КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД

Справа № 534/1640/19
Провадження № 3/534/377/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року місто Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді Куц Т.О., з участю секретаря судового засідання Чебикіної Н.А., особи, яка склала протокол, ОСОБА_1 , особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_2 , потерпілої ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Комсомольська Полтавської області, громадянина України, неодруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, фізичної особи-підприємця, проживаючого у АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

На розгляд Комсомольського міського суду Полтавської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АА №878810 складений 14.08.2019 щодо ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

За змістом складеного щодо ОСОБА_2 протоколу, останній 19.07.2019 близько 09 год 00 хв. за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , вчинив відносно цивільної дружини ОСОБА_3 домашнє насильство психологічного характеру, чим завдав потерпілій шкоди її психологічному здоров`ю.

В судовому засіданні ОСОБА_2 своєї вини не визнав повністю та пояснив, що дійсно між ним та ОСОБА_3 за місцем їх мешкання влітку 2019 року відбулась бесіда, але психологічного тиску на цивільну дружину він не вчиняв. При цьому зазначив, що разом із ОСОБА_3 вони проживають однією сімєю близько 16 років і до січня 2019 року мали гарні стосунки, проте через старшу доньку дружини їх стосунки погіршились. Влітку він не розбивав балконні двері, вони розбились внаслідок того, що двері хлопнули через протяг і в них розбилось скло.

Потерпіла ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що з січня 2019 року між нею та ОСОБА_2 відбулось декілька конфліктів, свідком яких була їх спільна неповнолітня дитина, тому потерпіла звернулась до поліції. Всі конфлікти відбувались на грунті непорозумінь ОСОБА_2 з її старшою донькою ОСОБА_4 , оскільки чоловік забороняє їй приїжджати додому, також забороняє дітям спілкуватись між собою. У січні 2019 року ОСОБА_2 вигнав її старшу доньку з дому. У липні 2019 року між нею та ОСОБА_2 відбулась сварка на підвищених тонах, в ході якої останній розбив балконні двері, в цей час молодша дитина знаходилась у своїй кімнаті. Потерпіла зазначила, що з 06.01.2019 їх сім`я проживає в умовах постійного конфлікту.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, та потерпілої, оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точки зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суддя приходить наступників висновків.

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний, зокрема, з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо (стаття 280 КУпАП).

Так, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюються органом (посадовою особою) на підставі доказів у справі про адміністративне правопорушення, тобто будь-яких фактичних даних, на основі яких встановлюються зазначені обставини. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно із протоколом серії АА №878810 від 14.08.2019 органом Національної поліції ОСОБА_2 . поставлено за провину вчинення за місцем проживання у АДРЕСА_1 , правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

На підтвердження винуватості ОСОБА_2 за фактом вчинення 19.07.2019 домашнього насильства стосовно ОСОБА_3 до протоколу приєднано висновок за наслідками розгляду письмових звернень ОСОБА_3 та ОСОБА_5 від 15.08.2019, протокол прийняття заяви від 16.07.2019, письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , довідка про склад сім`ї ОСОБА_3 , форма оцінки ризиків домашнього насильства, копії паспортів на імя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_3 , фотознімки пошкоджених дверей, а також фотознімок телефону із висвітленим на екрані смс-повідомленням.

Так, диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП встановлена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

У відповідності до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII від 07.12.2017, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь (п.3 ч.1 ст.1 Закону).

У свою чергу, згідно із п.14 ч.1 ст.1 Закону № 2229-VIII, психологічним насильством є форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суддя зазначає, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, зокрема, на осіб, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхніх батьків та дітей.

Разом з тим, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 є особою, з якою ОСОБА_3 проживає (проживала) однією сім`єю, але не перебуває (не перебувала) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою.

Із системного аналізу ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» в сукупності з нормами ст.173-2 КУпАП вбачається, що домашнє насильство передбачає дії фізичного, психологічного чи економічного характеру внаслідок яких могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

У змісті протоколу про адміністративне правопорушення складеного щодо ОСОБА_2 , вид діяння, яке було вчинено стосовно потерпілої, не зазначений. При цьому суть адміністративного правопорушення у протоколі викладено не у відповідності до складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, не зазначено, які саме дії вчинив ОСОБА_2 та які наслідки таких дій настали, чи можуть настати, окрім того не вказано чи вчинено адміністративне правопорушення умисно чи з необережності.

Згідно із наданими в ході розгляду справи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 поясненнями, з січня 2019 року між ними відбуваються конфліктні ситуації з приводу стосунків з старшою донькою потерпілої ОСОБА_5 Проте, пояснити, які саме протиправні дії вчинив ОСОБА_2 19.07.2019, та в чому виразилось психологічне насильство у відношенні до ОСОБА_3 саме 19.07.2019, останні не змогли.

Суддя наголошує, що у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04), ЄСПЛ констатував, що у випадку коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь звинувачення.

У відповідності до ст.62 Конституції України, як норми прямої дії, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника. Таким чином, суд зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

За таких обставин, враховуючи, що суд розглядає справу виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення і позбавлений права самостійно редагувати викладену у протоколі суть правопорушення, яка в даному випадку не містить викладу об`єктивної сторони правопорушення, суд доходить висновку про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Виходячи із змісту ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.247,283,294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя підпис Т.О.Куц

Згідно з оригіналом.

Суддя Т.О.Куц