Справа № 265/5402/19
Провадження № 3/265/2209/19
П О С Т А Н О В А

24 жовтня 2019 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Гноєвой Сергій Сергійович, за участю секретаря судового засідання Федорової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ст.130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

08 серпня 2019 року до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 03 серпня 2019 року серія БР № 080376 відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП України.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 03 серпня 2019 року об 05-15 год. біля будинку 40 по вулиці Таганрозькій у Лівобережному районі міста Маріуполя, керував автомобілем TOYOTA COROLLA, державний номерний знак НОМЕР_1 з наявними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, тремтіння пальців рук та різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду для визначення стану сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, а також від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями порушив п.2.5 ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що 03 серпня 2019 року біля 04-10 год., він знаходився біля машини TOYOTA COROLLA, державний номерний знак НОМЕР_1 . До нього підійшли працівники поліції та повідомили, що під час керування вказаним транспортним засобом він порушив правила дорожнього руху. Він пояснив працівникам поліції, що він не керував транспортним засобом, так як за кермом автомобіля знаходилась його дружина, яка припарку вала автомобіль біля магазину та пішла, оскільки між ними сталась сварка. Працівники поліції не прийняли до уваги його пояснення та повідомили, що в нього присутні ознаки алкогольного сп`яніння, після чого запропонували йому пройти медичний огляд з метою визначення стану сп`яніння. Він відмовився від пропозиції поліцейських, оскільки не перебував за кремом транспортного засобу та не керував ним. Обставини на які він посилався працівниками поліції не були перевірені та прийняті до уваги і останні склали адміністративний протокол на нього. Просив суд відмовити в притягненні його до адміністративної відповідальності.

Дослідивши письмові матеріали справи, надані відеозаписи, заслухавши ОСОБА_1 та свідка судом, встановлено наступне.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно із ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП в разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно із «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі за текстом постанови Порядок), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, вбачається, що огляд водія проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, або лікарем закладу охорони здоров`я (пункт 3 Порядку); не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви (пункт 4 Порядку); у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку).

Натомість на підставі п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вбачається, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. При цьому керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно із п. 1.10 "Правил дорожнього руху", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Свідок ОСОБА_2 яка була допитана в судовому засіданні суду пояснила, що 03 серпня 2019 року біля 04-00 години саме вона керувала автомобілем TOYOTA COROLLA, державний номерний знак НОМЕР_1 , її чоловік ОСОБА_1 сидів поруч на пасажирському сидінні. Зупинившись біля крамниці, розташованої за адресою: м. Маріуполь, вул. Таганрозька буд.40, у неї стався конфлікт із чоловіком, після чого вона пішла. Пізніше їй стало відомо, що працівниками поліції було складено адміністративний протокол на її чоловіка за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

На підставі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, крім іншого, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно до ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, крім іншого, обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За ч. 1 ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також ті особи, які відмовились від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Переглядом оптичного диску з відеозаписом, наданим працівниками поліції, не можливо встановити факт керування 03 серпня 2019 року ОСОБА_1 автомобілем TOYOTA COROLLA, державний номерний знак НОМЕР_1 .

За ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 63 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, ясі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

З огляду на відсутність доказів винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, оскільки не було доведено виконання ним функцій водія та рух транспортного засобу під його керуванням, то викладене свідчить про те, що доводи представників поліції, покладені в основу складеного протоколу про виявлене правопорушення, не знайшли свого підтвердження в суді.

Зважаючи на те, що судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що у судовому засіданні не було доведено наявність складу правопорушення у діях ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

На підставі викладеного виключається провадження у вказаній справі згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП, за положеннями якого провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких підстав, досліджених під час розгляду справи, складу правопорушення в діях ОСОБА_1 не було доведено, тому провадження по такій справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 221, 247, 283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУПАП України, на підставі п.1 ст.247 КУпАП України закрити.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Гноєвой С.С.