Провадження № 3/263/3366/2019
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Папаценко П.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Центрального відділу поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 156 ч.1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області, після дооформлення, з Центрального відділу поліції ГУНП в Донецькій області 22.08.2019 року надійшов протокол про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 156 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 25.06.2019 року о 16 годині 30 хв., знаходячись на своєму робочому місці в кафе-магазині, за адресою: АДРЕСА_2 в, здійснив продаж 0,5л. алкогольного напою, на пляшці якого була відсутня марка акцизного податку.

ОСОБА_1 в судові засідання, призначені на 05.09.2019 року на 12 год., 26.09.2019 року на 15 год. 45 хв. не з`явився, про день та час слухання справи був сповіщений належним чином, про причини не явки суду не відомі.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та, враховуючи, що ОСОБА_1 не з`являється в судові засідання, визнано можливим розгляд справи у його відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Разом з тим, дослідивши наявні докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, у зв`язку з наступним.

Частина 1 ст. 156 КУпАП передбачає відповідальність за роздрібну або оптова, включаючи імпорт або експорт, торгівля спиртом етиловим, коньячним або плодовим або роздрібна торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами без наявності ліцензії (якщо необхідність одержання такої ліцензії встановлена законом) або без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність тощо.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР №397231 від 25.06.2019 року зазначено, що ОСОБА_1 25.06.2019 року о 16 год. 30 хв., знаходячись на своєму робочому місці, за адресою: АДРЕСА_2 .9в здійснив продаж 0,5 л алкогольної продукції, на пляшці якого була відсутня марка акцизного податку.

Згідно ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР (з наступними змінами) передбачено, що імпорт, експорт і оптова торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами можуть здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензій.

Згідно з ст. 17 даного Закону у разі порушення вимог ст. 15 Закону до суб`єктів господарювання застосовуються відповідальність, яка передбачена у законом порядку.

Крім того відповідно до п. 2 "Правил роздрібної торгівлі", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 р. № 854 (з наступними змінами) роздрібна торгівля - діяльність з продажу алкогольних напоїв безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших закладах ресторанного господарства. Роздрібна торгівля алкогольними напоями здійснюється через спеціалізовані підприємства, спеціалізовані відділи (секції) підприємств з універсальним асортиментом продовольчих товарів, а також заклади ресторанного господарства.

Статтею 3 зазначених Правил передбачено, що ці правила поширюються на всіх суб`єктів господарювання на території України, які зареєстровані в установленому порядку і мають ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, отриману згідно з вимогами законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що роздрібна торгівля алкогольними напоями для споживання на місці дозволяється суб`єкту господарювання за наявності в нього ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями.

Тобто, з вище вказаного вбачається, що адміністративна відповідальність за ч.1 ст.156 КУпАП настає для суб`єктів господарювання, а не для будь-яких інших осіб.

Згідно до ст. 7 КУПАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 156 КУпАП, будь-яких договорів з ним, в матеріалах справи не має, а згідно ліцензії ДФС України ГУ ДФС у Донецькій області суб`єктом господарювання є фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , на якому зареєстрований магазин-кафе АДРЕСА_2 .

Як вбачається з матеріалів справи пояснень свідків в матеріалах справи відсутні, тому суд позбавлений пересвідчитись у факті торгівлі вказаним товаром саме праворушником в день та час зазначений в протоколі, немає.

Відповідно до вимог п.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП.

Керуючись ст.ст.156, .247, 280, 283-284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП.

Тимчасово вилучений товар 25.06.2019 пластикову пляшку об`ємом 0,5 л, повернути ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена або опротестована до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя П.І. Папаценко