Провадження № 33/4820/535/19
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бондар В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі: головуючої-судді Бондар В.В., з участю секретаря судового засідання Габая А.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Музики А.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому справу за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 червня 2019 року,-

В с т а н о в и в :

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 червня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканку АДРЕСА_1 , громадянку України, не працює,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 10 200 грн., що становить шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 384 грн. 20 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнано винною у тому, що вона 08 червня 2019 року о 01 год. 50 хв., керувала автомобілем "Chery QQ", номерний знак НОМЕР_1 , в м. Хмельницькому на перехресті вулиць Озерна - Старокостянтинівське шосе, з ознаками алкогольного сп`яніння та в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі, як видно з її змісту, ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, а постанову суду першої інстанції щодо неї скасувати та закрити провадження в справі у зв`язку із відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою. Вказує, що всупереч оскаржуваній постанові ОСОБА_1 не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи в суді, оскільки вона не підписувала протокол про адміністративне правопорушення. Суд першої інстанції при розгляді справи не дотримався вимог КУпАП. Вказує, що працівниками поліції не дотримано вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції, в зв`язку з чим порушено процедуру оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, в матеріалах справи відсутнє направлення водія в медичний заклад для встановлення стану алкогольного сп`яніння. Також вказує, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, не евакуювали автомобіль, не передали керування автомобілем іншій особі, а дозволили ОСОБА_1 далі керувати автомобілем. Копія постанови судом їй не направлялась, 9 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу постанови та 23 вересня 2019 року в приміщенні суду отримала оскаржувану постанову, в зв`язку з чим вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника в підтримання доводів апеляційної скарги, які під час апеляційного розгляду просили поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, постанову суду щодо ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 не була присутня в засіданні суду першої інстанції 24 червня 2019 року, хоча про розгляд справи була повідомлена належним чином. Відомості про вручення їй копії постанови в визначений законом строк в провадженні відсутні. За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про поважність причин пропуску апелянтом строку оскарження постанови суду щодо ОСОБА_1 , в зв`язку з чим їй слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Твердження апелянта, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, розглянув справу з істотними порушеннями закону, у відсутність ОСОБА_1 , яка не була повідомлена про судовий розгляд, не можуть бути прийнятими до уваги з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за викладених в постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом першої інстанції доказах, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, який 8 червня 2019 року був складений інспектором роти №4 УПП у Хмельницькій області лейтенантом поліції Ніколайчуком С.В., того ж дня, о 01 год. 50 хв. в м.Хмельницькому на перехресті вулиць Озерна - Старокостянтинівське шосе, ОСОБА_1 керувала автомобілем "Chery QQ", номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовилася у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. Протокол підписаний апелянткою власноруч без будь-яких заперечень та зауважень (а.с.1).

В апеляційній скарзі апелянтом не оспорюється факт керування ОСОБА_1 автомобілем в час, зазначений у протоколі та присутність свідків під час відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Підстав вважати протокол про адміністративне правопорушення недопустимим доказом апелянт не наводить, не встановлено таких і апеляційним судом. В складеному протоколі вказано, що ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду у встановленому законом порядку, що підтверджується зібраними та дослідженими судом доказами.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується даними протоколу, в якому відображено відмову від проходження огляду (а.с.1), даними акту огляду (а.с.2,3) та відеозаписом фіксування вчинення правопорушення (а.с.9), дослідженого судом першої інстанції, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку.

Даними запису відеофіксування вчинення правопорушення зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків. Також на відео видно, що апелянт не оспорювала факту наявності в неї ознак вживання алкогольних напоїв, на які звертав увагу поліцейський.

В поліцейських були відсутні правові підстави для примусового доставлення особи для проведення огляду в медичному закладі після того, коли вона відмовився від огляду на місці зупинки. Тому такі доводи апеляційної скарги, як підстави для висновку, що поліцейськими не дотримано порядку направлення водія для проведення огляду, не можуть бути враховані, зважаючи, що з переглянутого відеозапису видно, що вона відмовилася від огляду і в медичному закладі.

В разі згоди на проходження огляду на стан сп`яніння направлення поліцейського на огляд мало б залишатись в медичному закладі, відтак, за відсутності бажання пройти огляд в медичному закладі, за відсутності правових підстав для примусового її доставлення в медичний заклад, відсутність в матеріалах справи направлення поліцейського про направлення ОСОБА_1 для проведення огляду в медичному закладі (від проходження якого апелянт відмовилася), не вказує про недотримання поліцейськими вимог відповідної Інструкції.

