Провадження № 33/4820/152/19
Справа № 679/36/17 Головуючий в 1-й інстанції Базарник Б. І.
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач Бережний С. Д.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2019 року м. Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Бережний С.Д., при секретарі судового засідання Плюти В.С., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника Бойка В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката Бойка В.Ф. на постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 23 січня 2019 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 23 січня 2019 року справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

закрито за ст.124 КУпАП у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Як вбачається з даних протоколу про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 054613 від 28.12.2016 року ОСОБА_2 28.12.2016 року о 22 годині 10 хвилин на 131 км + 100 м автодороги Городище - Рівне - Старокостянтинів, керуючи автомобілем «Chevrolet Aveo» державний номерний знак НОМЕР_3, порушуючи правила обгону, здійснюючи обгін на перехресті та пішохідному переході, не переконавшись в тому, що водій, який рухався позаду, вже розпочав здійснювати маневр обгону, та допустив зіткнення з автомобілем «Renault», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 14.2, 14.6 а), в) Правил дорожнього руху України, за що передбачено відповідальність ст.124 КУпАП.

Суд закриваючи провадження в справі, врахувавши п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, мотивував своє рішення тим, що винуватість ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП доведена та оскільки, на момент винесення рішення пройшло більше трьох місяців з дня його вчинення, провадження в даній справі відносно ОСОБА_2 за статтею 124 КУпАП підлягає закриттю у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 - адвокат Бойко В.Ф. просить постанову суду змінити, виключивши з мотивувальної її частини посилання суду на винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Посилається на незаконність і необґрунтованість рішення суду, яке постановлено з грубим порушенням конституційних принципів прав людини, норм матеріального та процесуального права України та допущену судом неповноту під час розгляду справи. Вказує на не дослідження судом питання щодо порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п.12.2, 14.2, 14.6 (в,г) і 12.3 ПДР України, причинно - наслідковий зв'язок між діями водія ОСОБА_4 та ДТП. Зазначає, що у вину ОСОБА_2 не ставилося порушення п.п.10.1, 12.2 ПДР, які згідно висновку експерта №261А, не дотримався останній. Зауважує, що судом не взято до уваги висновки експертизи, що з технічної точки зору водій ОСОБА_2, своїми діями, пов'язаними з початком виконання маневру обгону вантажного автомобіля (зміною напрямку руху), що рухався попереду, не міг створювати небезпеку для руху водію автомобіля під керуванням ОСОБА_4 Наголошує, що в супереч принципу безпосередності дослідження доказів, суддя послався на письмову заяву ОСОБА_5, який не допитувався в судовому засіданні, таким чином позбавив ОСОБА_2 реалізації права на його допит.

Крім того, від захисника надійшло клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому апелянт зазначив, що ОСОБА_2 отримав копію постанови суду поштою, 13 лютого 2019 року.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що вона не підлягає до задоволення за таких підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, при наведених у постанові обставинах, відповідає матеріалам справи, ґрунтується на наявних у ній доказах.

Як вбачається з даних протоколу про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 054613 від 28.12.2016 року ОСОБА_2 28.12.2016 року о 22 годині 10 хвилин на 131 км + 100 м автодороги Городище - Рівне - Старокостянтинів, керуючи автомобілем «Chevrolet Aveo» державний номерний знак НОМЕР_3, порушуючи правила обгону, здійснюючи обгін на перехресті та пішохідному переході, не переконавшись в тому, що водій, який рухався позаду, вже розпочав здійснювати маневр обгону, допустив зіткнення з автомобілем «Renault», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 14.2, 14.6 а), в) Правил дорожнього руху України, за що передбачено відповідальність ст.124 КУпАП.(а.с.3)

До протоколу долучена схема місця ДТП, підписана учасниками пригоди ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з якої вбачається, що внаслідок ДТП транспортним засобом заподіянні видимі пошкодження.(а.с.4)

ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив, що дійсно за вищевказаних обставин сталася дорожньо - транспортна пригода. Однак, вину свою заперечив пояснивши, що 28.12.2016 року о 22 годині 10 хвилин, він рухався на автомобілі «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_3, по автодорозі Городище - Рівне - Старокостянтинів, зі сторони м.Рівне в сторону м.Костопіль. Плануючи зробити маневр, а саме обгін вантажного автомобіля, виїхав на смугу зустрічного руху, включив лівий поворот, розпочав маневр. Однак, порівнявшись з кабіною автомобіля, який обганяв, відчув удар ззаду в ліве крило його автомобіля, так як, транспортний засіб «Renault», державний номерний знак НОМЕР_2, що рухався в попутному напрямку із значною швидкістю, наздогнав його. Вказав, що здійснив обгін не порушуючи Правил дорожнього руху.

