Справа № 509/185/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2019 року суддя Овідіопольського районного суду Гандзій Д.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, такого, протягом року до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КупАП не притягувався, який проживає за адресою : АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И В :

З протоколу серії ОБ № 074355 від 04.01.2019 р., складеного інспектором СРПП № 1 Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області Урсулом Д.В. о 22:52 год., який надійшов до суду 17.01.2019 р. вбачається, що 04.01.2019 р. о 21:00 год., в Одеській області, Овідіопольсьий район, с. Лиманка, просп. Небесної Сотні, 107б, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Mitsubishi Space Wagon» д/н НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота) і від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП не визнав та просив суд закрити провадження на підставі ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, надавши при цьому суду оригінал протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп'яніння № 00008 від 04.01.2019 р. складеного КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я» ООР, складеного о 23:15 год. від 04.01.2019 р. та завіреного відповідною печаткою установи та підписом лікаря, яким підтверджується, що у ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в результаті проведеного обстеження - ознак алкогольного сп'яніння не виявлено, пояснивши суду, відразу після складення вищевказаного протоколу, він, за власним бажанням і самостійно прибув до вказаної установи, в якій пройшов необхідне обстеження за допомогою спеціального пристрою та здавши необхідні аналізи сечі лікарю ОСОБА_3, яким був складений зазначений протокол.

Дослідивши адміністративні матеріали, додатково надані докази, вважаю, що у діях ОСОБА_1 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, і які не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне порушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, містить в собі фактичні данні про обставини правопорушення, і відповідно - є одним з доказів по справі, у зв'язку з чим, судом, при вирішенні справи про адміністративне правопорушення, протокол оцінюється нарівні з іншими доказами по справі, перед якими, він не має переваги, та відповідно на підставі оцінки всіх доказів по справі, судом приймається відповідне рішення.

Відповідно до умов статті 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за внутрішнім переконанням, заснованому на всебічному, повному та об'єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Частиною 1 статті 256 КУпАП передбачено - у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються : дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до відповідальності та інше.

У відповідності до ст. 266 КУпАП - особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, який проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків і у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння - працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, перелік яких затверджується управлінням охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. При чому, огляд осіб на стан сп`яніння - здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті - вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду - здійснюється в порядку, визначеному КМУ.

Частина 2 статті 276 КУпАП передбачає, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ст. 130 КУпАП можуть розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

З протоколу серії ОБ № 074355 від 04.01.2019 р., складеного інспектором СРПП № 1 Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області Урсулом Д.В. о 22:52 год., який надійшов до суду 17.01.2019 р. вбачається, що 04.01.2019 р. о 21:00 год., в Одеській області, Овідіопольсьий район, с. Лиманка, просп. Небесної Сотні, 107б, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Mitsubishi Space Wagon» д/н НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота) і від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 3).

Суд звертає увагу на те, що вищевказаний протокол був складений 04.01.2019 р. о 22:52 год.

Однак, ОСОБА_1 був наданий суду оригінал протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп'яніння № 00008 від 04.01.2019 р. складеного КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я» ООР, складеного о 23:15 год. від 04.01.2019 р. та завіреного відповідною печаткою установи та підписом лікаря ОСОБА_3, яким підтверджується, що у ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в результаті проведеного обстеження, ознак алкогольного сп'яніння не виявлено, пояснивши суду, відразу після складення вищевказаного протоколу, він, за власним бажанням і самостійно прибув до вказаної установи, в якій пройшов необхідне обстеження за допомогою спеціального пристрою та здавши необхідні аналізи сечі лікарю ОСОБА_3, яким був складений зазначений протокол (а.с. 12,13).

Між складенням протоколу та проходженням медичного огляду на стан сп'яніння ОСОБА_1 - пройшло майже 23 хвилини, що є допустимим проміжком часу для подібного дослідження у медичному закладі охорони здоров`я за власною заявою особи.

Згідно із ст. 55 Конституції України - права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Стаття 62 Конституції України прямо вказує - особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи - тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 63 Конституції України - особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коли яких визначається законом.

Згідно із п. 1-7 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 - ознаками наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є : наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп'яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Огляд на стан сп'яніння проводиться : поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (заклад охорони здоров'я).

При чому, суд звертає увагу на той факт, що протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп'яніння № 00008 від 04.01.2019 р. щодо ОСОБА_1, складений лікарем закладу охорони здоров'я КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я» ООР ОСОБА_3 о 23:15 год. від 04.01.2019 р. в найближчому закладі охорони здоров'я за адресою : м. Одеса, вул. Ак. Воробйова, 9, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення та завіреного відповідною печаткою установи та підписом лікаря ОСОБА_3

Тобто, вказаний протокол - суд вважає належним та допустимим доказом по справі.

В той же час, суд критично ставиться до письмових пояснень двох понятих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо нібито знаходження ОСОБА_1 у стані алкогольного сп'яніння на місці складення протоколу з огляду на те, що вказані особи не є лікарями закладу охорони здоров'я, які уповноважені згідно із Законом встановлювати стан сп'яніння, в даному випадку водія, і писали вказані пояснення під диктовку робітника поліції та з його слів, що вбачається з ідентичності вказаних пояснень, так само як і їхні пояснення щодо відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, беручи до уваги пояснення самого ОСОБА_1, наданими ним в судовому засіданні стосовно того, що місці складення протоколу робітниками поліції він наполягав на його проходженні медичного огляду на стан сп'яніння саме в спеціалізованому медичному закладі, а не за допомогою приладу «Драгер», що було запропоновано робітниками поліції, так як з засобів масової інформації знає про те, що вказані прилади не сертифіковані належним чином в Україні і мають суттєві недоліки у точності вимірювання стану алкогольного сп'яніння, про що ним було заявлено робітникам поліції, однак не взято уваги останніми.

Отже, в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт знаходження ОСОБА_1 під час складення протоколу серії ОБ № 074355 від 04.01.2019 р. у стані алкогольного сп'яніння і навпаки, був документально підтверджений факт відсутності ознак алкогольного сп'яніння у ОСОБА_1 згідно вищевказаного протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп'яніння № 00008 від 04.01.2019 р. щодо ОСОБА_1, складений лікарем закладу охорони здоров'я КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я» ООР.

В рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження - не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» № 30985/96).

Згідно ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Розглядаючи питання ефективного засобу правового захисту Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в п. 114 Рішення від 10 вересня 2010 року у справі «Макфарлейн проти Ірландії» (заява № 31333/06), п. 38 Рішення Великої Палати від 29 березня 2006 року у справі «Ріккірді Піссаті проти Італії» (заява № 62361/00) зазначив, що засіб є ефективним тільки якщо він доступний та достатній.

В силу п. 255 Рішення ЄСПЛ від 12 грудня 2012 року у справі «Ель-Масрі проти колишньої Югославської Республіки Македонія» (заява № 39630/09) та п. 152 у справі «Кудла проти Польщі» (заява № 30210/06) від 26 жовтня 2000 року засіб повинен бути ефективним на практиці й по закону, а згідно п. 36-40 Рішення від 24 липня 2012 року у справі «Джорджевич проти Хорватії» (заява № 41526/10) при оцінці ефективності необхідно враховувати не тільки формальні засоби правового захисту, а й загальний правовий і політичний контекст, в якому вони діють, й особисті обставини заявника.

У своєму рішенні від 17 березня 2009 року у справі «Хутман і Меус проти Бельгії» (заява № 9411/05) п. 44 ЄСПЛ зазначив, що національні органи повинні тлумачити та застосовувати своє національне законодавство без зайвого формалізму.

У відповідності до положень ст. 247 п. 1 КупАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В даному випадку, з урахуванням наведеного вище, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст. 247,251,252,256,276,284 КУпАП, Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованої в Мінюсті України 11.11.2015 р. за № 1413/27858, ЄКПЛ, рішеннями ЄСПЛ, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Гандзій Д.М.