КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О. за участі:

представника особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, - адвоката Алексєєва О.І.,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, що міститься в апеляційній скарзі, та апеляційну скаргу адвоката Алексєєва О.І. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2018 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Постановою суду ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 30.09.2018, о 06 год. 15 хв., з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, підвищена жвавість, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, керував автомобілем "Ніссан", д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Нижньоюрківська, буд. 3, у м. Києві.

Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп?яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, адвокат Алексєєв О.І. в інтересах ОСОБА_1 подав 20.02.2019 до місцевого суду апеляційну скаргу, в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, вказуючи на те, що строк на оскарження постанови Подільського районного суду м. Києва від 26.10.2018 був пропущений з поважних причин, оскільки розгляд матеріалів провадження про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відбувся без його участі, а оскаржувана постанова була отримана адвокатом Алексєєвим О.І., що діє в інтересах ОСОБА_1 , на адвокатський запит лише 11.02.2019.

В самій же апеляційній скарзі адвокат Алексєєв О.І. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову Подільського районного суду м. Києва від 26.10.2018 та постановити нову, якою закрити провадження по справі у зв?язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування апеляційних вимог адвокат Алексєєв О.І. в інтересах ОСОБА_1 вказує, що твердження суду, на якому ґрунтуються мотиви винесення оскаржуваного рішення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, не узгоджуються з матеріалами справи, оскільки ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп?яніння, а лише був не згодний з формулюванням суті правопорушення, а в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп?яніння в медичному закладі, а тому, відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не може вважатися доказом винуватості у вчиненні останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також, адвокат Алексєєв О.І. в апеляційній скарзі наводить доводи щодо неповного розгляду судом матеріалів справи за протоколом про адміністративне правопорушення, оскільки місцевим судом не було викликано та допитано свідків-понятих ОСОБА_2 та ОСОБА_7 ОСОБА_1. про час, дату та місце розгляду провадження повідомлений належним чином, неявка якого в судове засідання не перешкоджає розгляду справи, з урахуванням і того, що інтереси ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції представлені адвокатом Алексєєвим О.І.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката Алексєєва О.І. в інтересах ОСОБА_1 на підтримання доводів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційних вимог щодо скасування постанови та закриття провадження в справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, вивчивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, переглянувши відеозапис зазначених подій за участі водія ОСОБА_1 , перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови та доводи апеляційної скарги, слід дійти до наступного висновку.

Як указують приписи ст. 294 КУпАП, постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена, в тому числі, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня її винесення.

Згідно зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

На виконання вимог ст. 278 КУпАП, при підготовці справи про адміністративне правопорушення до розгляду, орган (посадова особа) вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Як регламентують положення ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.

Дані вимоги закону під час судового провадження справи за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції не дотримані, оскільки з матеріалів справи видно, що судові повістки ОСОБА_1 направлялися за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8-11), тоді як він є мешканцем АДРЕСА_1 (а.с. 25-26), у зв?язку з чим повістки поверталися без вручення адресату.

За адресою в м. Києві ОСОБА_1 . була направлена і копія постанови (а.с. 14).

Виходячи з того, що і на сайті Подільського районного суду м. Києва була відсутня інформація щодо надходження і провадження у справі стосовно ОСОБА_1 (а.с. 23), оскаржуване рішення було отримано на адвокатський запит лише 11.02.2019, а з апеляційною скаргою захисник звернувся 20.02.2019, слід дійти висновку про необхідність поновлення адвокату Алексєєву О.І. строку на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду м. Києва від 26.10.2018 ухваленої стосовно ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об?єктивне з?ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов?язаний, зокрема, з?ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з?ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об?єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, всупереч нормі п. 2.5 Правил дорожнього руху України, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 179367 від 30.09.2018, в означений день, о 06 год. 15 хв., в м. Києві по вул. Нижньоюрківська, буд. 3, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Ніссан", д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

При цьому ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, розуміння яких він засвідчив власноручним підписом в протоколі про адміністративне правопорушення.

Даний протокол складений уповноваженою на те особою - поліцейським роти № 4 батальйону № 2 полку № 1 УПП в м. Києві ДПП рядовим поліції Дяговець О.В., дії якого ні самим ОСОБА_1 , ні в його інтересах адвокатом Алексєєвим О.І., з яким 03.01.2019 був укладений договір на надання правової допомоги, оскаржені не були, як і не послалася на їх оскарження сторона захисту в суді апеляційної інстанції.

В графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення, ОСОБА_1 власноручно зазначив "керував тверезим".

Слід зазначити, що працівниками поліції складений протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 саме за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння всупереч приписам п. 2.5 Правил дорожнього руху України, а не за перебування в такому стані, що заборонено п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України.

Що стосується доводів сторони захисту в частині того, що суд першої інстанції не в повній мірі розглянув матеріали за протоколом про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , оскільки не було викликано та допитано свідків-понятих ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , то і вони не є беззастережними, оскільки судом першої інстанції були досліджені письмові пояснення вказаних свідків від 30.09.2018 (а.с. 2), відповідно до яких, в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження тесту на стан наркотичного сп`яніння, що вони і засвідчили своїми підписами, у тому числі і в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 1).

Участь свідків-понятих ОСОБА_2 та ОСОБА_7 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за досліджуваних обставин події - відмови від проходження медичного огляду для визначення стану наркотичного сп?яніння, стороною захисту ні в апеляційній скарзі, ні в суді апеляційної інстанції під сумнів поставлена не була.

Не залишилась поза увагою суду апеляційної інстанції власноручно викладене зобов`язання ОСОБА_1 щодо не керування ним транспортним засобом протягом доби, від 07:00 30.09.2018 (а.с. 3).

Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп?яніння, а лише був не згодний з формулюванням суті правопорушення і, крім іншого, в матеріалах провадження відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп?яніння в медичному закладі, а тому, на переконання адвоката Алексєєв О.І., відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не може вважатися доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - є безпідставними, оскільки спростовуються дослідженими доказами та переглянутим відеозаписом досліджуваних подій, як в суді першої, так і апеляційної інстанції.

Так, з переглянутого відеозапису подій за участі ОСОБА_1 вбачається, що працівник поліції в присутності свідків-понятих ОСОБА_2 та ОСОБА_7 пропонував ОСОБА_1 пройти огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога, що ґрунтувалося на підозрі працівників поліції, викликаною станом ОСОБА_1 , що явно не відповідав обстановці, який, в присутності тих же свідків, в категоричній формі висловив своє небажання пройти такий огляд (а.с. 5).

Даний факт знайшов своє відображення і в рапорті поліцейського роти № 4 батальйону № 2 полку № 1 УПП в м. Києві ДПП рядового поліції Дяговець О. В. , відповідно до якого під час патрулювання в Подільському районі м. Києва в складі ПП "Рубін-0715" 30.09.2018 о 06:10 на вул. Нижньоюрківській, 3, ними-працівниками поліції був помічений транспортний засіб "Nissan Note", д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з технічними несправностями, а саме: не працювали лампочки підсвічування заднього державного номерного знаку.

Під час спілкування з водієм були помічені явні ознаки наркотичного сп`яніння, та, крім того, водій не мав при собі і посвідчення водія.

Стосовно водія ОСОБА_1 були складені відповідні постанова серії НК № 724240 за ч. 1 ст. 126 КУпАП та протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 179367 (а.с. 4).

Пункт 1.5 Загальних положень Правил дорожнього руху України передбачає, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

А тому, за наявності видимих ознак незвичності в поведінці ОСОБА_1 задля запобігання можливої небезпеки для руху працівниками патрульної поліції на виконання вимог закону і було запропоновано водію ОСОБА_1 пройти медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння, від чого останній відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, який ніяким чином не стосується дійсного перебування водія в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що заборонено п.п. "а" п. 2.9 Правил дорожнього руху України.

А тому, і не можуть бути прийняті до уваги доводи апеляційної скарги про порушення процедури огляду ОСОБА_1 , оскільки по справі об`єктивно встановлено, що працівниками поліції були дотримані приписи п. 3 "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, зі змінами, п.п. 4, 6 Розділу І та п. 12 Розділу ІІ Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я від 09.11.2015 за 1452/735, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1412/27858, які найшли своє відображення і в "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 за № 1395, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10.11.2015, № 1408/27853, щодо направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан наркотичного сп?яніння до лікаря-нарколога Київської міської наркологічної клінічної лікарні "Соціотерапія", що не суперечить вимогам ст. 266 КУпАП, від проходження якого він відмовився в присутності свідків-понятих, що останні засвідчили у відповідних документах.

З яких підстав та для з?ясування яких саме обставин суд першої інстанції повинен був опитати в судовому засіданні свідків-понятих - з апеляційної скарги захисника не видно, не послався на такі обставини, щоб заслуговували на увагу, адвокат Алексєєв О.І. і в суді апеляційної інстанції.

Не можна і погодитися з позицією сторони захисту, викладеної в апеляційній скарзі щодо закриття провадження у справі у зв`язку із сплином строків накладення адміністративного стягнення на час розгляду провадження судом апеляційної інстанції, оскільки така позиція адвоката є вільним трактуванням приписів ч. 2 ст. 38 КУпАП, якою передбаченого, крім іншого, що стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, що і накладено судом першої інстанції 26.10.2018 за вчинення ОСОБА_1 правопорушення - 30.09.2018, тобто з дотримання строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Дослідивши всі докази в справі, в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до ґрунтовного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Стягнення на ОСОБА_1 накладено відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Законом України від 07.07.2016 № 1446-VIII посилена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

А тому, притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за обставин, встановлених судом, буде сприяти досягненню основної мети - вихованню правопорушника, а також запобіганню вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, що є ефективним.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи - не встановлено.

За наведеним, апеляційна скарга адвоката Алекєєва О.І. в інтересах ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання адвоката Алекєєва О.І. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2018 року.

Постанову Подільського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Алекєєва О.І. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Г.О.Балацька