За змістом п.п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, які були зазначені поліцейськими в складених документах.

Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень в діях поліцейських вимог «Інструкції про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

З врахуванням викладеного, підстав вважати покладені в основу доведеності вини ОСОБА_1 докази недопустимими доказами, про що вказує апелянт в своїй скарзі, апеляційним судом не встановлено.

Доводи апеляційної скарги, що суд розглянув справу у відсутність апелянта, без належного повідомлення щодо дати його розгляду, що їй не було відомо про судовий розгляд, як підстави для скасування судового рішення, не можуть бути враховані апеляційним судом.

Положеннями ст. 268 КУпАП передбачено можливість розгляду справ (в яких участь особи, що притягується до відповідальності не є обов`язковою) у відсутність цієї особи в разі, якщо в суду є відомості про повідомлення особи про судовий розгляд справи та якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про місце, день та час розгляду справи (24 червня 2019 року о 10 год. 00 хв. в Хмельницькому міськрайонному суді) про притягнення її до адміністративної відповідальності, що підтверджується її особистим підписом у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.1). Також на відеозаписі зафіксовано, що працівник поліції повідомляв ОСОБА_1 , що розгляд справи відбудеться 24 червня 2019 року. Про факт обізнаності ОСОБА_1 про місце, день та час судового розгляду свідчить також та обставина, що в час зазначений у протоколі, до суду з`явився її захисник, який брав участь в судових засіданнях. Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 визнала, що їй було відомо про судовий розгляд, однак вона не з`явилась до суду в зв`язку з зайнятістю на роботі, заяв про відкладення розгляду справи суду не подавала.

Відтак, за таких обставин, в випадку нез`явлення особи, що притягується до відповідальності, що була повідомлена про слухання справи, однак не побажала взяти участь в цьому судовому засіданні, в суду першої інстанції відповідно до ст.268 КУпАП були всі підстави для розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 на підставі наявних в справі доказів та за участю її захисника Музики А.В., з яким було укладено договір 20 червня 2019 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи ордером (а.с.13). За таких обставин підстави для скасування постанови суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 відсутні.

Суд критично оцінює доводи ОСОБА_1 , що її не було належним чином повідомлено про час та місце слухання справи в суді, що в протоколі вона не підписувалась, що підпис в протоколі не її, позаяк такі твердження суперечать вищевказаним обставинам та матеріалам справи, оскільки як видно з відеозапису фіксування вчиненого правопорушення ОСОБА_1 власноруч підписувала у відповідних графах протокол про адміністративне правопорушення та вказувала працівнику поліції, що це її підпис (а.с.9).

Доводи апелянта, що працівниками поліції не було її відсторонено від керування транспортним засобом, автомобіль не евакуювали та не передали транспортний засіб іншій особі, а дозволили ОСОБА_1 надалі керувати автомобілем на увагу не заслуговують, позаяк як видно з відеозапису ОСОБА_1 працівник поліції повідомляв, щоб вона забрала цінні речі з автомобіля, оскільки буде відсторонена від керування транспортного засобу, а машина буде тимчасово затримана на штрафмайданчик або транспортний засіб може забрати тверезий водій. В подальшому, в ході розмови ОСОБА_1 говорила, щоб таксист сів за кермо машини. Відсутність в справі даних щодо відсторонення водія від керування транспортного засобу чи тимчасового затримання транспортного засобу згідно ст. 265-2 КУпАП свідчить, на переконання апеляційного суду, лише про відсутність в справі таких даних, та аж ніяк не вказує про відсутність в ОСОБА_1 ознак вживання алкогольних напоїв та недотримання працівниками поліції процедури направлення водія на огляд на стан сп`яніння.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого законодавством порядку. Вказані обставини підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення, актом огляду та даними відеозапису.

При розгляді справи щодо ОСОБА_1 порушень процесуального закону, що могли б стати підставою для скасування постанови суду з наведених апелянтом в апеляційній скарзі та в апеляційному суді мотивів, допущено не було.

Суд приходить до висновку, що місцевий суд дійшов правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Погоджуючись з обраним видом та розміром стягнення, апеляційний суд враховує всі обставини справи та вважає, що судом обґрунтовано призначене стягнення в виді штрафу в розмірі 10200грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Призначене місцевим судом стягнення є достатнім для виховання ОСОБА_1 та попередження вчинення нею нових правопорушень.

Підстави для скасування чи зміни постанови місцевого суду відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 червня 2019 року.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 червня 2019 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя