Справа № 574/882/19
Провадження № 3/574/164/2019
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року м. Буринь

Суддя Буринського районного суду Сумської області Куцан В.М розглянувши матеріали, які надійшли з Буринського ВП Конотопського ВП ГУ НП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ст.ст.130 ч.1,124 КУпАП

в с т а н о в и в:

15.06.2019 року, о 3 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 , по вулиці Незалежності в м. Буринь Сумської області, керував мопедом «Вікінг», без номерного знаку, в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п.п.2,9 «а» ПДР України.

Крім цього, 15.06.2019 року, близько 3 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 , по вулиці Незалежності в м. Буринь Сумської області, керуючи мопедом «Вікінг», в порушення п.п.2.3г,12.1 ПДР України, перебуваючи без мотошолому та не вибравши в установлених межах безпечної швидкості руху з врахуванням дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на бордюру, в наслідок чого мопед, керований ним, отримав механічні пошкодження.

ОСОБА_1 про розгляд справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, надавши клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки він перебуває на лікуванні в Буринській ЦРЛ.

Однак належних і допустимих доказів на підтвердження поважності причини неявки до суду не надав.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 §1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст.6 §1 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення від 12.07.2001 у справі «Ганс-Адамс II проти Німеччини» (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

В своєму рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» (Uniуn Alimentaria Sanders S.A. v. Spain), ЄСПЛ зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З врахуванням наведеного, та приймаючи до уваги, що строк розгляду даного виду справи, встановлений ст.277 КУпАП, становить 15 днів, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 зловживає своїми процесуальними правами, намагається затягнути розгляд справи для закінчення передбачених ст.38 КУпАП строків накладення адміністративного стягнення, при цьому жодних доказів чи письмових пояснень, на спростування обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення не надав.

Таким чином, суддя прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутністю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за вищевикладених обставин повністю доведена в судовому засіданні.

Зокрема, з протоколу про адміністративне правопорушення №311 вбачається, що він 15.06.2019 року, о 3 годині 00 хвилин, керував мопедом «Вікінг» в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п.п.2,9 «а» ПДР України.

Також, відповідно до протоколу №312 ОСОБА_1 15.06.2019 року, близько 3 годині 00 хвилин, керуючи мопедом «Вікінг», в порушення п.п.2.3г,12.1 ПДР України, перебуваючи без мотошолому та не вибравши в установлених межах безпечної швидкості руху з врахуванням дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на бордюру, в наслідок чого мопед отримав механічні пошкодження.

Відповідно до результатів медичного дослідження №57 та №58, проведених в Буринській ЦРЛ, в крові останнього виявлений етеливий спирт в кількості 2,67 проміле, а в сечі маріхуана.

Крім цього, факт дорожньо-транспортної події зафіксований протоколом огляду місця ДТП від 15.06.2019 року та схемою до нього.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.п.2.9а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналізуючи зазначені положення нормативних актів та оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, суддя вважає їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність є достатньою для того, щоб покласти в основу цієї постанови щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень за вищевикладених обставин.

Таким чином, вважаю, що вина ОСОБА_1 доведена в судовому засіданні і його дії необхідно кваліфікувати за:

- ч.1 ст. 130 КУпАП, так як він керував транспортним засобом в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння;

- ст. 124 КУпАП, так як він керуючи транспортним засобом порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

При накладенні стягнення, у відповідності до ст. 33 КУпАП, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

ОСОБА_1 не працює, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався.

Обставин що пом`якшують та обтяжують відповідальність не вбачається.

Частиною 2 статті 36 КУпАП встановлено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

З огляду на вказане, вважаю, що з метою виховання порушника і запобіганню вчинення ним нових порушень його необхідно піддати адміністративному стягненню передбаченому законом у виді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на певний строк.

Керуючись ст.ст.36,283-285 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушень передбачених ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП і піддати його адміністративному стягненню, з врахуванням ч.2 ст.36 КУпАП, у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь спеціального фонду Державного бюджету 384 гривні 20 копійок судового бору.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.М.Куцан