ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року м. Маріуполь

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Свіягіна І.М.,

при секретарі Параскєвіній Н.П.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Мар'їнського районного суду Донецької області від 20 грудня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.,

в с т а н о в и л а:

згідно постанови про адміністративне правопорушення 11 жовтня 2018 року о 17:50 годині ОСОБА_2 керував транспортним засобом Мото «Кентавр» по вул. Центральній в с. Костянтинівка Мар'їнського району Донецької області з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності свідків, за що на нього складено протокол за порушення п.2.5 ПДР України.

Постановою Мар'їнського районного суду Донецької області від 20 грудня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

На зазначену постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати останню та провадження по справі закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Посилався на те, що 11.10.2018 року поблизу його будинку в нього перестав заводитися двигун мотоблока «Кентавр», яким він орав город у односельців. При з'ясуванні причини поломки виявилося, що закінчилося пальне. В цей час біля нього зупинився поліцейський автомобіль. Працівники поліції, які вийшли з автомобілю, без повідомлення своїх осіб, одразу стали вимагати права на керування мотоблоку та технічні документи. При цьому, на його вислів про те, що документи на мотоблок в нього вдома, а права для керування не потрібні, оскільки мотоблок не є транспортним засобом, поліцейські погрожували доставкою у відділення поліції. Перевіривши документи на мотоблок та паспорт громадянина України, поліцейські, не склавши жодного протоколу, поїхали. Жодних свідків не було запрошено.

Тільки 12 листопада 2018 року йому стало відомо, що на нього складено протокол про адміністративне правопорушення за те, що він начебто відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння та є особою, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, зауважує, що відеозйомка боді-камерою при спілкуванні з працівниками поліції не велася, копія протоколу про адміністративне правопорушення йому не вручалася.

Також зазначає, що мотоблок не є транспортним засобом, керування ним він не здійснював, він лише стояв поламаний на узбіччі, алкогольних напоїв не вживав та від огляду не відмовлявся, жодного свідка, зазначеного в протоколі, фактично на місці спілкування з працівниками поліції, не було, протокол він не підписував, копію не оотримував.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складений незаконно.

Заслухавши правопорушника ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, вважаю що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова судді скасуванню.

В роз'ясненнях, що містяться в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з наступними змінами, звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

З постанови районного суду від 20.12.2018 року вбачається, що суд прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 130 ч.1 КпАП України.

В обґрунтування свого висновку суд посилається на протокол про адміністративне правопорушення серія БР №276893, письмові пояснення свідків.

Однак, з таким висновком суду щодо наявності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, погодитись неможливо.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, своєчасне, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.7 КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами тощо.

З постанови суду першої інстанції вбачається, що ОСОБА_2 вину у скоєні правопорушення не визнав та зазначив, що мотоблок не є транспортним засобом, а також свідок ОСОБА_3 - є колишнім працівником ДАЇ.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтвердив свої свідчення в суді першої інстанції, але уточнив, що від продуття алкотестеру «Драгер» та проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі він не відмовлявся, оскільки працівники поліції не пропонували йому це. Свідків при цьому не було взагалі.

В протоколі про адміністративне правопорушення БР №276893 зазначено два свідки - ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Допитати свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції не виявилося можливим, оскільки на неодноразові виклики суду зазначені свідки не з'являлись.

На виклики суду першої інстанції зазначені свідки також не з'являлися, тому не були допитані в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та роз'яснень, що містяться в п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, а саме згідно п.4, 6, 8 вказаного порядку, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Пунктом 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України №1452/7350 від 09.11.2015 року, також передбачено, що огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Як вбачається зі змісту ч.1 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності зокрема може бути притягнута особа, яка керує транспортним засобом та відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи той факт, що допитати свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не виявилося за можливе, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутній відеозапис з боді-камер, спростувати чи підтвердити свідчення ОСОБА_2 суд апеляційної інстанції не взмозі, а отже будь-які сумніви трактуються на користь ОСОБА_2

Враховуючи, що відмова ОСОБА_2 від огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції на місці зупинки транспортного засобу, проведено у відсутності двох свідків та протокол про адміністративне правопорушення складений поліцейським у відсутність двох свідків, тому він вважається недійсним, оскільки проведений з порушенням вимог статі 266 КУпАП, Інструкції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/7350 від 09.11.2015 року та Порядку, затвердженого ПКМУ № 1103 від 17.12.2008р.

За таких обставин, суд не приймає викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, як доказ вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні суду першої інстанції був допитаний в якості свідка поліцейський СРПП №2 старший сержант Мухаркін В.В.

Разом з тим, дані пояснення не можуть бути визнані допустимим доказом, оскільки вони надані співробітником підрозділу, який має у адміністративному провадженні процесуальний інтерес.

Такі показання не можуть визнаватися доказами, оскільки отримані з неналежного процесуального джерела.

Інших доказів, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП в матеріалах справи не має.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 33, 245, 252 КпАП України, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

За таких обставин, постанову районного суду слід скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247, 294 КпАП України,

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Мар'їнського районного суду Донецької області від 20 грудня 2018 року, щодо ОСОБА_2, якого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. - скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Донецького апеляційного суду Свіягіна І.М.