КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Сілкова І.М. за участю ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Карпова І.О. на постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 384 гривні 20 копійок.

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 26 квітня 2019 року о 16 годині 30 хвилин будучи учасником дорожнього руху по вул. Центральна у м. Волноваха Донецької області, керував автомобілем Honda CR-V н.з. НОМЕР_1 явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Карпов І.О. просить поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2019 року, вказану постанову скасувати та провадження у справі закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог вказав, що ОСОБА_1 не заходився в алкогольному сп`яніння, протокол по ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно нього у його присутності не складався, поняті були відсутні. Медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів ОСОБА_1 не проводився, будь-які ЗВТ не застосовувалися.

Апелянт вказав, що підпис ОСОБА_2 у протоколі про адміністративне правопорушення як свідка, свідчить про фальсифікацію матеріалів провадження та тягне за собою визнання складеного відносно ОСОБА_1 протоколу недопустимим доказом.

Відсутність підпису ОСОБА_1 та/або понятих у графі протоколу навпроти вказівки на приписи ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, на думку апелянта, свідчить про порушення права ОСОБА_1 на захист.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт вказав, що суд першої інстанції вирішив справу за відсутністю особи, яка притягається до відповідальності. Про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 не був повідомлений, оскільки на цей час знаходився у Військово-медичному клінічному центрі Південного регіону України де проходив ВЛК внаслідок отримання контузії у зоні АТО у 2014 році. Постанова суду ОСОБА_1 не направлялася, її текст отриманий стороною захисту за допомогою єдиного реєстру судових рішень. За таких обставин, апелянт вважає, що строк на подачу апеляційної скарги ОСОБА_1 необхідно поновити.

Перевіривши причини пропуску строку на апеляційне оскарження, передбаченого ст. 294 КУпАП, вважаю можливим поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2019 року, оскільки цей строк був пропущений з поважних причин.

Вислухавши ОСОБА_1 на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та апеляційні доводи, вважаю, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 - адвоката Карпова І.О. не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів провадження та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР України ОСОБА_1 дотримано не було.

Так, винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 144346 від 26 квітня 2019 року, згідно якого 26 квітня 2019 року о 16 годині 30 хвилин по вул. Центральна у м. Волноваха Донецької області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Honda CR-V н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 26 квітня 2019 року, котрі підтвердили фактичні обставини події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- відеозаписом із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників поліції, які здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 з якого вбачається, що останній відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на пристрої «Драгер», так і в медичному закладі.

Вказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

На підставі зібраних у справі доказів суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є безпідставними, оскільки такі доводи суперечать об`єктивним даним, встановленим місцевим судом та під час апеляційного розгляду даної справи.

Посилання сторони захисту в апеляційній скарзі на фальсифікацію матеріалів провадження, що як наслідок тягне за собою визнання складеного відносно ОСОБА_1 протоколу недопустимим доказом є недоречним, оскільки такі доводи нічим не підтверджені, а тому апеляційний суд вважає їх такими, що спрямовані на уникнення відповідальності ОСОБА_1 за вчинене правопорушення.

Що стосується посилання сторони захисту на порушення ст. 268 КУпАП, то вказане порушення було усунуто під час апеляційного перегляду, зокрема, шляхом можливості надати пояснення та участі в судовому засіданні ОСОБА_1

Будь-яких переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, стороною захисту не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд першої інстанції дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАПта наклав його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП. Більш того, санкція вказаного закону є безальтернативною.

За таких обставин, постанова Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2019 року, щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2019 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Карпова І.О. - залишити без задоволення, а постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду І.М. Сілкова