ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2019 р.

Справа № 414/593/19

Провадження № 3/414/142/2019

Суддя Кремінського районного суду Луганської області Акулов Є.М., перевіривши справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії БР № 032296 від 31 січня 2019 року, що надійшов від Кремінського ВП ГУНП в Луганській області 26.02.2019 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків та паспортні дані відсутні, не працює, мешкає вул. Первомайська, 58, м. Кремінна Луганської області, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 032296 від 31 січня 2019 року, 30 січня 2019 року о 23 годині 10 хвилин, ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобіль ВАЗ 2106, номерний знак Т6336ВГ, належність якого не встановлена, з явними ознаками алкогольного спяніння запах алкоголю з порожнини рота, невнятна мова, тремтіння рук та відмовився від проходження медичного огляду, чим порушив п. 2,5 Правил дорожнього руху. Дії ОСОБА_1 посадовою особою кваліфіковано за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Суддя, перевіривши матеріал справи про адміністративне правопорушення, дійшов наступного висновку.

Протокол не містить серії та номеру паспорта ОСОБА_1, відсутній реєстраційний номер облікової картки платника податків. Протокол має незаповнені графи, відсутні підписи ОСОБА_1 про ознайомлення з правами та отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення, як і відсутні записи у протоколі про відмову зазначеної особи від підпису в протоколі. Протокол не містить інформації про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протягом року, як і не містить відомостей щодо наявності водійського посвідчення у ОСОБА_1 (довідки уповноваженого органу).

Виходячи зі змісту ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст. 258 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст. 251 КУпАП), у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Таким чином протокол про адміністративне правопорушення це документ, складений на відповідному бланку з неухильним дотриманням вимог щодо процедури та обєму заповнення, який містить склад інкримінованого особі діяння (адміністративного правопорушення), та в межах якого судом розглядається справа про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (рішення у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008).

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Шмауцер проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23.09.1998).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Маттоціа проти Італії» від 25.07.2000 вказано, що обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення, а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються його права і обовязки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі. Зазначеної відмітки у протоколі не має, внаслідок чого неможливо встановити чи розяснювалися зазначені права.

Слід також зазначити, що у своїх рішеннях, в тому числі і проти України, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної). Аналогічні за суттю порушення прав людини при розгляді адміністративних справ були встановлені зокрема у п.25 Рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України (N2)» (Заява N38789/04), Страсбург, 08 квітня 2010 року, п.п.60-63, 67 Рішення ЄСПЛ у справі «Лучанінова проти України» (Заява N 16347/02), Страсбург 09 червня 2011 року, та інших.

Згідно розяснень Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих у Постанові від 17.10.2014 року № 11, строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК), Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), є обов'язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію.

Таким чином, суддя дійшов висновку, що матеріал справи про адміністративне правопорушення підготований неякісно, без дотримання вимог законодавства та його необхідно повернути для до оформлення.

Суд приймає до уваги ту обставину, що строки накладення стягнення ще не сплинули та у посадової особи є можливість привести протокол у відповідність до вимог закону.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 276, 278, 283 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення за протоколом серії БР № 032296 від 31 січня 2019 року, що надійшов від Кремінського ВП ГУНП в Луганській області 26.02.2019 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, повернути до Кремінського ВП ГУНП в Луганській області для доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Є.М. Акулов