ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1039/19 Справа № 206/2640/19 Суддя у 1-й інстанції - Грицаюк Н. М. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Пустинцева А.В. на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 серпня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк 1 рік та стягнуто судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 серпня 2019 року 05 травня 2019 року приблизно о 05.50 год. у м. Дніпрі по вул. Липовій, 16, водій ОСОБА_1 керував т/з Daewoo Lanos TF69Y, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння рук. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків. Водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову скасувати та закрити провадження по справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, зазначає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального закону, справу розглянуто однобічно та необ`єктивно. Вказує, що працівниками поліції в встановленому порядку не було направлено ОСОБА_1 для проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я, в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія. Вказує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на місці, проте працівниками поліції не пропонувалося його пройти. Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні відомості про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник Пустинцев А.В. не з`явилися, були повідомлений про час, місце та дату розгляду справи належним чином, надали клопотання про розгляд справи за їх відсутнотсті, а тому у відповідності до ст. 294 КУпАП розгляд справи проведено без вказаних осіб.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення кореспондують положенням п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно яким водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були залучені в якості свідків, відповідно до яких ОСОБА_1 було ознайомлено з правами та обов`язками, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КупАП та в їх присутності саме водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння; відеозаписом з боді камери поліцейського та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд на місці за допомогою спеціального технічного засобу або в медичному закладі охорони здоров`я.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та викладених обставин в поясненнях ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були залучені в якості свідків, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Що стосується доводів захисника стосовно того, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на місці, проте працівниками поліції не пропонувалося його пройти, слід зазначити, що дії працівників поліції повністю відповідали приписам норм нормативно-правових актів, а саме наказу МВС від 07 листопада 2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», сумісному Наказу МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», законів України «Про дорожній рух», «Про Національну поліцію» та Кодексу України про адміністративні правопорушення. Також слід зазначити, що згідно зазначених нормативних актів проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці не передбачено.

Апеляційним судом не встановлено порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735, допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги захисника є неприйнятними.

Що стосується доводів захисника в частині того, що ОСОБА_1 не відсторонили від керування транспортним засобом, то дана вимога не відноситься до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП та не може слугувати підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Також слід зазначити, що під час складання протоколу ОСОБА_1 жодних пояснень чи зауважень до протоколу чи його складання та порядку проведення огляду на стан сп`яніння не мав, а тому доводи апелянта оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Пустинцева А.В. - залишити без задоволення.

Постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 серпня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот