ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 535/1590/18 Номер провадження 33/814/305/19Головуючий у 1-й інстанції Загнійко А. В. Доповідач ап. інст. Маліченко В. В.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Маліченко В.В., з участю: секретаря судового засідання Пархоменко Ю.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його представникаадвоката Трикози Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Котелевського районного суду Полтавської області від 17 січня 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Котелевського районного суду Полтавської області від 17 січня 2019 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, громадянина України, вдівця, освіта середня, пенсіонера,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10200 гривень на користь держави з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік, та стягнуто з нього 384,20 грн. судового збору.

ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що він 21.10.2018 року о 01.00 год. в с. Куземен Охтирського району Сумської області по вул. Центральна, 50, керував автомобілем ВАЗ 2105, державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження освідування за допомогою алкотестера «Драгер» та медичного обстеження на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_4, ОСОБА_5

Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати, а справу провадженням закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

З рішенням районного суду не погоджується, так як останнє прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, при цьому суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи, не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам та не допитав свідків, які були присутні під час складання протоколу та працівників поліції.

Зазначає, що від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння не відмовлявся, але хотів його пройти в найближчому закладі охорони здоров'я, оскільки не довіряє результатам огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці.

Також вказує, суд не врахував те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не сформульовано, який саме огляд він має пройти на вимогу поліцейського (на стан алкогольного чи наркотичного сп'яніння, або щодо вживання лікарських препаратів) та у який спосіб (на місці із застосуванням спеціальних засобів чи в найближчому закладі охорони здоров'я), тобто поліцейським було порушено процедуру огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Крім того, суд при винесенні постанови не врахував того, що протокол не виповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки суть правопорушення сформульовано незрозуміло та те, що працівники поліції його не відсторонили від керування транспортним засобом

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її представника на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема,за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Постанова судді суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Висновок судді про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ґрунтується на сукупності досліджених судом доказів, достовірність яких сумнівів не викликає та яким суд надав належну оцінку.

Зокрема, такі висновки ґрунтуються на даних які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серія БД №387369 від 21.10.2018, поясненнях свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, у присутності яких ОСОБА_2. відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, за допомогою алкотестера «Драгер» 6810 та в медичному закладі.

Також в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №387369 вказані свідки факту відмови ОСОБА_2 від проходження огляду у встановленому порядку, а саме ОСОБА_4 і ОСОБА_5, а сам протокол підписаний уповноваженою особою (поліцейським СРПП №4 Охтирського ВП ОСОБА_6.) та даними свідками без будь-яких застережень чи зауважень.

Згідно довідки з Котелевського ВП ГУ НП в Полтавській області від 16.01.2019 за вих. №293/115/121/01-19 ОСОБА_2 отримав посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії ІХА №100715 від 02.04.1999, що підтверджує те, що останній є водієм відповідно до п. 1.10 ПДР (а.с.17).

Також у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 власноручно записав, що керував автомобілем 21.10.2018 після вживання алкогольних напоїв та відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння через продування алкотестеру «Драгер» та медичного огляду в лікарні (а.с. 1). А сам протокол підписаний ОСОБА_2 без будь яких зауважень. Тим сам спростовуються доводи апелянта щодо того, що він відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці, але був згоден на його проходження в медичному закладі.

Крім того в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 також особисто написав про те, що його відсторонено від керування транспортним засобом. Що спростовує доводи апелянта про те, що працівники поліції не відсторонили його від керування автомобілем.

Згідно з письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5. які зазначили, що 21.10.2018 року ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці, шляхом продування алкотестеру «Драгер» або медичного огляду в лікарні відмовився, а подальший рух заборонено (а.с.2,3). Ці пояснення узгоджуються з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №387369 від 21.10.2018 та спростовують доводи апелянта щодо намірів пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі та щодо не відсторонення останнього від керування транспортним засобом працівниками поліції.

Крім зазначеного, ОСОБА_2 пояснив, що він особисто у протоколі зробив запис та розписався і його до цього ніхто не примушував, а чому він зробив такий запис пояснити не зміг.

У протоколі судового засідання суду першої інстанції зазначено, що під час розгляду справи він заявив, що на місті зупинки відмовився від проходження освідування на стан алкогольного сп'яніння на місці та в лікарні відмовився, вину повністю визнає.

Визнання ним вини повністю узгоджується із матеріалами справи та добутими в ході розгляду справи доказами.

Відповідно до п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженій Наказом МВС та МОЗ України від 9.11.2015 №1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я).

Тобто, п. 7 Інструкції чітко визначає, що огляд на стан алкогольного сп'яніння в найближчому закладі охорони здоров'я проводиться у двох випадках: 1) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу та 2) незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським. Тому доводи апелянта про те, що поліцейським порушено процедуру огляду на стан алкогольного сп'яніння та відсутність в матеріалах справи Направлення водія на медичний огляд, форма якої наведена у додатку до інструкції, є безпідставними оскільки ОСОБА_2 взагалі відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння,.

За таких обставин, висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується вказаними вище доказами, які також узгоджуються між собою.

У зв'язку з цим, приходжу до висновку, що доводи апеляційної скарги необґрунтовані, а тому не спростовують висновки суду про винуватість ОСОБА_2. у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову судді Котелевського районного суду Полтавської області від 17 січня 2019 року стосовно нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Маліченко