ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/1111/18
провадження №3/691/1/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 рокуСуддя Городищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2, прокурора Кузнєцова Г.А., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3,

розглянувши об`єднані матеріали, які надійшли від Управління захисту економіки в Черкаській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, жителя та зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого,

за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 перебуваючи на посаді провідного спеціаліста відділу правового забезпечення та розгляду звернень громадян ОСОБА_4 РДА, і будучи відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, в порушення вимог ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», подав несвоєчасно декларацію перед звільненням особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, оскільки граничний термін подачі був 22.07.2017 року, а декларація фактично подана 31.07.2017 року (протокол про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією №ГР 306217 від 22.08.2018 року).

Він же, перебуваючи на посаді провідного спеціаліста відділу правового забезпечення та розгляду звернень громадян ОСОБА_4 РДА, і будучи відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, в порушення вимог ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно подав декларацію особи, яка припинила діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, оскільки граничний термін подачі був рік після звільнення, а саме 01.04.2018 року, в той час як декларація фактично подана 10.04.2018 року (протокол про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією №ГР 306218 від 22.08.2018 року).

На розгляд матеріалів про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, до суду прибули, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, прокурор Городищенського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_5.

Представник Управління захисту економіки в Черкаській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України не зявився, повідомлені належно. Оперуповноважений УЗЕ в Черкаській області ДЗЕ НП України ОСОБА_6 надіслав заяву, та просив розгляд справи проводити без його участі, вимоги протоколу №ГР 306217, №ГР 306218 підтримує, задовольнити в повному обсязі та призначити покарання відповідно до КУпАП.

Розяснено ОСОБА_3, особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, права передбачені ст.268 КУпАП, в тому числі, про те, що при розгляді справи має право користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Клопотань про допуск чи залучення адвоката, не надійшло.

Відводу судді, прокурору, не заявлено.

У судовому засіданні, ОСОБА_3 вину не визнав, клопотав закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки не мав умислу на вчинення правопорушення, вказав, що працював на посаді провідного спеціаліста відділу правового забезпечення та розгляду звернень громадян апарату ОСОБА_4 райдержадміністрації. 21.07.2017 року був викликаний до голови РДА, який наполягав на звільненні, та цього ж дня отримав на руки трудову книжку. Для заповнення декларації, та зазначення даних про осіб з якими проживає та прописаний, батьками, необхідно було звернутися до податкової, щоб надали довідку про їх доходи. Знаючи про необхідність подання декларації перед звільненням, заходив починаючи з 24.07.2017 року до інформаційно-телекомунікаційної системи «ЄДРД» (починав складати декларацію) з метою подачі декларації, але через «збій та перенавантаження системи» не зміг скористатися даною послугою. Крім того, повідомив, що до 10.04.2018 року не мав технічної можливості подати декларацію за рік після звільнення з державної служби через некоректну роботу Реєстру. Надав документи на підтвердження відвідування інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування».

Вивчивши матеріали протоколів про адміністративні правопорушення, повязані з корупцією, відповідальність за які передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративне правопорушення, від 22 серпня 2018 року, за №ГР 306217, №ГР 306218, заслухавши доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, вивчивши матеріалами надані останнім, думку прокурора Городищенського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_5, який вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень за ч.1 ст.172-6 КУпАП, за наявними матеріалами є доведеною, слід притягнути до відповідальності, призначивши штраф, приходжу до такого.

За нормами ч.1 ст.172-6 КУпАП, відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Основоположним принципом діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, як таких, що несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування, зашкодити суспільним інтересам.

Вирішуючи справи цієї категорії, лист ВССУ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією», вих. №223-943/0/4-17 від 22.05.2017, суди повинні керуватися Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), Законом України від 14 жовтня 2014 року №1700-VII «Про запобігання корупції», Кодексом України про адміністративні правопорушення, іншими нормативно-правовими актами України, а також практикою Європейського суду з прав людини.

ОСОБА_3, ознайомившись з протоколами №ГР 306127 від 22.08.2018 року, №ГР 306218 від 22.08.2018 року, про адміністративні правопорушення, повязані з корупцією, відповідальність передбачена частинною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, скористався правом наданим ст.63 Конституції України, та відмовився давати пояснення оперуповноваженому УЗЕ в Черкаській області ДЗЕ НП України.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, за змістом ст. ст. 252 -280 КУпАП, суд має повно, всебічно та обєктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та зясувати чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Правопорушення, повязане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст.3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність - п.9 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції».

06.11.2015 року, розпорядженням першого заступника голови ОСОБА_4 райдержадміністрації ОСОБА_7 №79-к від 05.11.2015, ОСОБА_3, призначено на посаду провідного спеціаліста відділу райдержадміністрації.

