ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/197/19 Справа № 204/8204/18 Суддя у 1-й інстанції - Дубіжанська Т. О. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2019 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Шостакова Сергія Миколайовича в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18 грудня 2018 року накладено на ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 352 гр. 40 коп.

Згідно з оскаржуваною постановою, 23 жовтня 2018 року о 19 год. 35 хв. у м. Дніпрі на вул. Пушкіна, буд. 65, водій ОСОБА_3 керував автомобілем КІА SOUL, номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, не чітка мова. Від проходження огляду для встановлення стану спяніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків. При цьому водій ОСОБА_3 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, захисник Шостаков С.М. поза межами строку його апеляційного оскарження звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, зокрема, просить суд апеляційної інстанції поновити пропущений строк.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови, захисник Шостаков С.М. посилається на те, що в судовому засіданні 18 грудня 2018 року оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови, а повний текст постанови отримав він лише 18 січня 2019 року, що підтверджується заявою від 16 січня 2019 року на ознайомлення з матеріалами справи та видачу постанови.

В апеляційній скарзі захисник Шостаков С.М., просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі, за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги скарги обґрунтовує тим, що в резолютивній частині постанови суд першої інстанції не зазначив, що ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні будь-якого адміністративного правопорушення, зокрема і за ч.1 ст.130 КупАП. Також, вважає, що судом першої інстанції порушено вимоги ст.ст. 251, 268 КупАП та ст. 6 Конвенції з захисту прав людини. Звертає увагу на те, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні письмові пояснення свідків щодо порушення ОСОБА_3 вимог ПДР України, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, точного місця, часу та способу скоєння правопорушення. Також, зазначає, що із відеозапису, який долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом. Окрім того, вказує, що працівник поліції при складанні щодо ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення, діяв не у відповідності до своїх повноважень та способу, передбачених чинним законодавством, тому такий протокол не може бути визнаний допустимим доказом в розумінні ст. 251 КупАП, а інші докази не підтверджують факт керування транспортним засобом у стані сп'яніння, та які були б підставою для вимог щодо проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп'яніння й складання протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до положень ч.1 ст. 130 КупАП. Вважає, що в діях ОСОБА_3 відсутнє порушення вимог п.2.5 ПДР України, оскільки суд вправі обґрунтувати свої висновки про винуватість особи лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом".

У судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_3 та його захисник Шостаков С.М. не з'явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає можливим розглянути справу за відсутністю особи, що притягується до відповідальності та його захисника.

Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку апеляційного оскарження постанови, суд апеляційної інстанції виходить з того, що копію оскаржуваного рішення ОСОБА_3 отримав лише 16 січня 2019 року.

За таких обставин, суд вважає поважними причини пропуску представником ОСОБА_3 строку апеляційного оскарження постанови та приходить до висновку, що його слід поновити.

Перевіривши матеріали провадження, законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Цей висновок суду підтверджується доказами, які надішли до суду, зокрема: протоколом серії БД № 122351 від 23 жовтня 2018 року, поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених в них обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_3 не керував транспортним засобом, суд апеляційної інстанції розцінює як безпідставні, оскільки вони повністю спростовуються відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на якому чітко видно момент його зупинки.

З доводами адвоката про відсутність підстав для зупинки транспортного засобу суд також не погоджується, адже ці обставини жодним чином на висновки суду не впливають та їх спростувати не можуть.

Суд звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність, як за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, так й за відмову від проходження огляду на стан сп'яніння, з метою підтвердження або спростування його ознак, встановлених працівниками поліції.

За огляду на те, що ОСОБА_3 відмовився пройти огляд на стан сп'яніння, його дії підпадають під ознаки та утворюють склад адміністртаивногоправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, при апеляційному перегляді справи не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст.ст.279, 280 КУпАП, а докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, та всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для зміни або скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст.30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_3, інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

З огляду на викладені обставини, доводи захисника в інтересах ОСОБА_3 суд вважає необґрунтованими, тому його апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Шостакова Сергія Миколайовича в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18 грудня 2018 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко