КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю захисника ОСОБА_1 - адвоката Волошина І.В. розглянувши його апеляційну скаргу на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 01 липня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Згідно постанови, 05 травня 2019 року о 21 годині 55 хвилин по вул. Малиновського у м. Києві ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, виражене тремтіння пальців рук. Від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Волошин І.В. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 01 липня 2019 року, скасувати вказану постанову та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що в описовій частині оскаржуваної постанови, а саме в абзаці першому зазначено про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Проте, в абзаці п`ятому постанови суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. Вказане, на думку сторони захисту, підтверджує не повне і не об`єктивне з`ясування обставин справи.

Апелянт вказує, що працівником Національної поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу, при цьому останній був згоден пройти медичний огляд на встановлення факту сп`яніння у медичному закладі у відповідності до положень «Інструкції», однак його пропозиція проходження огляду у лікарні, працівниками поліції була проігнорована.

Крім того, зазначає, що наявні в матеріалах справи пояснення свідків є наперед надрукованими. В документі заздалегідь сформована позиція, яку хотів представити працівник поліції, який відбирав ці пояснення, що у свою чергу викликає сумнів у тому, що свідки, які зазначені у цих поясненнях надали свої пояснення повно.

Також апелянт звертає увагу, що серед матеріалів справи відсутні докази, що підтверджують надсилання та отримання ОСОБА_1 повістки про виклик до суду. Таким чином, суд першої інстанції обмежився притягненням ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в одне судове засідання, тим самим позбавивши останнього права на захист гарантованого Конституцією України.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт вказує, що суд розглянув справу без участі ОСОБА_1 , який не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а він, як захисник останнього дізнався про оскаржувану постанову лише 19 серпня 2019 року, про що вказує напис про ознайомлення з матеріалами справи, який міститься на останній сторінці справи.

Перевіривши причини пропуску строку на апеляційне оскарження, передбаченого ст. 294 КУпАП, вважаю можливим поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Оболонського районного суду м. Києва від 01 липня 2019 року, оскільки цей строк був пропущений з поважних причин.

Вислухавши захисника Волошина І.В. на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та апеляційні доводи, вважаю, що апеляційна скарга останнього підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів провадження та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР України ОСОБА_1 дотримано не було.

Так, винуватість ОСОБА_1 в порушенні п. 2.5 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 318938 від 05 травня 2019 року, згідно якого 05 травня 2019 року о 21 годині 55 хвилин по вул. Малиновського у м. Києві водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, виражене тремтіння пальців рук. Від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05 травня 2019 року;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 05 травня 2019 року, котрі підтвердили фактичні обставини події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння;

- відеозаписом із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 з якого вбачається, що останній в присутності двох свідків та свого захисника відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці так і у лікаря-нарколога.

Вказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

На підставі зібраних у справі доказів суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що наявні в матеріалах справи письмові пояснення свідків є наперед надрукованими, що у свою чергу викликає сумнів у тому, що свідки, які зазначені у цих поясненнях надали свої пояснення повно, не є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Щодо апеляційних доводів про те, що працівником Національної поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу і останній був згоден пройти медичний огляд на встановлення факту сп`яніння у медичному закладі, однак його пропозиція проходження огляду у лікарні, працівниками поліції була проігнорована, то вони є безпідставними, оскільки повністю спростовуються даними відеозапису з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниківполіції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і у лікаря-нарколога.

Що стосується посилання сторони захисту на порушення судом першої інстанції ст. 268 КУпАП, то вказане порушення було усунуто під час апеляційного перегляду, зокрема, шляхом можливості надати пояснення та участі в судовому засіданні захисника Регеші В.М.

За наведеним, апеляційний суд вважає, що суддя обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме в керуванні транспортним засобом «Mercedes» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння та відмові від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, а тому не вбачає підстав для закриття провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, як про те, ставить питання захисник ОСОБА_1.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги про безпідставне встановлення судом першої інстанції доведеності вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, то вони заслуговують на увагу.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 318938 від 05 травня 2019 року вбачається, що водій ОСОБА_1 05 травня 2019 року о 21 годині 55 хвилин по вул. Малиновського у м. Києві керував транспортним засобом «Mercedes» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, виражене тремтіння пальців рук. Від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Проте, суд першої інстанції допустив суперечності в мотивувальній частині оскаржуваної постанови та безпідставно визнав доведеним, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, що не відповідає фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим постанову Оболонського районного суду м. Києва від 01 липня 2019 року слід скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати доведеним той факт, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння і на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та визнати його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Що стосується питання про накладення адміністративного стягнення, апеляційний суд вважає, що оскільки на час прийняття апеляційним судом нової постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ним 05.05.2019 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, встановлені ст. 38 КУпАП, провадження в справі слід закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Волошину І .В. строк на апеляційне оскарження та частково задовольнити його апеляційну скаргу.

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 01 липня 2019 року стосовно ОСОБА_1 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду І.М. Сілкова