Дані пояснення не узгоджуються з іншими даними, що містяться в матеріалах справи, зокрема з поясненнями потерпілого ОСОБА_4, який в судовому засіданні суду першої інстанції вказав, що 28.12.2016 року близько 22 години рухався транспортним засобом «Renault Megane», державний номерний знак НОМЕР_2, по автодорозі Городище-Рівне-Старокостянтинів. Не доїжджаючи с. Три Копці, він розпочав обгін кількох автомобілів по зустрічній смузі руху зі сторони м. Рівне, раптово з правої сторони виїхав автомобіль «Шевроле Авео», державний номерний знак НОМЕР_3, червоного кольору, у зв'язку з чим сталося зіткнення його автомобіля правим переднім крилом з лівою задньою частиною крила автомобіля «Шевроле Авео». Під час цього, він здійснював маневри для запобігання зіткнення, проводив екстрене гальмування, в результаті чого здійснив з'їзд на ліве узбіччя.

Відповідно до висновку експерта №261А судової інженерно-транспортної експертизи обставин та механізму ДТП по справі №3/679/37/2017 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності від 14.09.2017 року, викладеного в дослідницькій частині, при заданих обставинах пригоди та заданих вихідних даних водій автомобіля «Chevrolet Aveo» р.н. НОМЕР_3, ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до технічних вимог п.п. 10.1, 12.2, 14.2, та 14.6 (в, г) та вимог лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 Правил дорожнього руху України; а водій автомобіля «Renault Megane», р.н. НОМЕР_2, ОСОБА_4 - згідно , вимог п.п. 12.2, 14.2, та 14.6 (в, г) та вимог лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 Правил дорожнього руху України, а з врахуванням обставин та характеру розвитку даної ДТП, зазначених з його показів - й вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, тобто, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

З показів експерта ОСОБА_6 в суді першої інстанції, який підтвердив висновки викладені у висновку експерта №261А від 14.09.2017, вбачається, що заяв від ОСОБА_2, клопотань про необхідність витребування додаткових доказів, проведення повторних експертних досліджень, які б мали додаткові дані для вирішення справи судом, не надходило, а експертиза була проведена на підставі вихідних даних, які зазначені в постанові суду про призначення експертизи.

Суддя оцінивши наявні докази у справі обґрунтовано прийшов до висновку про наявність вини ОСОБА_2 у вчиненні порушень п.п.14.2, 14.6 а,в Правил дорожнього руху України, що перебувало у прямому причинному зв'язку з настанням дорожньо - транспортної пригоди та її наслідками.

Не заслуговують на увагу доводи захисника про врахування судом першої інстанції письмових показів свідка ОСОБА_5, та таким чином позбавлення ОСОБА_2 права на допит останнього, оскільки згідно ст.251 КУпАП фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Посилання в апеляційній скарзі на необхідність виключення з рішення суду визнання винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, вважаю безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Правила ч.ч. 1-4 ст. 38 КУпАП визначають строки накладення адміністративного стягнення.

Згідно частин 2, 3 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе за одночасної наявності кількох умов, а саме вчинення чи виявлення адміністративного правопорушення та спливу строку, передбаченою ст. 38 цього Кодексу, перебіг якого починається з дня вчинення (при триваючому правопорушенні та пов'язаному з корупцією - виявлення).

Крім того, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення. Сплив строку накладення адміністративного стягнення є нереабілітуючою підставою для закриття провадження у справі, а тому в даному випадку встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов'язковим з огляду на вимоги ст. 280 КУпАП.

Встановивши, що з дня вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, сплинуло 3 місяці, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про закриття на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Доводи захисника в апеляційній скарзі висновків судді місцевого суду не спростовують.

За таких обставин з врахуванням зазначених матеріалів, які в повному обсязі підтверджують вину ОСОБА_2 в порушення п.п. 14.2, 14.6 а,в ПДР України, постанова судді Нетішинського міського суду Хмельницької області є законною і справедливою, а підстав для її скасування немає.

На підставі наведеного керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 23 січня 2019 року, стосовно ОСОБА_2 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката Бойка В.Ф. - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду С.Д. Бережний