ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/246/19 Справа № 204/9262/18 Суддя у 1-й інстанції - Некрасов О. О. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року м. Дніпро

21 березня 2019 року суддя Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 02 січня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1,

визнано виною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 визнано виною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. 00 коп., в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 03 жовтня 2018 року, о 00.40 годині, у м. Дніпро, по вул. Камчатській 9, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем «DAEWOO LANOS», номерний знак НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, поведінка не відповідає навколишній обстановці. Згідно висновку медичного огляду № 2930, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння, чим порушила вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, разом з клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку. В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить постанову судді першої інстанції скасувати, а провадження закрити.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного строку, зазначає, що її не було проінформовано про розгляд справи, без жодного виклику у судове засідання, а тому не мала можливості оскаржити постанову своєчасно.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що постанова є необґрунтованою та незаконною, оскільки судом не було належним чином з'ясовано усіх обставин справи та не надано оцінки доказам у справі.

Зазначає,що в матеріалах справи відсутнє направлення водія з метою встановлення ознак сп'яніння. Також вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення, складається протягом 24 годин, при цьому будь яких випадків відстрочення моменту складання протоколу чинним законодавством не передбачено. Звертає увагу, що медичний огляд, який проведений з порушенням мав місце 03 жовтня 2018 року, в той час як протокол містить дату його складання 30 листопада 2018 року, тобто зі сплином 57 денного строку.

Також зазначає, що матеріали справи, не містять належних доказів повідомлення судом про місце час та дату розгляду справи, чим було порушено право на захист.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явилась, повідомлена належним чином про місце, час та дату слухання справи, тому у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути подану апеляційну скаргу без її участі.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, приходжу до наступного висновку.

Враховуючи позицію ОСОБА_1, яка зводиться до її відсутності в суді першої інстанції при розгляді справи та копія постанови своєчасно йому не направлялась, та до судового засідання на призначену дату та час остання не викликалась, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та, вважаю за необхідним задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КупАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об'єкта і цілі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, оскільки здійснення цих прав передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і зіставити їх з матеріалами судової справи.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Однак, вказані вимоги закону судом першої інстанції належним чином виконані не були.

Так, справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 надійшла до суду першої інстанції 13 грудня 2018 року та розглянута по суті з винесенням постанови 02 січня 2019 року за її відсутності без виклику в судове засідання. Однак, на день винесення постанови, у суду не було відомостей, які б підтверджували своєчасне сповіщення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про місце та час розгляду справи 02 січня 2019 року, оскільки матеріали справи не містять відомостей, які б підтверджували, що ОСОБА_1 саме судовий виклик отримала своєчасно.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься розписка від 17.12.2018 року з призначення судового розгляду на 26.12.2018 року, хоча судовий розгляд відбувся 02.01.2019 року. Будь яких інших судових повісток на 02.01.2019 року матеріали справи не містять. Таким чином, ОСОБА_1 фактично не була належним чином повідомлений про дату та час слухання справи, чим було порушено її право на захист.

Отже, на думку суду апеляційної інстанції, не переконавшись в належному повідомлені ОСОБА_1 про час та дату розгляду справи, суд першої інстанції, розглянувши справу за її відсутності, обмежив право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на доступ до правосуддя та реалізацію права на захист, про що вірно зазначено в апеляційній скарзі.

Таким чином, доводи в апеляційній скарзі, стосовно того, що її не було викликано у судове засідання та судовий розгляд проведено без її участі, є обґрунтованими, та, з огляду на викладене, приходжу до висновку про наявність підстав для скасування постанови з прийняттям нового судового рішення.

За змістом ст.7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями ст.245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Окрім того, згідно ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з'ясовує обставини справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст.ст.251,252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю

Відповідальність за ч.1 ст.130 КупАП настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції .

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п.2.9а. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд апеляційної інстанції встановив, що 03 жовтня 2018 року, о 00.40 годині, у м. Дніпро, по вул. Камчатській 9, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем «DAEWOO LANOS», номерний знак НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, поведінка не відповідає навколишній обстановці. Згідно висновку медичного огляду № 2930, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння, чим порушила вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення зафіксовано протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 212369 від 30 листопада 2018 року, який був складений уповноваженою особою у відповідності до вимог ст.ст.254-256 КУпАП.

Наведені обставини також підтверджуються висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03 жовтня 2018 року, згідно якого ОСОБА_1 перебувала в стані наркотичного сп'яніння; рапортом інспектора 1 взводу 4 роти 3 батальйону УПП в Дніпропетровській області від 30 листопада 2018 року, згідно якого, 03 жовтня 2018 року, приблизно о 00.40 годині, за порушення ПДД було зупинено автомобіль «DAEWOO LANOS», номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 Під час перевірки у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп'яніння, а саме: зіниці очей не реагували на світло, поведінка не відповідала навколишній обстановці. ОСОБА_1 було доставлено до КЗ «ДНД» ДОР у встановленому законом порядку. Згідно висновку КЗ «ДНД» ДОР № 2930 на ОСОБА_1 було складено протокол серії БД № 212369 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Протокол складався без участі ОСОБА_1, так як вона не з'явилася по виклику до УПП в Дніпропетровській області.

Підстави ставити під сумнів наявні в матеріалах справи докази відсутні, оскільки вони є належними та допустимими доказами і повністю узгоджуються як між собою, так і з відомостями, які слідують з документів, що містяться в матеріалах справи та є доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі, стосовно порушення терміну складання протоколу, є необгрунтованими, та фактично зводяться до того, що даний факт хоча і має місце, однак факт керування особою у стані наркотичного сп'яніння підверджується наявним в матеріалах справи висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03 жовтня 2018 року, згідно якого ОСОБА_1 перебувала в стані наркотичного сп'яніння, що апелянтом не спростовано.

Інші докази відсутності вини ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні та в апеляційній скарзі не наведено.

Отже, даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, суд вважає, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається порушення ПДР України, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме п.2.9а ПДР України та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КупАП за ознаками керування транспортними засобами особою в стані наркотичного сп'яніння.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, враховую той факт, що на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції сплинув трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП, оскільки правопорушення мало місце 30 листопада 2018 року.

За таких обставин вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова скасуванню з винесенням нової постанови, якою ОСОБА_1 необхідно визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та закрити провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного процесуального строку на оскарження постанови судді Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 02 січня 2019 року - задовольнити, та поновити останній строк на оскарження.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову судді Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 02 січня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. 00 коп., в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - скасувати.

Винести нову постанову, якою провадження відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.П. Слоквенко