Справа №463/8610/19
Провадження №3/463/1787/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Леньо С. І., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Управління Патрульної поліції у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацюючої, проживаючої: АДРЕСА_1 , -

за ст. 124 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Автоматизованою системою документообігу суду 15 жовтня 2019 року суддю Леньо С.І. визначено для розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала відвід (самовідвід) судді. Проте, діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України передбачають відвід (самовідвід) судді, а тому при розгляді заяв про самовідвід та відвід, слід застосувати аналогію права.

Як вбачається з матеріалів справи, особою, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, є ОСОБА_1 , яка багато років займала посаду судді Личаківського районного суду м. Львова та була колегою по роботі, а тому в учасників процесу та у стороннього спостерігача можуть виникати сумніви в об`єктивності судді Нора Н.В. при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1

А тому, суддя Леньо С.І. подав заяву про самовідвід.

З метою виключення сумніву щодо об`єктивного розгляду справи та для забезпечення умов, за яких у будь-кого не виникало б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, приходжу до висновку, що заяву про самовідвід слід задовольнити.

Керуючись ст. 246 КУпАП,-

постановив:

Заяву судді Леньо Світлани Іванівни про самовідвід - задовольнити.

Відвести суддю Леньо Світлану Іванівну від розгляду справи про адміністративне правопорушення (єдиний унікальний номер справи № 463/8610/19, провадження № 3/463/1787/19 відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП та передати справу на новий розгляд іншому судді Личаківського районного суду м. Львова, якого визначити автоматизованою системою документообігу суду.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: Леньо С. І.