ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 636/182/19 Головуючий І інстанції
Провадження № 33/818/233/19 Оболєнська С.А.
Категорія: ч. 4 ст. 172-11 КУпАП Доповідач Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Бездітко В.М.

за участю секретаря - Михайлюка А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чугуївського міського суду Харківської області від 17 січня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

10 грудня 2018 року командиром 2 самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 складено протокол про військове адміністративне правопорушення серії А 0501 № 25 стосовно старшого солдата ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

Згідно із протоколом серії А 0501 № 25, старший солдат ОСОБА_1 07 грудня 2018 року о 09-00 год. не прибув до місця проходження військової служби після відпустки в умовах особливого періоду, на службі з`явився 08 грудня 2018 року о 09-00 год.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.
Постановою Чугуївського міського суду Харківської області від 17 січня 2019 року накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, у виді арешту з утриманням на гауптвахті на строк 7 діб.

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в обґрунтування якої зазначає наступне.
З постановою суду першої інстанції не погоджується, оскільки адміністративного правопорушення не вчиняв.
У грудня 2018 року знаходився у відпустці, знаходячись у м. Лиман захворів. 04 грудня 2018 року звернувся до міської лікарні м. Лиман де йому було встановлено діагноз захворювання ішемічна хвороба серця, стабільна стінокардія напруги ФК ІІ, гіпертонічна хвороба ІІ, у зв`язку з чим було призначено лікування.
07 грудня 2018 року доїхав до розташування своєї військової частини біля м. Авдіївка Донецької обл., про що доповів своєму командиру та весь час перебував у розташуванні військової частини у полі на позиції.
13 грудня 2018 року звернувся до лікаря у фельдшерсько-акушерський пункт де був обстежений.
Вважає, що не вчиняв правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП та його відпустка мала тривати до 07 грудня 2018 року. Причиною несвоєчасного прибуття до військової частини було те, що він захворів та тільки після того як трошки одужав прибув до військової частини.
Просить скасувати постанову Чугуївського міського суду Харківської області від 17 січня 2019 року.

ОСОБА_1 в призначене судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ст. 277-2, ч. 5 ст. 294 КУпАП, судову повістку отримав 05 березня 2019 року, клопотання про відкладення судового розгляду не заявляв, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Виходячи з вищезазначеного та вимог ст. 294 КУпАП, щодо строків перегляду постанови, апеляційний суд приходить до висновку про розгляд справи про адміністративне правопорушення за наявними матеріалами справи за відсутністю належним чином повідомленої особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Положення ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Ст. 26 розділу І, частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» встановлено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Відповідно до ч. 4 ст. 15 КУпАП військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.
Ст. 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 255 КУпАП командири (начальники) військових частин (установ, закладів), командири підрозділів, які уповноважені на те командирами (начальниками) військових частин (установ, закладів) складають протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 172-10 - 172-20 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Ч. 1 ст. 172-11 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб.
Відповідно до ч. 4 ст. 172-11 КУпАП діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, -
тягнуть за собою накладення штрафу від ста сорока п`яти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.
Судовим розглядом встановлено, що стариший солдат ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді старший навідник.
Згідно доповідей полковника ОСОБА_2 , 07 грудня 2018 року було виявлено не прибуття з чергової відпустки за 2018 рік старшого солдата ОСОБА_1 (наказ № 239 від 16.11.2018 року, відпускний квиток № 2192 від 16.11.2018 року).
Пошуки здійснював молодший лейтенант ОСОБА_3 . На телефонні дзвінки військовослужбовець не відповідав, пошуки на території гарнізону позитивного результату не дали.
08 грудня 2018 року до місця розташування підрозділу (м. Авдіївка, Донецької обл.) прибув з відпустки з запізненням військовослужбовець військової служби за контрактом старший солдат ОСОБА_1 , який 07 грудня 2018 року не прибув з чергової відпустки.
В письмових поясненнях наданих командиру, ОСОБА_1 зазначив «я спізнився на 12 годин, зі слів командира зустрінемось в суді».
Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що старший солдат ОСОБА_1 проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , 07 грудня 2018 року не прибув до місця проходження військової служби після відпустки в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.
Притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП суд повно та всебічно встановив фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст. ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду, та постановив рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП.

Апеляційний суд, погоджується з висновками суду першої інстанції, але вважає доцільним пом`якшити накладене адміністративне стягнення враховуючи наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 32-1 КУпАП арешт з утриманням на гауптвахті встановлюється і застосовується лише у виключних випадках.
Обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність, передбачені ст. 34 КУпАП судовим розглядом не встановлено.
Враховуючи вимоги ст. ст. 23, 33 КУпАП апеляційний суд вважає за можливим змінити накладене адміністративне стягнення застосувавши відносно ОСОБА_1 мінімальний розмір штрафу, передбачений ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, що буде відповідати меті адміністративного стягнення та буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про скасування постанови Чугуївського міського суду Харківської області від 17 січня 2019 року в частині застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті на строк 7 діб, з застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В іншій частині підстав для зміни або скасування постанови не встановлено.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 245, 278, 280, 283, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Чугуївського міського суду Харківської області від 17 січня 2019 року змінити скасувавши в частині накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті на строк 7 діб.

Застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 2 465 грн.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського
апеляційного суду В.М. Бездітко