печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2019 року суддя Печерського районного суду м. Києва Карабань В.М., за участю секретаря Самійлик В.В., прокурора Корюка Р.О., захисника- адвоката Борисочевої Н.М., особи, відносно якої складено протоколи про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, що надійшли з Управління захисту економіки у м. Києві Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої на посаді прокурора відділу організації діяльності у сфері запобігання та протидії корупції прокуратури Київської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 340, складеного 16.05.2019 старшим оперуповноваженим відділу протидії корупції Управління оперативних розробок Департаменту захисту економіки Національної поліції України капітаном поліції Килівником А.Ю., ОСОБА_1. займаючи посаду прокурора відділу організації діяльності у сфері запобігання та протидії корупції прокуратури Київської області, будучи, згідно з підпунктом «е» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону, маючи приватний інтерес, зумовлений дружніми, позаслужбовими відносинами із ОСОБА_2 , який полягав у збереженні таких взаємовідносин, будучи включеною до складу комісії з проведення службового розслідування стосовно ОСОБА_2 , в результаті чого в неї виникли повноваження, спрямовані на проведення розслідування та, одночасно із цим, суперечність між цими повноваженнями і приватним інтересом, що впливало на об`єктивність, неупередженість прийняття нею рішень чи вчинення/невчинення дій, про що вона не могла не розуміти, в порушення пункту 2 частини 1 статті 28 Закону 1700-VII, 02 травня 2018 року свідомо не повідомила в установлений Законом строк безпосереднього керівника про наявність реального конфлікту інтересів, тобто суперечності між повноваженнями особи і її приватним інтересом, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 339, складеного 16.05.2019 старшим оперуповноваженим відділу протидії корупції Управління оперативних розробок Департаменту захисту економіки Національної поліції України капітаном поліції Килівником А.Ю., ОСОБА_1. займаючи посаду прокурора відділу організації діяльності у сфері запобігання та протидії корупції прокуратури Київської області, будучи, згідно з підпунктом «е» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону, маючи приватний інтерес, зумовлений дружніми, позаслужбовими відносинами із ОСОБА_2 , який полягав у збереженні таких взаємовідносин, будучи включеною до складу комісії з проведення службового розслідування стосовно ОСОБА_2 , в результаті чого в неї виникли повноваження, спрямовані на проведення розслідування та, одночасно із цим, суперечність між цими повноваженнями і приватним інтересом, що впливало на об`єктивність, неупередженість прийняття нею рішень чи вчинення/невчинення дій, про що вона не могла не розуміти, в порушення пункту 2 частини 1 статті 28 Закону 1700-VII, в період з 02 по 25 травня 2018 року свідомо вчиняла дії в умовах наявного реального конфлікту інтересів, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено частиною 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що наказом прокурора Київської області від 26.04.2018 № 43 призначено службове розслідування стосовно прокурора Броварської місцевої прокуратури ОСОБА_2 та утворено комісію, до складу якої увійшла ОСОБА_1. як заступник голови комісії.

За результатами службового розслідування, 25.05.2018 відносно ОСОБА_2 складено та підписано висновок, яким встановлено в її діях ознаки дисциплінарного проступку. За рекомендацією комісії з проведення службового розслідування стосовно ОСОБА_2 прокурором Київської області 27.06.2018 подано до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів дисциплінарну скаргу.

Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів листом від 27.09.2018 № 11/2/1-10428 вих-18 поінформувала прокуратуру Київської області про призначення дати розгляду висновку про наявність дисциплінарного проступку прокурора Броварської місцевої прокуратури ОСОБА_2. 17.10.2018 та просила повідомити про участь у засіданні КДКП представника прокуратури Київської області.

Рішенням керівництва прокуратури області 08.10.2018 ОСОБА_1 визначено як особу, що мала приймати участь у засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів щодо розгляду висновку про наявність дисциплінарного проступку в діях прокурора Броварської місцевої прокуратури ОСОБА_2.

ОСОБА_1 09.10.2018 подала рапорт про наявність в неї конфлікту інтересів, зумовленого тривалими службовими та дружніми відносинами, які склалися між нею та ОСОБА_2 , що могло вплинути на її об`єктивність та неупередженість під час прийняття участі у розгляді Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів висновку стосовно ОСОБА_2 .

При цьому в своєму рапорті ОСОБА_1 вказаний конфлікт інтересів зазначила як потенційний. У зв`язку із зазначенням просила визначити іншого працівника відділу організації діяльності у сфері запобігання та протидії корупції прокуратури Київської області для участі в засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

За рішенням керівництва прокуратури Київської області участь у засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів щодо розгляд висновку про наявність дисциплінарного проступку в діях прокурора Броварської місцевої прокуратури ОСОБА_2. прийняла інша особа.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнала та повідомила про порушення права на захист, оскільки старшим оперуповноваженим Департаменту захисту економіки Національної поліції України вказані протоколи їй не вручались, права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП не роз`яснювались.

