Справа №578/1102/19 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Басова В.І.
Номер провадження 33/816/373/19 Суддя-доповідач Олійник В. Б.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Олійник В. Б. ,з участю особи, відносно якої застосовано адміністративне стягнення ОСОБА_1 , захисника - Лопаткіна О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Краснопільського районного суду Сумської області, від 13 серпня 2019 року, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

про застосування адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Краснопільського районного суду Сумської області, від 13 серпня 2019 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн., з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік, за таких обставин.

25 травня 2019 року, о 12 год. 25 хв., ОСОБА_1 у с. Самотоївка Краснопільського району Сумської області по вул. Сумській біля будинку № 62, керував мотоблоком «Россєльмаш», без реєстраційних номерів, маючи ознаки алкогольного сп`яніння. При цьому, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, на вимогу працівників поліції, як на місці його зупинки, так і у медичному закладі охорони здоров`я, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати, як таку, що прийнята судом з порушеннями процесуальних норм, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 вказує, що суд не звернув увагу на те, що працівники поліції поставили йому вимогу пройти обстеження на стан сп`яніння під час того, коли мотоблок був у нерухомому стан, також не звернув увагу на його пояснення, що він взагалі не керував мотоблоком та не вживав алкогольних напоїв 25 травня 2019 рок.

Також ОСОБА_1 , спростовуючи обставини події, що зафіксовані відеозаписом з камер поліцейських, вказує, що дата запису зафіксована як така, що відбулася 2 грудня 2008 року, о 2 год. 13 хв., що не співпадає з датою, вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення, що на думку ОСОБА_1 , вказує на недопустимість відеозапису, як доказу.

Крім того, ОСОБА_1 вказує, що судом не були викликані та допитані свідки обставин оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , що на думку ОСОБА_1 , свідчить про неповноту судового розгляду.

Вказує ОСОБА_1 і про те, що оскільки мотоблок не являється транспортним засобом, то в його діях відсутня об`єктивна сторона правопорушення, а тому, на його думку, провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 зазначає, що технічним паспортом мотоблоку визначено, що мотоблок є культиватором силовим агрегатом, призначеним для обробітку ґрунту фрезами, при цьому, інструкцією до мотоблоку не передбачено ні перевезення людей чи вантажу, що на думку ОСОБА_1 , вказує на те, що мотоблок не є транспортним засобом.

ОСОБА_1 вказує, що оскільки при розгляді справи в суді не приймала участь сторона обвинувачення, то суд фактично перебрав на себе функцію обвинувачення, що відповідно до положень ст. 6 п. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, свідчить про порушення права особи на справедливий та безсторонній суд.

Вказує ОСОБА_1 і про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений на неналежному бланку, в протоколі не сформульована суть обвинувачення, не вірно зазначений нормативно правовий акт яким передбачено відповідальність, а тому протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом.

Крім того ОСОБА_1 наголошує, що працівниками поліції було порушено норми Інструкції з оформлення матеріалів по адміністративні правопорушення в органах поліції, так як, згідно вимог вказаної Інструкції, вони не роз`яснювали ОСОБА_1 положення ст. ст. 55; 56; 59 Конституції України, оскільки протокол не містить відомостей, що вказані права йому було роз`яснено.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Лопаткіна О.В. про підтримку апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з його відмовою від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння запропонованому йому пройти у встановленому законом порядку, що є порушенням п. 2. 5 Правил дорожнього руху України.

Висновки судді про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються зібраними у справі доказами, які були досліджені судом під час розгляду справи, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення, від 25 травня 2019 року, поясненнями ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а. с. 1 ? 4), що є доповненнями до протоколу про адміністративне правопорушення; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а. с. 6); відеозаписом обставин події, від 25 травня 2019 року (а. с. 18).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, протокол складено поліцейським відповідно до вимог ст. ст. 254; 256 КУпАП, оскільки у протоколі зазначено дату його складання, дані про службову особу, яка його склала та особу правопорушника, місце, час вчинення та суть правопорушення, при складанні протоколу ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що підтверджується особистим підписом ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції знаходить необґрунтованими мотиви апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений відносно нього на бланку, форма якого не відповідає тій що передбачена законом, оскільки, відповідно до Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом міністерства внутрішніх справ України, від 6 листопада 2015 року, № 1376, бланк протоколу про адміністративне правопорушення відповідає вимогам вказаної Інструкці.

