Справа № 303/4534/19
3/303/2413/19
ПОСТАНОВА

03 жовтня 2019 року м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Морозова Н. Л.,

за участю: правопорушника ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління Укртрансбезпеки в Закарпатській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого,

- за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

До Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області 24 вересня 2019 року надійшла після дооформлення справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст.164 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення №0011101 від 01.07.2019 року зазначено, що: 01.07.2019 року, громадянин ОСОБА_1 , 01 липня 2019 року о 07 год. 40 хв. в м. Мукачево, на транспортному засобі марки «DAIMLERCHRYSLER», державний номерний знак НОМЕР_1 , надавав послуги з перевезення пасажирів в кількості 11 чоловік по маршруту «с. Колочава - м.Чоп», без одержання ліцензії, яка передбачена п.24 ст.7 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності», чим порушив вимоги ч.1 ст. 164 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП не визнав, та пояснив, що він не займається перевезенням пасажирів на своєму транспортному засобі, в той день він їхав у своїх справах і не надавав жодних послуг по перевезенні пасажирів.

Перевіривши матеріали справи, прихожу до наступного висновку:

Строк притягнення правопорушника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП закінчився, на момент розгляду справи в суді, тобто 03.10.2019р.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Частиною 2 ст. 38 КУпАП передбачено, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Згідно з вимогами п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Пункт 7 ч.1 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним встановленням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

При ухваленні рішення у даній справі, слід врахувати практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

На підставі ч.3 узагальненого науково-консультативного висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Керуючись ст.ст. 38 ч.2, 247 п.7, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити за закінченням строків притягнення його до адміністративної відповідальності, передбачених ч.2 ст. 38 КУпАП України.

Постанову судді може бути оскаржено або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Н.Л. Морозова