ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2019 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Сазонова М.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 28 липня 2019 року о 13 год. 25 хв. керувала транспортним засобом «Mersedes C200» д.н.з. НОМЕР_1 по бульвару І.Шамо буд. 2 в м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, підвищена жвавість, зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовилась у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_2 порушила п. 2.5 ПДР України.

В судові засідання 21.08.2019 року, 20.09.2019 року, 30.09.2019 року особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явилася, про слухання справи повідомлялася належним чином, подала до суду клопотання від 23.09.2019 року про відкладення судового розгляду у зв`язку з сімейними обставинами.

Разом з тим, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у її відсутність, виходячи з наступних підстав.

Так, під час судового розгляду кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконанні або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення судового провадження у розумні строки забезпечує суд.

Крім того, згідно із вимогами ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протокол про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керувала автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння. Відносно неї був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в якому вона поставив свій підпис, а отже була належним чином проінформована про характер і причини притягнення її до відповідальності, оскільки суть правопорушення викладена конкретно з ідентифікацією ключових деталей ймовірного діяння.

Як вбачається з відеозапису, працівниками патрульної поліції було запропоновано ОСОБА_1 проходження огляду на стан сп`яніння, на що остання відмовилась.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Також, ОСОБА_1 могла самостійно звернутися до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння у визначений Інструкцією термін, після чого надати відповідну довідку в суді, в якості доказу на спростування свої вини, однак цього не зробила.

Поряд з цим, в матеріалах справи наявні письмові пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які вказують на те, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовилась в їх присутності.

Оскільки, як вбачається з протоколу, в ньому в повній мірі викладено суть правопорушення, зокрема він складений саме за відмову ОСОБА_1 від проходження освідування на стан сп`яніння в установленому законом порядку, що згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП є самостійним складом правопорушення.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд, у відповідності до положень ст. 251 та ст. 252 КУпАП, вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вона керувала транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння, що так само підтверджується і відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції та письмовими поясненнями свідків.

При накладені адміністративного стягнення на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 30, 33, 130, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на неї стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 грн.

Роз`яснюється, що в разі не сплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: