ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1220/19 Справа № 206/3376/19 Суддя у 1-й інстанції - Грицаюк Н. М. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2019 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2019 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно з оскаржуваною постановою, 08 червня 2019 року о 13:15 год. ОСОБА_1 в м. Дніпрі, вул. Чаплинська,139, керував транспортним засобом Ford Focus державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: почервоніння очей та обличчя, зіниці очей не реагують на світло, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з цим рішенням, поза межами строку його апеляційного оскарження ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій проси суд поновити пропущений строк оскарження постанови, скасувати її та провадження у справі закрити з підстав, передбачених п. 1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови, апелянт посилається на те, що дізнався про її ухвалення лише 26 вересня 2019 року.

В обґрунтування вимог про скасування постанови ОСОБА_1 вказує на порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП. Апелянт зазначає, що не повідомлявся судом про дату та час судового розгляду, внаслідок чого було порушено його право на захист, передбачене ст. 268 КУпАП. ОСОБА_1 зауважує, що в матеріалах справи наявне лише повідомлення про виклик у судове засідання, датоване днем ухвалення постанови - 06 вересня 2019 року, яке він фізично отримати не міг. Поряд із цим, апелянт звертає увагу суду на те, що виходячи з відомостей, що містяться на офіційному сайті court.gov.ua дату слухання справи було внесено пізніше, ніж постановлено рішення, а саме 09 вересня 2019 року.

Наведені обставини на думку ОСОБА_1 позбавили його можливості надати пояснення щодо обставин вчинення правопорушення. Так, апелянт зазначає, що після зупинки транспортного засобу, висловлення підозри щодо перебування у стані наркотичного сп`яніння та висунення у зв`язку із цим вимог про проходження огляду у медичному закладі, він повідомив працівників поліції про те, що не має змоги залишити свою сім`ю - дружину та падчерку у спеку на околиці міста разом із транспортним засобом на тривалий час та просив у їх супроводі проїхати до закладу охорони здоров`я. Між тим, на це прохання працівники поліції йому відмовили та склали протокол. Водночас, після складання протоколу, водійське посвідчення в нього вилучено не було та від керування транспортним засобом він не відсторонявся. На переконання ОСОБА_1 , ця бездіяльність суперечить вимогам ст. 266 КУпАП та не узгоджується з позицією працівників поліції, які відмовили йому у супроводі до медичного закладу, однак фактично не відсторонили від керування транспортним засобом. Також, апелянт зауважує, що відеозапис не містить відомостей про його огляд, що узгоджувалось би із зазначеними в протоколі ознаками сп`яніння. Окрім цього, ОСОБА_1 звертає увагу суду на те, що має травму голови, чим і зумовлено почервоніння його очей, що підтверджується документально.

У судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, та в своїй заяві від 22 жовтня 2019 року просив суд розглянути справу у його відсутність.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість постанови в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку апеляційного оскарження постанови, суд апеляційної інстанції виходить з того, що справу було розглянуто за відсутністю ОСОБА_1 та з матеріалами справи він ознайомився лише 26 вересня 2019 року.

За таких обставин, й з огляду на те, що апеляційна скарга була направлена на адресу суду 04 жовтня 2019 року, тобто в межах 10-денного строку оскарження, визначеного ст. 289 КУпАП, суд не вважає строк апеляційного оскарження постанови пропущеним.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті, апеляційний суд зазначає таке.

Положеннями ч.1 ст. 268 КУпАП, крім іншого, встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ч.1 ст.277-2, ст.285 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 не був присутнім в суді першої інстанції при розгляді цієї справи та при цьому про дату та час судового розгляду належним чином не повідомлявся.

Виходячи з того, що судом при розгляді справи не були дотримані вимоги ст. 268 КУпАП, зазначені обставини є безумовною підставою для скасування постанови у зв`язку з порушенням права на захист ОСОБА_1 , та постановлення нової судом апеляційної інстанції.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд виходить з такого.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

На переконання суду апеляційної інстанції, вина ОСОБА_1 повністю підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом серії ОБ № 166965 від 08 червня 2019 року, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

Ці докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Суд звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, за наявності відповідного медичного висновку, а так само й за відмову від проходження медичного огляду. При цьому, обставини самої відмови від проходження огляду повністю підтверджені відеозаписом з нагрудної камери поліцейських та не заперечуються захисником в апеляційній скарзі.

Щодо доводів апелянта про причин його відмови від проходження огляду, то вони не заслуговують на увагу, як такі, що не є поважними.

Посилання ОСОБА_1 на незаконність дій працівників поліції також не заслуговують на увагу, оскільки не відповідають матеріалам справи.

Матеріалами провадження, зокрема відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, об`єктивно підтверджується, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд у встановленому законом порядку.

Між тим, ОСОБА_1 від виконання законних вимог працівників поліції відмовився, що засвідчили у своїх поясненнях свідки та не заперечував й сам правопорушник.

З огляду на викладене, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

З огляду на викладені обставини, скасувавши постанову, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 в цій частині, та вважає, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною.

Разом із цим, скасовуючи постанову суду першої інстанції та приймаючи нову, апеляційний суд вважає за необхідне закрити провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд - П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко