Справа №: 272/1039/19
Провадження № 3/272/339/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої - судді Брагіна В.І.,

секретаря судового засідання -Бондаренко Л.М. ,

з участю: прокурора - Комінарця А.О.,

особи, яка притягається до адмінвідповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки с.Гарапівка Андрушівського району Житомирської області, громадянкмУкраїни,проживаючої : АДРЕСА_1 ,працюючої : комірником ТОВ «МЛИН БАЗА»,РНОКПП НОМЕР_1 ,

раніше не притягувалая до адміністративної відповідальності,

за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив :

З протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 268 від 16.08.2019 року, складеного ст. оперуповноваженим управління захисту економіки в Житомирській області департаменту захисту економіки Національної поліції України вбачається, що ОСОБА_1 , займаючи в період з 01.08.2017 року по 16.08.2018 посаду спеціаліста відділу соціальної допомоги управління праці та соціального захисту населення Андрушівської РДА та будучи відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (надалі - Закону) суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, як особа яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, в порушення вимог частини 2 статті 45 Закону несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, яка уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим порушив вимоги, передбачені чинним законодавством України. Наказом від 16.08.2018 року № 41-к ОСОБА_2 звільнено з посади за згодою власним бажанням ( ст. 38 КЗпП України). ОСОБА_2 подано декларацію за період не охоплений раніше поданими деклараціями, лише 20.09.2018 року, тобто несвоєчасно.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала та пояснила, що мала намір подати декларацію в день звільнення, Вважала, що її вини у несвоєчасному поданні декларації немає. Також вказала, що по незалежних від неї причинах, а саме: неподання членами її сім`ї інформації про свої доходи до дня її звільнення та всупереч статті 116 Кодексу законів про працю Управління праці та соцзахисту населення РДА не надало їй письмового повідомлення про суму повного розрахунку до дня її звільнення 16.08.2018 року, а суму розрахунку вона дізналась тільки після звільнення 17.08.2018 року із зарплатної карточки і тільки із цієї дати вже після звільнення вона знала всю суму свого доходу до дати звільнення, яку необхідно було вказати у декларації,вона не мала об`єктивної змоги подати декларацію із достовірною інформацією вчасно до дня свого звільнення.Крім того, що при ознайомленні її із матеріалами справи було встановлено, що у першому примірнику протоколу, який поданий працівником поліції разом з матеріалами справи до суду дата складання протоколу є пізнішою ніж дата коли вона була ознайомлена з ним. Тобто виходить, що протокол складався після того, як вона з ним ознайомилась, але вона підписувала заповнений протокол. Разом з тим у другому примірнику протоколу, який був вручений їй дата складання не співпадає із першим примірником, який знаходиться у матеріалах справи.Просила провадження у справі закрити.

Прокурор обставини викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення підтримав, зазначивши про наявність в діях ОСОБА_3 в. ознак діянь передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та просив визнати його винним та призначити йому стягнення у виді мінімального штрафу.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини. Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, та на нього поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

ОСОБА_1 було порушено вимоги фінансового контролю, оскільки вона подала декларацію за період не охоплений раніше поданими деклараціями, лише 20.09.2018 року, тобто несвоєчасно. Згідно відомостей з офіційного сайту Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_4 подав декларацію 20.09.2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про запобігання корупції» (№1700-VII) Національне агентство з питань запобігання корупції є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 11 Закону №1700-VII до повноважень національного агентства належить, зокрема, здійснення в порядку, визначеному цим законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до п.1, п.п.1 п.3, п.5 "Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування" (надалі Порядок) затвердженого Рішенням Національного агенства з питань запобігання корупції (надалі НАЗК) 10.02.2017 №56 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 лютого 2017 року за №201/30069, цей порядок визначає механізм проведення НАЗК контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статей 48 та 50 ЗУ "Про запобігання корупції" (надалі - Закон). Контроль та повна перевірка декларацій НАЗК здійснює відповідно до цього Порядку через працівників структурного підрозділу його апарату, діяльність яких пов`язана із здійсненням такої функції (далі - підрозділ), та автоматично засобами програмного забезпечення Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр). Повну перевірку декларацій відповідно до цього Порядку Національне агентство здійснює виключно через працівників Підрозділу.

З урахуванням поняття "суб`єкт декларування" зазначений у ч.2 ст.52 ЗУ "Про запобігання корупції", даний Порядок визначає суб`єктів, що наділенні правом перевірки змін у майновому стані суб`єктів декларування, а також порядок перевірки та дії, у разі встановлення факту неподання або несвоєчасного подання відповідних змін суб`єктом декларування.

А тому усі обов`язкові дії по проведенню перевірки, у тому числі після встановлення, що суб`єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, тільки НАЗК вправі, на підставі листа отримати пояснення від такої особи і вирішувати питання щодо її притягнення до відповідальності.

Національна поліція України до суб`єктів, які наділені правом перевірки як декларацій, так яі змін у майновому стані суб`єктів декларування не відноситься. Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких повязані зі здійсненням такої функції.

Така правова позиція викладена у Постанові Верховного суду у справі № 814/886/17, провадження № К/9901/505/17 від 11 квітня2018 року.

З матеріалів адміністративного провадження вбачається, що перевірка стосовно ОСОБА_1 проводилась працівниками УЗЕ Національної поліції України, які відбирали пояснення, робили запити, збирали докази, складали протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

При цьому в матеріалах провадження відсутні дані щодо проведення НАЗК відповідної перевірки стосовно ОСОБА_1 , повідомлення НАЗК про результати такої перевірки УЗЕ НП України та інше.

Виходячи викладеного вище, посадові особи правоохоронних органів, здійснюючи перевірку особи суб`єктів декларування, виходить за межі своїх повноважень та діють поза межами діючого законодавства, та ст. 19 Конституції України , якою визначено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що досудова перевірка по справі проведена неуповноваженим органом, що дає підстави визнати недопустимими всі докази по справі.

Крім того, що у першому примірнику протоколу, який поданий працівником поліції разом з матеріалами справи до суду дата складання протоколу зазначена 16.08.2019 року .Разом з тим у другому примірнику протоколу, який був вручений ОСОБА_1 ,дата складання зазначена 15.08.2019 року.

Згідно ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно ч. 1 та ч. 2 ст. 256 КУпАП - У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

П. 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої наказом МВС України 06.11.2015 № 1376 - Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Вихордячі з вищевикладеного,а саме виявлених в судовому засіданні розбіжностей між протоколом наданим поліцейським та протоколом наданим особою, що притягується до адміністративної відповідальності,суд визнає протокол № 268 від 16.08.2019 року неналежним та недопустимим доказом у справі, оскільки при його складанні не були дотриманні вимоги ст.254 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Застосовуючи закріплений в ст. 62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП не доведена.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що провадження підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бут розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 280, 283, 284 КУпАП, суд,-

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд на протязі десяти днів після її проголошення, шляхом подачі апеляції.

Суддя:В. І. Брагін