Справа № 234/7231/19
Провадження № 3/234/2776/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2019 року м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Костюков Д.Г., за участю секретаря судового засідання Скоробогатової М.В., прокурора Остапенко А.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Дьяченко О.В.,

розглянувши матеріали, що надійшли з Донецького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України щодо:

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Семипалатинськ Казахстан, громадянки України, працює на посаді поліцейського роти №4 батальйону патрульної поліції в м.Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області, одруженої, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , якій роз`яснено право на відвід, права та обв`язки, передбачені ст.268 КУпАП,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.172-6 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається з адміністративного протоколу №-13 від 23.04.2019 року він був складений щодо ОСОБА_1 за те, що остання, перебуваючи на посаді поліцейського роти №4 батальйону патрульної поліції в м.Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП Національної поліції України, яка є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, згідно п.п «з» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення встановленого строку, передбаченого ч.1 ст.45 зазначеного закону, лише 15.05.2018 року о 19 год. 53 хв., перебуваючи за адресою: Донецька область, м.Слов`янськ, вул.Дружби, 12 несвоєчасно, без поважних причин, подала до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічну декларацію за 2017 рік, чим порушила вимоги фінансового контролю та вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала та пояснила, що 05.03.2018 року вона змінила адресу своєї пошти, про що повідомила НАЗК. 09.03.2018 року їй надійшла відповідь з НАЗК та рекомендації, які вона виконала та 12.03.2018 року їй перезапустили пошту. 21.03.2018 року вона почала заповнювати декларацію за минулий рік та після того, як вона заповнила всі рядки та перевірила їх вірність, вона натиснула кнопку «подати декларацію» і вважала, що декларація буде розміщена на сайті автоматично. Будь-яких повідомлень, що декларація не подана їй не приходило, у зв`язку з чим вона вважала, що декларація надійшла на сайт НАЗК та опублікована. 15.05.2018 року начальник моніторингу ОСОБА_2 повідомив їй, що її декларація відсутня на сайті НАЗК. Вона зайшла на сайт та побачила, що її декларації дійсно там не має. Чому так вийшло вона пояснити не може, оскільки виконала всі дії, які потрібно було зробити для подання декларації. В той же день після роботи вона подала декларацію. Вважає, що її вина в інкримінованому правопорушенні відсутня, оскільки вона виконала всі дії щодо подання декларації, однак декларація не була розміщена у зв`язку з неналежною роботою системи.

Захисник Дьяченко О.В. просив суд закрити адміністративне провадження щодо ОСОБА_1 , оскільки вона у встановлений законом строк заповнила та надіслана декларацію до НАЗК, однак декларація не була розміщена на сайті не з вини ОСОБА_1 Будь-якого умислу ухилитися від фінансового контролю у ОСОБА_1 не було, про що свідчать її дії по заповненню декларації. Вважає, що у ОСОБА_1 були поважні причини щодо несвоєчасного подання декларації 15.05.2019 року, оскільки вона була впевнена, що подала її ще 21.03.2019 року після натискання кнопки «подати декларацію».

Прокурор просив суд притягти ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності через доведеність її вини та зауважив, що ОСОБА_1 мала впевнитись у тому, що її декларація подана, але не зробила цього.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_2 пояснив, що він здійснює контроль за виконанням працівниками патрульної поліції вимог чинного законодавства. За своєчасністю подання декларацій працівниками патрульної поліції стежить відділ кадрової роботи. Всі працівники патрульної поліції кожного року підписують розписку про те, що вони повідомлені про необхідність подання щорічної декларації у строк до 1 квітня.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані матеріали, приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч.1 ст.172-6 КУпАП передбачено настання адміністративної відповідальності у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно вимог ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до наданих та досліджених у судовому засіданні доказів у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, наявна декларація за 2017 рік ОСОБА_1 з датою публікації: 15.05.2018 19:53.

Як вбачається з наданої НАЗК послідовності дій користувача ОСОБА_1 21.03.2018 року у період з 17:28:57 по 17:39:48 остання заповнила та переглянула розділи декларації, після чого натиснула кнопку «Подати документ», а також кнопку «Вийти».

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП характеризується прямим умислом. При цьому особа точно, достовірно, безумовно знає, переконана у тому, що діє всупереч вимогам закону. Тим самим винний усвідомлює протиправний характер своїх дій, передбачає їх небезпечні наслідки, має корисливий мотив чи інші особисті інтереси.

Необережна форма вини характеризується тим, що особа не усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, не передбачає можливість настання негативних наслідків, хоча могла і повинна була усвідомлювати та передбачати недбалість, або коли особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків, але легковажно розраховує на ненастання таких наслідків самовпевненість.

Таким чином, для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП, необхідні докази того, що особа усвідомлювала суспільну небезпечність несвоєчасного подання без поважних причин декларації, передбачала можливість настання негативних наслідків неможливості здійснення фінансового контролю з боку держави, та бажала настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставилася до їх настання чи свідомо допускала їх настання.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 у визначений законом строк приймала заходи для подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, але після натискання нею кнопки «Подати документ» декларація не була розміщена в Реєстрі з невідомих причин, що свідчить про відсутність у неї умисної або будь-якої форми вини.

Більш того, про факт відсутності винної поведінки ОСОБА_1 свідчить той факт, що 15.05.2018 року, одразу ж після повідомлення їй про відсутність в Реєстрі її декларації, остання без зволікань направила декларацію на адресу НАЗК.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 остання не виконала послідовності дій, визначених п.9 розділу ІІ «Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», затвердженого Рішенням НАЗК №3 від 10.06.2016 р.

Суд зауважує, що рішеннями Європейського Суду з прав людини у справах «Щокін проти України», «Будченко проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід, тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Аналогічні висновки робить Європейський Суд при застосуванні принципу правомірності, який є складовою принципу юридичної визначеності, і який вимагає якості та зрозумілості права, відповідно до чого нормативно-правові акти держави повинні бути зрозумілими, доступними, несуперечливими і пропонувати повне врегулювання суспільних відносин, не допускаючи існування прогалин (Постанови ЄСПЛ по справам «Бейелер проти Італії», «Хентрих против Франции», «Литгоу та інші проти Сполученого Королівства»).

Відповідно до аналізу вимог Закону України «Про запобігання корупції» в останньому не міститься будь-яких вказівок щодо зобов`язання перевірки суб`єктами декларування факту отримання повідомлення про подання документу до Реєстру, а також щодо перевірки змісту документу після його подання.

Більш того, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 своєчасно намагалася подати декларацію осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, але це не було зроблено по незалежним від неї обставинам.

Відповідно до вимог ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд приходить до висновку про недоведеність у судовому засіданні в діях ОСОБА_1 суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, що має наслідком закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 284 п.3 ч.1, 247 п.1 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Суддя Краматорського міського суду Д. Г. Костюков