Будь яких підстав вважати, що протокол про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , як доказ, що є недопустимим на підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ні судом першої інстанції, ні судом апеляційної інстанції, не встановлено.

Так, в письмових поясненнях до протоколу ОСОБА_1 зазначив, що о 12 год. 25 хв. 25 травня 2019 року він їхав, керуючи мотоблоком « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по вул. Сумській с. Самотоївка, що було підтверджено ОСОБА_1 і під час оформлення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, що вбачається із відеозапису обставин та обстановки події, від 25 травня 2019 року.

Суд апеляційної інстанції вважає, що вказаними доказами спростовуються мотиви апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що мотоблоком ОСОБА_1 не керував.

Як вбачається із відеозапису, на якому зафіксовано вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці з застосуванням спеціального технічного засобу алкотестера «Драгер», а також від проходження огляду в медичному закладі, ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків.

Суд апеляційної інстанції критично оцінює доводи апеляційної скарги про те, що при огляді ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції було порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС № 1452/735, від 9 листопада 2015 року, так як ці доводи спростовуються зазначеним в протоколі про адміністративне правопорушення описом встановлених поліцейським обставин про відмову ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому суд апеляційної інстанції знаходить такі твердження надуманими.

На думку суду апеляційної інстанції, при перевірці обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, працівниками поліції було належно дотримано вказану Інструкцію.

Безпідставними є мотиви ОСОБА_1 з приводу його тверджень щодо невірно зазначеного дати та часу відеозапису з відеокамер працівників патрульної поліції, так як вказана обставина не впливає на висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 та законність винесеної судом першої інстанції постанови, оскільки ОСОБА_1 не спростовує обставини, що зафіксовані відеозаписом події.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 відносно того, що суд при розгляді справи перебрав на себе функцію звинувачення, оскільки, як вбачається із матеріалів справи, суд з власної ініціативи не витребовував жодних доказів, здійснював судовий розгляд на основі наданих матеріалів працівниками поліції, при цьому суд апеляційної інстанції вважає необхідним зауважити, що відповідно до ст. 250 КУпАП, участь сторони обвинувачення в даній категорії справ не є обов`язковою.

Необґрунтованими, на переконання суду апеляційної інстанції, є доводи ОСОБА_1 про те, що мотоблоком він не керував взагалі, так як він був в несправному стані, у зв`язку з чим він вів мотоблок в руках до магазину, оскільки вказані обставини не узгоджуються з матеріалами справи та відеозаписом події.

Суд апеляційної інстанції знаходить безпідставними й доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що мотоблок не є транспортним засобом.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху України, транспортний засіб ? пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

З відеозапису події правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 керував мотоблоком «Россєльмаш», який споряджений двигуном та кузовом, був переобладнаний для перевезення пасажирів та вантажу, а тому доводи ОСОБА_1 про те, що мотоблок, яким він керував, не є транспортним засобом, що виключає об`єктивну строну складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, є безпідставними.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суддя дійшов до законного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, а також те, що суддею дотримано вимоги ст. 33 КУпАП при вирішенні ним питання про визначення, відносно ОСОБА_1 , виду та розміру стягнення, підстав для скасування та зміни постанови судді, суд апеляційної інстанції не знаходить.

Керуючись ст. ст. 285; 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Краснопільського районного суду Сумської області, від 13 серпня 2019 року, про застосування адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП України, відносно ОСОБА_1 , у виді штрафу на суму 10200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , без задоволення.

Постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуОлійник В. Б.