Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_2 - особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Кіровограда, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 грудня 2018 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.12.2018 року на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 20 жовтня 2018 року близько 23 години ОСОБА_2, керуючи автомобілем "Skoda" д/н НОМЕР_2 на вул. Л. Толстого в м. Києві з ознаками наркотичного сп'яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження в справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, вказує на порушення суддею місцевого суду норм процесуального права, оскільки всупереч вимогам ст.268 КУпАП справу розглянуто під час його відсутності, в той час як про місце і час її розгляду він сповіщений не був, чим позбавлено його можливості реалізувати свої права, зокрема, право на справедливий суд, гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вказані порушення, як наслідок, призвели до неповного з'ясування суддею обставин справи та винесення постанови, зміст якої не відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

_________________________________________________________________________________________

Справа № 33/824/1011/2019 Постанова винесена суддею Макаренко В.О.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

При цьому звертає увагу, що в постанові містяться дані про керування ним транспортним засобом з ознаками наркотичного сп'яніння, хоча протокол про адміністративне правопорушення містить дані про ознаки алкогольного сп'яніння. Від проходження огляду він не відмовлявся, але, зі слів поліцейського, алкотестера у нього при собі не було, тому йому запропонували пройти огляд у закладі охорони здоров'я, що не відповідало вимогам закону, і за відсутності у нього ознак сп'яніння.

Крім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку оскарження постанови судді, пропуск якого ОСОБА_2 мотивує тим, що про судове рішення дізнався 27.01.2019 року, коли поштою отримав копію постанови.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу і просив їх задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Згідно з ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подана 28.01.2019 року, тобто з пропуском встановленого законом строку. Справу розглянуто за відсутності ОСОБА_2, який повістку про виклик до суду не отримав, оскільки вона направлялася в с. Максимівка Збаразького району Тернопільської області, в той час як він проживає в с. Максимівка Кременчуцького району Полтавської області, що підтверджується даними про відстеження поштового пересилання на сайті ПАТ "Укрпошта". Оскільки в справі відсутні дані про дату отримання копії постанови, не довіряти твердженням про її отримання поштою 27.01.2019 року немає підстав, а тому строк оскарження постанови пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно і об'єктивно в їх сукупності.

При цьому суд при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і винести постанову, зміст якої має відповідати вимогам ст.283 КУпАП.

Цих вимог закону суддею місцевого суду під час розгляду справи та при винесенні постанови дотримано не було.

Згідно з ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Справу розглянуто за відсутності ОСОБА_2 та даних про його своєчасне сповіщення, про що він обґрунтовано зазначає в апеляційній скарзі, оскільки повістка була направлена не на ту адресу, за якою він проживає, що може свідчити про порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд поклав в обґрунтування своїх висновків про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення дані у протоколі про адміністративне правопорушення, письмових поясненнях свідків та записі нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського.

Між тим, у судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що був зупинений поліцейськими, які склали щодо нього постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП, після чого за відсутності будь-яких підстав запропонували пройти огляд на стан сп'яніння, від якого він відмовився у зв'язку з конфліктною ситуацією, яка виникла між ним та поліцейськими. Про свою незгоду з протоколом він зазначив у ньому. На користь того, що підстави для огляду були відсутні, свідчить і те, що після оформлення матеріалів справи він продовжив керувати транспортним засобом.

Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність встановлена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст.ст.254, 256 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою, в якому зазначаються, серед іншого, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_2, випливає, що 20 жовтня 2018 року о 23 годині на вул. Л. Толстого в м. Києві він керував автомобілем "Skoda" д/н НОМЕР_2 з неосвітленим у темну пору доби державним номерним знаком та з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення обличчя) і від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Отже, в протоколі про адміністративне правопорушення йшлося про відмову ОСОБА_2 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, а не наркотичного, як встановив суд, процедура якого відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, є дещо іншою.

Згідно з ч.2 ст.255 КУпАП обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційним судом достовірно встановлено, що відомості у протоколі про адміністративне правопорушення, рапорті інспектора патрульної поліції та постанові про накладення адміністративного стягнення по справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, стосовно часу зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2, 23 година, 22 година 50 хвилин, 22 година 35 хвилин, містять розбіжності.

Пояснення ОСОБА_2 про те, що він не погоджувався з протоколом про адміністративне правопорушення, та конфлікту ситуацію, підтверджуються даними у протоколі, в якому в графі "Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення" він власноручно зазначив про незгоду з ним, та відеозаписом.

Крім того, у відповідності з вимогами ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У відповідності з вимогами ч.1 ст.2652 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчиненого порушення, передбачене статтею 130 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється за певних умов.

Незастосування поліцейськими цих заходів забезпечення провадження у справі про адміністративні правопорушення у сукупності з встановленими апеляційним судом обставинами свідчать про відсутність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння, що потребувало його огляду і складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Оскільки під час розгляду справи в апеляційному суді встановлено, що докази, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, відсутні, а згідно з ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова судді - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, тобто у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_2 строк оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 грудня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 грудня 2018 року, якою на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю складу правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М. Тютюн