Крім того, ОСОБА_1 зазначила, що в протоколах, складених старшим оперуповноваженим Департаменту захисту економіки Національної поліції України та зібраними матеріалами перевірки не обґрунтовано вчинення нею дій саме в умовах реального конфлікту інтересів, а в протоколах не конкретизовано, в чому саме полягала суперечність між її приватним інтересом та службовими повноваженнями, та як така суперечність вплинула на об`єктивність та неупередженість прийнятого нею рішення, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання повноважень, а саме під час участі в службовій перевірці (розслідуванні) відносно прокурора Броварської місцевої прокуратури ОСОБА_2., а тому вважає, що в її діях відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП. Просила провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Захисник ОСОБА_5 зазначила, що наведені працівником поліції в протоколах про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 фактичні дані не свідчать про існування приватного інтересу, а наведені в протоколах твердження є необґрунтованими припущеннями і не cвідчать про присутність усіх необхідних складових для висновку про наявність реального конфлікту інтересу в діях ОСОБА_1 .

Як наголошувала сторона захисту, в матеріалах справи взагалі відсутні пояснення осіб чи дані про направлення будь-яких запитів щодо витребування інформації чи копій документів, що свідчить про те, що уповноваженою особою, працівником Департаменту захисту економіки Національної поліції України, перевірка взагалі не проводилась, будь-яких доказів чи фактичних даних, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень не зібрано.

Разом з цим, практика Верховного Суду підтверджує, що складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості одного з доказів вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності (Постанова від 10.05.2018 у справі №760/9462/16-а). Тобто, навіть факт складення адміністративного протоколу не є належним свідченням вчинення особою правопорушення, а оцінюється судом в сукупності з іншими доказами.

В судовому засіданні прокурор відділу запобігання правопорушенням в органах прокуратури управління внутрішньої безпеки Генеральної інспекції ГПУ Корюк Р.О. подав висновок в порядку ч. 1 ст. 250 КУпАП в якому просить визнати вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч. 1,2 ст. 172-2 КУпАП та з урахуванням вимог ст.. 38 КУпАП щодо строків притягнення до відповідальності закрити провадження у справі з нереабілітуючих обставин на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, прокурора, дослідивши матеріали справи, суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини першої статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Окрім того, у листі №223-943/0/4-17 від 22.05.2017 судовою палатою у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ визначено, що для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як:

1)наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений;

2)наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення;

3)наявність повноважень на прийняття рішення;

4)наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, та, відповідно в постанові суду.

Як вбачається із протоколів № 339 та № 340 від 16.05.2019 та обставин, встановлених у ході судового розгляду, у матеріалах справи про адміністративні правопорушення відсутні докази наявності у ОСОБА_1 факту суперечності між приватним інтересом і службовими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходила свій вияв або вплив на прийняття рішення та докази наявності у ОСОБА_1 факту реального впливу суперечності між приватним та службовим інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Уповноваженою особою, а саме працівником Департаменту захисту економіки Національної поліції України, не зібрано достатньо доказів про те, що на момент проведення службової перевірки (квітень-травень 2018 року) у ОСОБА_1 існував потенційний чи реальний конфлікт інтересів.

Крім того, в копіях матеріалів службової перевірки відносно ОСОБА_2 , які долучені стар шим оперуповноваженим Департаменту захисту економіки Національної поліції України як додатки до протоколів, відсутні докази дружніх відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

В сукупності ті обставини, які зазначені в протоколах, не підтверджують існування суперечності між приватним інтересом ОСОБА_1 та її службовими повноваженнями, що реально вплинуло чи могло вплинути на об`єктивність або неупередженість прийнятих нею рішень під час виконання своїх повноважень.

З огляду на вище наведені висновки про не підтвердження обставин наявності саме реального конфлікту інтересів у ОСОБА_1 як складової діяння, передбаченого ч .1 ст. 172-2, а також обов`язкової ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-2 КУпАП, суд доходить висновку про відсутність у останньої обов`язку здійснювати повідомлення про наявність у неї такого реального конфлікту інтересів, який фактично відсутній.

Зазначене свідчить про недоведеність в діянні ОСОБА_1 суб`єктивної та об`єктивної сторони правопорушень, передбаченихч.1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, що в свою чергу виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вказаною правовою нормою.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013, «Карелін проти Росії» від 20.06.2016, серед іншого, зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення. Оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, як це визначено ст.252 КУпАП.

За таких обставин, оцінивши докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору належності, допустимості та достатності для висновку про вчинення особою адміністративного правопорушення, вважаю, що обставини, які викладені у протоколах про адміністративні правопорушення № 339 та № 340 від 16.05.2019 ґрунтуються на припущеннях та не підтверджені належними та допустимими доказами, а відтак, вважаю, що в даному випадку не мали місце адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП, та, відповідно, у діях ОСОБА_1 склад таких правопорушень відсутній, у зв`язку з чим провадження у справі слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст.247,252, 280, 283, 284, 287 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-7 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-7 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи подання прокурора.

Апеляційна скарга, подання прокурора подаються до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.М.Карабань