 6820» №0297 від 22 вересня 2019 року, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду становить 1,62% проміле.

Вказаний висновок є об`єктивним, повним та зрозумілим, доказів того, що правопорушник оскаржував вказаний висновок у встановленому законом порядку не надано, тому суд вважає його належним та допустимим доказом перебування його в стані алкогольного сп`яніння.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

У відповідності до вимог ст.251 КУпАП, доказами в праві про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом «Mustang MT110-2», д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння доведена матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №257554 від 22 вересня 2019 року, результатом тесту газоаналізатора «Alcotest Drager 6820» №0297 від 22 вересня 2019 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 22 вересня 2019 року, поясненнями від 22 вересня 2019 року.

Дії правопорушника ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП кваліфіковані вірно, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно п. 28 постанови пленуму ВСУ України №14 від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КпАП ( 80731-10 ). Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає.

Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 посвідчення на право керування транспортними засобами не видавалось.

Тому суд застосовує до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 грн. 00 коп. без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки такого права керування ОСОБА_1 не мав і на даний час не має.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 130, 251, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати винним ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та стягнути штраф в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. в дохід держави без позбавлення права керування транспортними засобами в зв"язку з відсутністю такого права.

Стягнути із ОСОБА_1 збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп..

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду О.Г. Крижова