Справа № 309/3459/18
Провадження № 3/309/142/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2019 року м. Хуст

Суддя Хустського районного суду Закарпатської області Орос Я.В. розглянувши матеріали, які надійшли з Хустського ВП ГУ НП України в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

за ст. 130 ч.1 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення

В С Т А Н О В И В:

З протоколу серії ОБ № 048187 про адміністративне правопорушення від 10.11.2018 р. вбачається, що 10.11.2018 р. біля 18 год. 50 хв. на автодорозі Хуст.- Велятино 1км. водій ОСОБА_1 керував т.з. ОСОБА_2 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку проводився у ОСОБА_3 Висновок лікаря №111 результат позитивний 2,7 %.Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

В судові засідання, які були призначені на 06.02.2019 р. та 12.02.2019 р. порушник не зявився, про місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надіслання рекомендованих листів з повідомленням, однак на адресу суду не поверталися відповідні розписки про вручення судової повістки (рекомендованого листа з повідомленням)

Проаналізувавши матеріали справи, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю з таких міркувань.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Положення КУпАП відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для порушника, меті адміністративної відповідальності.

Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей порушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом'якшення і навіть відмови від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

Реалізація принципу індивідуалізації адміністративної відповідальності тісно пов'язана із інститутом звільнення від неї. Адміністративна відповідальність має подвійну мету - захист правопорядку і виховання громадян у дусі поваги до закону та правил співжиття. Зазначену мету можна конкретизувати через дві основні функції адміністративної відповідальності.

Перша з них, репресивно-каральна (або "штрафна"), полягає в тому, що адміністративна відповідальність є, по-перше, актом відплати держави щодо правопорушника, а, по-друге, засобом, який попереджає нові правопорушення.

Друга функція, запобіжно-виховна, тісно пов'язана з попередньою. Вона покликана забезпечити формування в адресатів адміністративно-правових норм мотивів, які б спонукали їх дотримуватись вимог законів, поважати права і законні інтереси інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення унеможливлюють встановлення суспільної небезпечності (шкідливості) діяння, протиправності, карності, вини особи.

Стаття 247 КУпАП, чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Після виключення провадження втрачається можливість здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Це дає підстави стверджувати про відсутність у судді необхідності зясовувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття справи.

Такий висновок судді прямо переплітається з науково-консультативним висновком НКР при ВАСУ, а саме, під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення 10.11.2018 року, таким чином, на момент розгляду вказаної справи, закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП.

Для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.7 ст.247 КУпАП, достатньо встановити - вид правопорушення, наявність щодо нього спеціального законодавства; момент вчинення правопорушення; строк, що сплив з моменту вчинення правопорушення до моменту розгляду справи судом, провадження підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 38, 283-285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 провадженням закрити, у звязку із спливом строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя Хустського

районного суду: підпис: ОСОБА_4

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_4