Справа № 148/1488/19
Провадження № 33/801/774/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковганич С. В.
Доповідач: Оніщук В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Оніщук В.В., за участі секретаря судового засідання Богацької О.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 на постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 05 вересня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Тульчинського районного суду Вінницької області від 05 вересня 2019 року визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. на користь держави.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 грн.

У постанові суду зазначено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 032733, 29 липня 2019 року о 12:40 год. по вул. Шевченка в смт. Шпиків Тульчинського району, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом DF 244, перед початком руху не впевнившись в безпечності, не надав переваги в русі транспортному засобу «Богдан», державний номерний знак НОМЕР_1 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушим вимоги п.10.1 та 10.2 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 05 вересня 2019 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі зазначено, що судом не з`ясовано всіх обставин справи, оскільки транспортний засіб не виїжджав на проїзну частину, а лише зупинився на прилеглій території, після чого відбулося зіткнення з транспортним засобом « Богдан ». Таким чином дорожньо-транспортна пригода відбулася не на проїзній частині дороги, а на прилеглій до неї території, що свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2 ..

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 , його захисника ОСОБА_1, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства України, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення є те, що вину обвинуваченого має бути доведено поза межами розумного сумніву.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Мотивуючи винуватість ОСОБА_2 , суд першої інстанції дійшов висновку, що у його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України.

Матеріалами справи, дослідженими судом першої інстанції та перевіреними під час апеляційного розгляду, беззаперечно встановлено вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, зокрема вина підтверджується відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 032733 від 29.07.2019 року, схемою місця ДТП та іншими документами, долученими до протоколу та які відповідають фактичним обставинам справи.

Надавши об`єктивну правову оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами.

Згідно ст. 124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Як пояснив суду водій транспортного засобу марки «Богдан», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 , що під час руху по вул. Шевченка у смт. Шпиків Тульчинського району із прилеглої території на головну дорогу виїхав трактор, під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого відбулось зіткнення транспортних засобів.

ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що під час виїзду із прилеглої території на головну дорогу у нього була обмежена оглядовість, а тому він повністю зупинив транспортний засіб, після чого відбулося зіткнення із транспортним засобом марки «Богдан», д.н.з. НОМЕР_1 , що рухався із лівої сторони дороги.

З наявних у матеріалах справи доказів, зокрема з долученої до протоколу схеми події ДТП від 29.07.2019 року та фотознімків, вбачається розташування двох транспортних засобів на автодорозі, а також перелік зовнішніх пошкоджень двох транспортних засобів.

Характер та локалізація механічних ушкоджень на вказаних транспортних засобах, а також покази учасників ДТП в частині розташування транспортних засобів, доводять той факт, що ОСОБА_2 виїжджаючи з прилеглої території на дорогу не надав перевагу транспортному засобу марки «Богдан», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , що рухаються по дорозі.

Пунктом 10.1 ПДР передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пунктом 10.2 ПДР передбачено, що виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

ОСОБА_2 наведених правил дорожнього руху не дотримався, що призвело до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи. В ньому повинні бути вказані час, місце вчинення правопорушення, прізвища, адреси свідків, його суть.

Правове значення протоколу про адміністративне правопорушення полягає в тому, що він не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, поставленого особі у провину, а також відповідно до ст. 251 КУпАП, є доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Скаржником не надано доказів на спростування відомостей, викладених в протоколі серії ОБ № 032733 від 29 липня 2019 року, щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Крім того доводи апеляційної скарги щодо порушень правил дорожнього руху водієм ОСОБА_4 під час вказаної ДТП, апеляційний суд не приймає до уваги з огляду на те, що порушення правил дорожнього руху ОСОБА_4 не є предметом розгляду у даній справі і відповідно не є підтвердженням невинуватості ОСОБА_2 ..

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи справу, дійшов правильного висновку про наявність вини ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП України. Підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст.245, 247, 280, 289, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 05 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду: /підпис/ В.В. Оніщук

Згідно із оригіналом:

Суддя Вінницького

апеляційного суду: В.В. Оніщук