Провадження № 3-зв/582/1/19
Справа № 581/623/19
Недригайлівський районний суд Сумської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2019 року

Недригайлівський районний суд Сумсь кої області в складі судді Жмурченка В.Д., за участю секретаря Коваль В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Недригайлів заяву про самовідвід судді Липоводолинського районного суду Бутенка Д.В. , заявленого ним при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП,

в с т а н о в и л а :

Із Сумського апеляційного суду до Недригайлівського районного суду Сумської області у порядку ст. 34 КПК України надійшли матеріали за заявою про самовідвід судді Липоводолинського районного суду Сумської області Бутенка Д.В., заявленого ним при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

У своїй заяві про самовідвід суддя Бутенко Д.В. зазначив обставини, які можуть викликати сумнів у його об`єктивності та неупередженості під час розгляду ним цієї справи.

Суддя Липоводолинського районного суду Сумської області Бутенко Д.В. у судове засідання не прибув, його неявка не перешкоджає розгляду заяви про самовідвід.

Суд, вивчивши заяву та додані до неї матеріали вважає, що заява про самовідвід судді підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 246 КУпАП порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення у районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Кодексом України про адміністративні правопорушення не врегульовано питання про відвід судді, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, а тому, з урахуванням вимог ст. 129 Конституції України, ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 7, ст. 9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо гарантування доступу до правосуддя з метою забезпечення захисту прав, свобод та інтересів осіб незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону, суддя керується принципом верховенства права та загальними засадами судочинства з урахуванням практики ЄСПЛ, яка відносить справи про адміністративне правопорушення до «кримінального провадження». Так, діє аналогія закону, а тому суддя, при розгляді заяви про відвід, керується нормами КПК України.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 року у справі «Ветштан проти Швейцарії» важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Зі змісту статті 6 Конвенції та практики Європейського Суду з питань неупередженості суду вбачається, що правосуддя має не тільки здійснюватись, а повинно також демонструватись. Суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві довіру. Як правило, неупередженість означає відсутність упереджень або упередженості, при цьому її наявність або відсутність можуть бути перевірені різними способами (Кіпріану проти Кіпру, п. 118; Мікаллеф проти Мальти, п. 93). ЄСПЛ у своїй практиці проводить відмінність між суб`єктивним підходом, тобто прагненням переконатися в суб`єктивному обвинуваченні або інтересі певного судді у конкретній справі та об`єктивним підходом, тобто визначенням, чи були судді надані достатні гарантії, щоб виключити будь-які обґрунтовані сумніви в цьому відношенні (Кіпріану проти Кіпру, п. 118; П`єрсак проти Бельгії, п. 30; Грівз проти Сполученого Королівства, п. 69).

Разом з тим, чітка відмінність між цими поняттями відсутня, оскільки поведінка судді може не тільки об`єктивно викликати сумніви в його неупередженості з точки зору зовнішнього спостерігача (об`єктивний критерій), але мова може також йти про його або її особисте переконання (суб`єктивний критерій).

Виходячи з наведеного, практика ЄСПЛ говорить про те, що кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи (Мікалефф проти Мальти).

У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді», схвалених резолюцією 2006/23 від 27 липня 2006 року зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Враховуючи вищевикладене, та з метою запобігання сумнівів у об`єктивності та неупередженості головуючої судді Бутенка Д.В. у розгляді справи, вважаю за необхідне задовольнити вказану заяву про самовідвід по даній справі, оскільки він узгоджується з вимогами ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Керуючись ст. ст. 221, 283, 285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про самовідвід судді Липоводолинського районного суду Сумської області Бутенка Дмитра Володимировича по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП задовольнити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: В. Д. Жмурченко