Справа № 297/2169/18
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

13.02.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Гошовського Г.М., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, захисника - адвоката ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 33/4806/157/19, в якій ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1, непрацюючий, неодружений, що має на утриманні одну неповнолітню дитину, притягнутий до адміністративної відповідальності як такий, що вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Постановою судді Берегівського районного суду від 05.10.2018 ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 04.10.2018 о 01:00 в міжнародному пункті пропуску «Лужанка» був переданий на територію України представниками прикордонної поліції Угорщини в порядку реадмісії, затриманий за незаконне перетинання державного кордону з України в Угорщину поза пунктом пропуску через державний кордон України без документів, що посвідчують особу, спільно з громадянами України ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яке відбулося 03.10.2018 в районі 301-го прикордонного знаку на території Липівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області. Суддя встановив, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України».

За вказане адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було піддано адміністративному стягненню у виді арешту строком на п'ятнадцять діб.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що адміністративне стягнення є занадто суворим та безпідставним. Стверджує, що постанова суду є формальною та не обґрунтованою, оскільки матеріали справи не містять документів, які характеризують його особу. Зазначає, що проживає разом із співмешканкою та її малолітньою донькою, має на утриманні свою неповнолітню доньку та батька, працює різноробочим по найму, просить врахувати, що адміністративне стягнення у виді арешту позбавить його можливості утримувати та матеріально забезпечувати сім'ю. Вказує на обставини, які, на його думку, пом'якшують відповідальність: позитивну характеристику за місцем проживання, визнання вини, щире каяття, на те, що раніше він до відповідальності не притягувався. Просить постанову від 05.10.2018 змінити в частині накладення стягнення і застосувати стягнення, яке не пов'язане з арештом.

Апеляційний суд заслухав пояснення ОСОБА_1 та захисника на підтримання апеляційної скарги, дослідив матеріали справи, перевірив доводи апеляційної скарги і вважає, що вонапідлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. ст. 245, 252 КУпАП завданнями провадження в справі про адміністративне правопорушення і обов'язком органу, який її розглядає, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги у справі додержані не в повній мірі.

Доведеності своєї вини в учиненні адміністративного правопорушення за обставин, зазначених у постанові, та правову кваліфікацію свого діяння ОСОБА_1 не оспорює.

Санкція ч.2 ст. 204-1 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі від п'ятисот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк від десяти до п'ятнадцяти діб, з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, які згідно ст. 280 КУпАП підлягають до з'ясування при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в подальшому, згідно ст. 33 цього Кодексу, враховуються при накладенні стягнення.

Суддя в постанові вказав, що призначаючи стягнення враховує визнання порушником своєї вини, але при цьому ставить собі за мету недопущення вчинення ОСОБА_1 аналогічних порушень в майбутньому.

ОСОБА_1 пояснив, що вину визнав, працює по найму, його щоденні заробітки є відчутним для родини джерелом засобів до існування, тому позбавлення його волі, нехай і на короткий термін, ставить його родину у скрутне матеріальне становище. Правопорушення він вчинив уперше, за місцем проживання характеризується позитивно, має дружину, двох доньок 2001 і 2015 року народження, батька 1949 року народження, який також потребує його допомоги. Обставин, які обтяжували б його відповідальність, у справі не встановлено. Між тим, накладене на нього стягнення є найсуворішим з передбачених санкцією ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

З урахуванням викладеного апеляційний суд знаходить, що підстав для накладення на ОСОБА_1 за таке правопорушення більш суворого адміністративного стягнення ніж найм'якіше з передбачених санкцією ст. 124 КУпАП, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову судді Берегівського районного суду від 05.10.2018 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за правопорушення, передбачене ч.2 ст. 204-1 КУпАП змінити. Замість адміністративного арешту на п'ятнадцять діб накласти на нього адміністративне стягнення в вигляді штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів, що складає 8500 (вісім тисяч п'ятсот) грн.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.М. Гошовський