Підпунктом «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», передбачено, що суб'єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є державні службовці, до яких відноситься провідний спеціаліст відділу правового забезпечення та розгляду звернень громадян апарату ОСОБА_4 райдержадміністрації.

Одночасно, зазначена категорія посад віднесена до суб'єктів вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, та на них розповсюджуються обмеження і обов'язки передбачені ст. ст. 45, 52 Закону України «Про запобігання корупції».

За нормами п.9 ч.1 ст.8 Закону України «Про державну службу», державний службовець зобов'язаний додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції.

Пунктом 5 ч.2 ст.32 Закону України «Про державну службу», передбачено, що на державних службовців поширюються обмеження, передбачені Законом України «Про запобігання корупції».

За нормами ст.68 Конституції України, кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Рішенням №3 від 11.08.2016 Національного агентства, яким затверджено роз'яснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, визначено етапність початку роботи системи декларування у 2016-2017 роках, яка визначена рішенням Національного агентства від 10.06.2016 №2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №958/29088.

Питання 2 «Роз'яснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю», затвердженого рішенням НАЗК від 11.08.2016 №3 надає чіткі роз'яснення щодо подання декларацій перед звільненням.

За нормами ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», суб'єкт декларування, який припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, повинен подати декларацію.

Під припиненням діяльності, пов'язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, мають на увазі наступне: а) фактичне звільнення; б) перехід на посаду, яка не підпадає під дію пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», тобто не потребує подання декларації.

Якщо звільнення відбувається з ініціативи працівника, то така декларації подається до припинення повноважень, але не пізніше дня звільнення.

ОСОБА_3 припинив державну службу та звільнився 21.07.2017 року з посади провідного спеціаліста відділу правового забезпечення та розгляду звернень громадян апарату райдержадміністрації, за угодою сторін, згідно частини третьої статті 83 Закону України «Про державну службу», на підставі поданої заяви від 21.07.2017, відповідно до розпорядження голови ОСОБА_4 районної державної адміністрації №84-к.

За нормами частини 2 пункту 5 розділу 2 Рішення Національного агентства №3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевою самоврядування» від 10.06.2016 «декларація суб'єкта декларування, визначеного в абзаці першому частини другої статті 45 Закону, який припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевою самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення».

Граничним терміном подачі декларації перед звільненням для ОСОБА_3, що визначено Законом України «Про запобігання корупції», було 22.07.2017 року.

Декларація суб'єкта декларування, який припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається за період, який не був охоплений раніше поданими деклараціями.

За даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларація перед звільненням провідного спеціаліста відділу правового забезпечення та розгляду звернень громадян апарату ОСОБА_4 райдержадміністрації ОСОБА_3 подана до реєстру 31.07.2017 року.

Отже, на час подання декларації ОСОБА_3 являвся субєктом відповідальності відповідно до вимог Закону України «Про запобігання корупції» та відповідно до вимог цього Закону повинен був подати відповідну декларацію перед звільненням.

Проте, згідно інформації, яка розміщена на офіційному сайті НАЗК ОСОБА_3, подано до Єдиного державного реєстру декларацій декларацію перед звільненням, лише 31.07.2018 року, тобто з порушенням встановленого законом строку, несвоєчасно.

Крім того, частиною 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», передбачено, що особи, які припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункту 5 частини першої статті 3, зобовязані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевої самоврядування, за минулий рік.

Граничним терміном подачі декларації ОСОБА_3, який є особою що припинила діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, є рік після звільнення з посади, що визначено Законом України «Про запобігання корупції», до 01.04.2018 року.

Декларація суб'єкта декларування, який припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається за період, який не був охоплений раніше поданими деклараціями.

За даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларація провідного спеціаліста відділу правового забезпечення та розгляду звернень громадян апарату ОСОБА_4 райдержадміністрації ОСОБА_3 подана до реєстру 10.04.2018 року.

Отже, на час подання декларації ОСОБА_3 являвся субєктом відповідальності відповідно до вимог Закону України «Про запобігання корупції» та відповідно до вимог цього Закону повинен був подати відповідну декларацію після звільнення, до 01 квітня 2018 року.

Проте, згідно інформації, яка розміщена на офіційному сайті НАЗК ОСОБА_3, подано до Єдиного державного реєстру декларацій декларацію після звільнення, лише 10 квітня 2018 року, тобто з порушенням встановленого законом строку, несвоєчасно.

Вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати: 1) обєктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його обєктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації; 2) предметом правопорушення є декларація, подана шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції: а) за минулий рік; б) за період, не охоплений раніше поданими деклараціями; 3) суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Для кваліфікації діяння за ч.1 ст.172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

Під поважними причинами, з урахуванням листа ВССУ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією», вих. №223-943/0/4-17 від 22.05.2017, слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у звязку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Факт вчинення ОСОБА_3 адміністративних корупційних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, а саме, даними:

- протоколу №ГР 306217, про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частинною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, від 22.08.2018 року,

- протоколу №ГР 306218, про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частинною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, від 22.08.2018 року,

- розпорядження №79-к від 05.11.2015 року, про призначення ОСОБА_3 на посаду провідного спеціаліста відділу фінансово-господарського забезпечення апарату райдержадміністрації,

- присяги ОСОБА_3,

- заяви ОСОБА_3 про звільнення, за згодою сторін, від 21.07.2017 року,

- розпорядження від 21.07.2017 року №84-к, про звільнення ОСОБА_3 з посади провідного спеціаліста відділу фінансово-господарського забезпечення апарату райдержадміністрації, за угодою сторін,

- витягу з Єдиного Державного Реєстру Декларацій, особовою карткою ОСОБА_3,

- електронної декларації перед звільненням ОСОБА_3, за період з 01 січня 2017 21 липня 2017,

- електронної декларації після звільнення ОСОБА_3, за 2017,

та іншими зібраними в результаті розгляду та доданими до протоколу матеріалами.

Наведена інформація про те, що ОСОБА_3, з метою подачі декларації, звертався до уповноважених органів на витребування відомостей, в тому числі, про доходи батьків, що були необхідні для внесення в декларацію, та про неналежне функціонування ІТС Реєстру через технічні несправності чи перебої у роботі ІТС Реєстру, які б завадили поданню документів у запитуваний період, не підтверджено в суді.

Отже, під час розгляду матеріалів протоколів про адміністративні правопорушення, повязаних з корупцією, відповідальність за які передбачена частинною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, від 22.08.2018 року, за №ГР 306127, №ГР 306218, в суді, не встановлено обставин, які б обєктивно перешкоджали ОСОБА_3 своєчасно подати декларації.

Таким чином, приходжу до висновку, що ОСОБА_3, відповідно до пп. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст.172-6 КУпАП, являючись суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», достовірно знаючи про зобов'язання до 22 липня 2017 року подати декларацію перед звільненням особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно подав декларацію 31.07.2017 року, та достовірно знаючи про зобов'язання до 01 квітня 2018 року подати декларацію після звільнення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно подав декларацію 10.04.2018 року, без поважних причин, чим вчинив правопорушення, передбачені ч.1 ст.172-6 КУпАП України.

За нормами ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Адміністративне стягнення за вчинення корупційного правопорушення, за нормами ч.3 ст.38 КУпАП, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Датою вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, є дата наступна за граничною, до закінчення якої необхідно було подати вказані види декларацій, а саме 23.07.2017 року, 01.04.2018 року, відповідно, та датою виявлення адміністративних правопорушень за ч.1 ст.172-6 КУпАП, - 22.08.2018 року.

Якщо на момент розгляду справи в суді закінчились строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, то суд в разі заперечення особою своєї вини чи наявності у її діях складу адміністративного правопорушення повинен дослідити всі обставини справи, встановити, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного корупційного правопорушення, чи належить особа до субєктів цього корупційного правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, і лише після цього закрити провадження у справі, - лист ВССУ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією», вих. №223-943/0/4-17 від 22.05.2017.

За нормами п.7 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього кодексу.

Враховуючи, що в діях ОСОБА_3, провідного спеціаліста відділу правового забезпечення та розгляду звернень громадян ОСОБА_4 РДА, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП України, несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, перед звільненням та після звільнення з державної служби, і на момент притягнення особи до адміністративної відповідальності минуло три місяці, строк протягом якого можливо накласти адміністративне стягнення, провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись положеннями Конституції України, Законом України «Про запобігання корупції», Законом України «Про державну службу», Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб» від 23.03.2017 №1975-VIІІ, Інформаційним листом ВССУ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією» від 22.05.2017 №223-943/0/4-17, ст. ст. 1, 8, 9, 23, 33 37, ч.3 ст.38, ч.1 ст.176-2, п.7 ст.247, ст. ст. 268, 280, 283, 285, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3, визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП, та у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, матеріали адміністративної справи №691/1111/18 (№ провадження 3/691/1/19), в суді закрити.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня винесення, до апеляційного суду Черкаської області, через Городищенський районний суд Черкаської області.

Суддя ОСОБА_1