Справа № 215/1008/19
20 березня 2019 року Суддя Тернівського районного суду міста ОСОБА_1 ОСОБА_2 розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління Державної Фіскальної служби у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_3, ІНН НОМЕР_1, яка раніше не притягалася до адміністративної відповідальності; працює головним бухгалтером ПП «Плазіс-ЄМ», зареєстрованого та проживаючого за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Свято-Андріївська, 190/19,
за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,-
ОСОБА_3 у судове засідання на 10-30 год. 20.03.2019 зявилася підтвердила обставини викладені у протоколі, наразі виявлені недоліки в роботі підприємства (а.с. 1).
Суддя, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення № 4676 від 04.02.2019 (а.с. 1), акт від 04.02.2019 №4691/04-36-14-20/3001663 (а.с. 2-3), приходить до висновку, що в діях ОСОБА_3 вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.
За даних обставин, з метою дотримання розумного строку розгляду справи, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, суддя приходить до висновку про можливість розгляду справи.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Відповідно до Глави 21 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов'язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.
Відповідно до п.44.1 ст. 44 ПК України 44.1., для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.
Згідно пп.134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:
зменшення відємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);
збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:
збільшення відємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);
зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку)…
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Частина 1 ст.163-1 КУпАП, передбачає відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.
За таких обставин, відповідно до ст. 33 КУпАП, дослідивши докази, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення, а також врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, суддя приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 в скоєні даного правопорушення та необхідність накладення на неї стягнення у межах санкцій ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, яка передбачає накладення штрафу у розмірі від п'яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суддя дійшов до висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є накладення адміністративного стягнення в мінімальному розмірі передбаченої санкцією ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, у виді пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 85 грн.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, якою встановлено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно із ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що буде складати 384,20 грн. із розрахунку (1921*0,2).
Керуючись ст.ст. 40-1, 279, 280, 283, 308 КУпАП, суддя, -
ОСОБА_3 визнати винуватою за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП та притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85 (вісімдесят пять) грн. на користь держави.
У разі несплати штрафу в добровільному порядку, не пізніше як через пятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови, штраф стягується у порядку примусового виконання в подвійному розмірі, а також стягуються витрати на облік правопорушення.
Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, прокурором та потерпілим, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

СУДДЯ: