ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/4581/18 Номер провадження 33/814/57/19Головуючий у 1-й інстанції Микитенко В.М. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Герасименко В.М.,

з участю захисника - Щербакова Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника-адвоката Щербакова Є.А. в інтересах ОСОБА_3 на постанову Октябрського районного суду м.Полтави від 12липня 2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Астрахань РФ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, працюючого директором ТОВ «Сканмікс Україна»;

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 та ч.3 ст. 41 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 8500 грн. в дохід держави.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 352,4 грн.

Згідно з постановою,11 червня 2018 року під час проведення перевірки ТОВ «Сканмікс Україна», що за адресою: м. Полтава, вул. Автобазівська, 7, встановлено порушення, вчинене його директором, а саме: ч. 3 ст. 24, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 116 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці».

Так, відповідно до відомостей на виплату грошей від 22.03.2018 року № 18, № 19, заробітну плату за першу половину березня 2018 року перераховано на карткові рахунки працівників 22.03.2018 року, заробітну плату за березень 2018 року виплачено 13.04.2018 року відповідно до відомостей на виплату грошей від 13.04.2018 року № 20, № 21, № 22.

Не проводиться в день звільнення працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації. Так, наказом від 04.04.2018 року № 19 було звільнено з 05.04.2018 року адміністратора системи ОСОБА_4 за п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін. У табелі обліку використання робочого часу за квітень 2018 року (в день звільнення 05.04.2018 року) проти прізвища ОСОБА_4 значиться позначка «8» годин. Виплату всіх сум, що належать при звільненні проведено 13.04.2018 року відповідно до відомості на виплату грошей № 34.

Наказом від 05.04.2018 року № 20 було звільнено з 06.04.2018 року електрогазозварника ОСОБА_5 по ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. У табелі обліку використання робочого часу за квітень 2018 року (в день звільнення 06.04.2018 року) проти прізвища ОСОБА_5 значиться позначка «8» годин. Виплату всіх сум проведено 13.04.2018 року.

В ході інспекційного відвідування надано 16 трудових угод (цивільно-правових договорів), укладених 02.01.2018 року між ТОВ «Сканмікс Україна» в особі директора ОСОБА_3 та громадянами, які мають ознаки, притаманні трудовим договорам, а саме: п. 1 зазначених договорів передбачено виконувати на свій ризик із матеріалу замовника, роботи з виготовлення сухих будівельних сумішей з оплатою за виконані роботи після закінчення дії договору з щомісячними авансовими виплатами; п. 3 передбачено щомісяця здійснювати фіксовані авансові виплати в сумі 1000 грн. (ст. 97 КЗпП України), а пунктом 4 передбачено, що остаточний розрахунок проводиться за фактично виконані роботи після закінчення дії договору.

Відповідно до відомостей нарахування виплати по договорам за період лютий-березень 2018 року вищезазначеним громадянам щомісячно проводилось нарахування у розмірі фіксованої авансової виплати (1000 грн.).

Помісячна оплата праці проводилась не по факту виконання роботи обумовленої договором, а щомісячно, фактично для виплати щомісячної винагороди (заробітної плати) працівнику. Авансові виплати перераховувалися на картковий рахунок у строки виплати заробітної плати (ст. ст. 21, 115 КЗпП України).

Аналогічного змісту трудові угоди (цивільно-правові договори) укладено у березні 2018 року, у квітні 2018 року та у травні 2018 року.

У всіх перелічених трудових угодах (цивільно-правових договорах) не зазначений конкретний обсяг роботи (конкретних фізичних величин, які підлягають вимірюванню). Не зазначені кінцеві строки, у межах яких повинні виконуватись визначені договором роботи (п. 1 ст. 23 КЗпП України). Відсутні акти виконаних робіт (при проведенні інспекційного відвідування не надані).

В ході інспекційного відвідування адміністрацією підприємства надані трудові угоди аналогічного змісту укладені з 02.01.2018 року з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Термін дії даних угод до 30.03.2018 року. Після закінчення дії вищезазначених договорів, за березень 2018 року даним громадянам нарахована також фіксована авансова сума у розмірі 1000 грн, до виплати 805 грн. Зазначені суми перераховані на картковий рахунок у строки виплати заробітної плати за березень 2018 року 13.04.2018 року відповідно до відомості на виплату грошей № 21.

Не погоджуючись з рішенням суду, з апеляційною скаргою звернувся захисник-адвокат Щербакоа Є.А. в інтересах ОСОБА_3.

Вказує, що 11 червня 2018р. жодних перевірок у ТОВ «Сканмікс Україна» не проводилось, остання перевірка відбувалась у період часу з 21.05.2018 по 04.06.2018р. Таким чином опис порушень не відповідає дійсності.

Окрім того, суд не взяв до уваги, що нібито виявлені порушення інспектором праці оформлені приписом 11.06.2018 в той час, як засідання в Управління Держпраці у Полтавській області з приводу встановлення наявності факту порушення було призначено та відбулося, за участі представників Товариства, лише 02 липня 2018р.

В свою чергу Акт інспекційного відвідування ґрунтується на припущеннях інспектора праці, які суперечать нормам Цивільного кодексу України та КЗпП.

Також, вказує, що суд розглянув справу без участі ОСОБА_3, чим порушив його право на захист.

Просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Також, ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки копію постанови ним отримано 23.07.2018.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника Щербакова Є.А. в інтересах ОСОБА_3, дослідивши наявні у справі докази, давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Вважаю, що строк на апеляційне оскарження ОСОБА_3 не пропущений, оскільки розгляд справи в суді першої інстанції проводився без його участі, копію ухвали ним отримано 23.07.2018р., а апеляційна скарга подана в 10-денний строк - 02.08.2018р.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч.1 ст.41 КУпАП відповідальність за цією нормою закону настає за порушення встановлених термінів виплати заробітної плати, а також інші порушення вимог законів про працю.

Терміни виплати заробітної плати встановлені ст. 115 Кодексу Законів про працю України, ч.1 якої визначає, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Частина 1 ст.116 КЗпП встановлює, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП підтверджується дослідженими під час розгляду справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення № ПЛ1076/152/АВ/П/ПТ1 від 11.06.2018, відомостями на виплату грошей № 20,21,22,24,26 від 13.04.2018, № 18,19 від 22.03.2018, наказами про звільнення № 19, 20 від 04.04.2018 та 05.04.2018 відповідно.

Доводи захисника щодо відсутності постанови судді про об'єднання адміністративних матеріалів за ч.1 та ч.3 ст.41 КУпАП щодо ОСОБА_3, як на підставу для визнання судового рішення незаконним є необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до приписів ч.2 ст.36 КпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Даної вимоги закону суддя місцевого суду дотримався. Постановлення при цьому окремого процесуального документу про об'єднання справ у одне провадження закон не вимагає.

Отже, висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.41 КУпАП є вірними і під час апеляційного розгляду не спростовані.

Разом з тим, суддя дійшов помилкового висновку про винуватість ОСОБА_3 за ч.3 ст.41 КУпАП, не з'ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 41 КУпАП, адміністративна відповідальність встановлена за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

Крім цього, диспозиція ч.3 ст.41 КУпАП передбачає відповідальність саме за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), тоді як у змісті оскаржуваної постанови немає жодної вказівки на те, що суд першої інстанції встановив наявність і доведеність таких дій з боку ОСОБА_3М

Матеріалами провадження не підтверджується факт допуску осіб, з якими укладено трудові угоди (цивільно-правові договори) до роботи у ТОВ «Сканмікс-Україна», що є необхідною умовою для накладення штрафу на юридичну особі, яка використовує найману працю.

Протокол про адміністративне правопорушення констатує лише факт укладення окремого цивільно-правового договору з іншою особою. Факт того, що певні особи були допущені до роботи у протоколі не відображено, тоді як час і місце вчинення правопорушення є обов'язковими складовими протоколу відповідно до вимог ст. 256 КУпАП. На підтвердження цих обставин суду доказів не надано.

Окрім того, рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18.10.2018р. скасована постанова Управління Держпраці у Полтавській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ПЛ1076/152/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 02.07.2018р.

Отже, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, а постанова зміні.

Керуючись ст..294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Щербакова Є.А. в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Октябрського районного суду м.Полтави від 12.07.2018р. щодо ОСОБА_3 змінити.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.41 КУпАП відносно ОСОБА_3 закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_3 вважати притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.41 КУпАП до адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн.

В іншій частині постанову Октябрського районного суду м.Полтави від 12.07.2018р. щодо ОСОБА_3 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя В.М. Герасименко