Справа № 502/274/19
ПОСТАНОВА

11 березня 2019 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Манжос Н. В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Головного управління держпраці в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянку України, працюючої на посаді головного бухгалтера ТОВ СП «Перемога», проживаючу та зареєстровану за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, якій розяснені права передбачені ст. 268 КУпАП,

за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Кілійського районного суду Одеської області 13.02.2019 року надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОД12/АВ/П/ПТ від 15.01.2019 року встановлено, що в ході інспекційного відвідування Товариства з обмеженою відповідальністю «Перемога» встановлено, що:

-виплата заробітної плати не проводиться регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом) не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата;

-порушено вимог ч. 2 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» щодо виплати заробітної плати працівникам регулярно в робочі дні, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, заробітна плата на товаристві виплачується з порушенням строків;

-згідно наданих відомостей нарахування заробітної плати та оплати праці за січень - липень 2018 року встановлено: виплата заробітної плати за вищевказані місяці працівникам товариства виплачені один раз на місяць та пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Так, виплата заробітної плати ОСОБА_2, ОСОБА_3, та іншим 20 працівникам за квітнень 2018 року виплачена 16 травня 2018 року, що підтверджено відомостями на виплату грошей від 16.05.2018 року № 14-17 та перевищує 16 календарних днів, пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, чим порушено вимоги ч. 1, 2 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці»;

-згідно представленої відомості нарахування заробітної плати за грудень 2018 року встановлено: всім працівникам товариства проведено нарахування індексації заробітної плати за червень - грудень 2017 р. та компенсації за не своєчасну виплату індексації, виплату проведено від 28.12.2018 року, з затримкою більш ніж на місяць, що підтверджено відомістю на виплату грошей від 28.12.2018 року № 57;

-в товаристві має місце порушення вимог ч. 4 ст. 115 КЗпП та ст. 21 Закону України «Про відпустки» щодо виплати заробітної плати за весь час щорічної відпустки не пізніше, як за три дні до її початку. Так, наказом від 02.01.2018 року №1 «Про надання відпустки» директору ОСОБА_4, надано щорічну відпустку з 02.01.2018 року, проте виплату за весь час відпустки здійснено від 19.02.2018 року, що підтверджується (відомістю на виплату грошей № 3 від 19.02.2018 року) Наказом від 02.01.2018 року №2 «Про надання відпустки» начальнику мехзагону ОСОБА_5, надано щорічну відпустку з 02.01.2018 року проте виплату за весь час відпустки здійснено від 19.02.2018 року, що підтверджується (відомістю на виплату грошей № 3 від 19.02.2018 року) Наказом від 20.09.2018 року №27 «Про надання відпустки» головному бухгалтеру ОСОБА_1, надано щорічну відпустку з 20.09.2018 року, проте виплату за весь час відпустки здійснено від 04.10.2018 року, що підтверджується (відомістю на виплату грошей № 38 від 04.10.2018 року), чим порушено вимоги ч.4 ст. 115 КЗпП України, ст. 21 Закону України «Про відпустки»;

-при звільненні працівників виплата всіх сум, що належать їм від товариства, не виплачується в день звільнення. Так, на підставі особистої заяви, наказом від 16.04.2018 року № 15/1-к підсобного робітника ОСОБА_6, звільнено із займаної посади 16.04.2018 року за ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням) належні при звільненні грошові кошти від товариства отримав не у день звільнення 16.05.2018 року, чим підтверджено відомістю на виплату грошей № 16 від 16.05.2018 року;

-на підставі особистої заяви наказом від 01.12.2018 року № 37 - тракторист-машиніст ОСОБА_7, звільнено із займаної посади 01.12.2018 року згідно п.1 ст. 36 КЗпП України (за згодою сторін), належні при звільненні грошові кошти від установи отримала не у день звільнення, а саме: 04.12.2018 року, чим підтверджено відомістю на виплату грошей № 50 від 04.12.2018 року, що є порушенням ч. 1 ст. 116 КЗпП України.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, письмових клопотань не надала.

Факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:

- протоколом серії ОД12/АВ/П/ПТ від 15.01.2019 року відносно ОСОБА_1 за ст. 41 ч. 1 КУпАП;

- актом інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи , яка використовує найману працю № ОД12/1592/АВ від 14.01.2019 року;

Обставин, що помякшують відповідальність ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, відповідно до ст. 34 КУпАП, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, відповідно до ст. 35 КУпАП, судом не встановлено.

Суд вважає вину ОСОБА_1 повністю доведеною та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 41 КУпАП, як порушення встановлених термінів виплати заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Беручи до уваги характер правопорушення, його тривалість та сутність протиправних дій, особу правопорушника, суд вважає за необхідне застосувати до правопорушниці адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись ст. ст. 23, 34, 35, 40-1, 41, 268 , 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 41 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (пятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, судовий збір в розмірі 384 гривні 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі через Кілійській районний суд Одеської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова може бути предявлена до виконання протягом 3 місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_8