3/310/76/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 лютого 2019 року м. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Вірченко О.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2, посвідчення водія ЯТА № 398338 м. Бердянськ, видане 10 червня 2004 року, РНОКПП НОМЕР_1,

за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

06 грудня 2018 року о 10 год. 55 хвил. на 138 км автодороги Н-30 біля посту поліції «М.Шосе» ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-2106, реєстраційний номер НОМЕР_2, з ознаками алкогольного спяніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння білків очей, тремтіння рук. Від проходження в лікарні медичного огляду на стан спяніння відмовився. Надав згоду на продуття алкотестеру «Драгер» на місці зупинки в присутності двох свідків, згідно показів якого стан алкогольного спяніння ОСОБА_1 0,35%. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що ввечері він випив келих вина, вважав, що до ранку алкоголь з крові виведений та що він не перебував в стані алкогольного спяніння. Він вимушений був сісти за кермо автомобіля, оскільки дитину його дружини від першого шлюбу терміново необхідно було везти до лікарні. Зауважив, що він не має постійного заробітку, його родина живе за кошти, які він отримує від продажу власної сільгосппродукції. Просив не притягувати його до адміністративної відповідальності, не позбавляти права керування транспортним засобом та урахувати невеликий відсоток концентрації алкоголю.

Вислухавши правопорушника, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази по справі відповідно до ст. 252 КУпАП, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 6 І розділу Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Відповідно до п. 7 ІІ розділу Інструкції встановлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно тесту № 1171, проведеному на алкотестері драгер 6810 встановлено, що 06 грудня 2018 року об 11 годині 11 хвилин у ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю в розмірі 0,36 %.

Між тим, враховуючи показання газоаналізатору 0,36 %, які відповідають стану легкого алкогольного сп'яніння, що свідчить про те, що хоча фактично ОСОБА_1 й перебував у стані алкогольного сп'яніння, але такий стан останнього дозволяв йому повністю володіти ситуацією на дорозі під час керування транспортним засобом, а також беручи до уваги особу порушника, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, в зазначений день відвозив хвору дитину до лікарні, що підтверджено довідкою медичного закладу, має тяжкий майновий стан, а також те, що від вчиненого правопорушення суспільно-небезпечних наслідків не наступило, враховуючи співрозмірність покарання із обставинами вчиненого правопорушення, суд вважає, що зазначені обставини є такими, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, тому необхідно звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю адміністративного правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Питання про застосування положень ст. 22 КУпАП суд вирішує з урахуванням узагальнення практики Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України та узагальнення судової практики Верховного Суду України щодо розгляду судами справ про адміністративні правопорушення, де зазначено, що визначення малозначного правопорушення законодавчо не закріплено. Проте, у кожному конкретному випадку судом має вирішуватися питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної шкідливості, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Крім того, враховуючи, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, той факт, що усне зауваження, виходячи з норм ст.ст. 22, ч. 3 ст. 284 КУпАП, не відноситься до видів адміністративних стягнень та є однією із можливостей, визначених КУпАП, для звільнення особи від адміністративної відповідальності, не вбачаю підстав для стягнення судового збору з ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 22, 40-1, 130 ч. 1, 213, 221, 283, 284 КпАП України,

постановив:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і обмежитись усним зауваженням. Провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Бердянського

міськрайонного суду ОСОБА_2