Справа № 465/5552/18 Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я.
Провадження № 33/811/528/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року м. Львів

Суддя судової палати в кримінальних справах Львівського апеляційного суду Павлишин О.Ф., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 19 листопада 2018 року, -

в с т а н о в и в :

цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави, а також позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп. судового збору.

Згідно з постановою судді першої інстанції Кузіч С. А. 09 вересня 2018 року об 04 год. 00 хв. у м. Львові по вул. Сахарова, 21 керував автомобілем « Mazda 6 » н.з. JVM 473 з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка вимова. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку, водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачено відповідальність частиною 1 статті 130 КУпАП.

На вказану постанову особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, в яких просить поновити строк апеляційного оскарження постанови судді першої інстанції, визнавши поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження, скасувати постанову Франківського районного суду м. Львова від 19 листопада 2018 року та скерувати справу на новий судовий розгляд.

Щодо пропущеного строку на апеляційне оскарження, то зазначає, що такий пропущений з поважних причин, оскільки не брав участі в судовому засідання, не був повідомлений про час та місце розгляду справ. Зазначає, що доказом начебто він повідомлений про розгляд справи є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення К-306 від 17 жовтня 2018 року, однак відмітка про вручення у відповідній графі відсутня, у звязку з тим, що повістка йому не вручалась. Вказує, що поштове відправлення про судову повістку датоване 23 листопада 2018 року, тобто після винесення рішення по справі. Постанову суду першої інстанції від 19 листопада 2018 року та копію протоколу відносно нього вперше отримано лише 11 грудня 2018 року за його заявою від 11 грудня 2018 року на ознайомлення з матеріалами справи.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що постанова судді першої інстанції незаконна у звязку з порушенням судом першої інстанції вимог матеріального та процесуального права. Зазначає, що постанова судді не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, а саме у ній не зазначено технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу, вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що така підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Згідно ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 289 КУпАП в разі пропуску строку оскарження постанови з поважних причин, цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Встановлено, що оскаржувана постанова суду прийнята без участі ОСОБА_2, її копію останній отримав 11 грудня 2018 року (а.с. 12), апеляційну скаргу подав 17 грудня 2018 року, а тому строк на апеляційне оскарження постанови від 19 листопада 2018 року підлягає поновленню.

Факт скоєння адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 223247 від 09.09.2018 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з яких вбачається, що поліцейські пропонували ОСОБА_2 пройти огляд на визначення стану спяніння у встановленому законом порядку за допомогою пристрою «Драгер» та у відповідному спеціалізованому медичному закладі, однак останній від проходження такого огляду відмовився.

Відповідно до п.п.2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ч. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України 9 листопада 2015 року за № 1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вважаю, що суддею першої інстанції правильно взято до уваги відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціального технічного засобу або проходження огляду в медичному закладі, оскільки таке свідчить про намагання його уникнути відповідальності за свої дії.

Також вважаю, що не може прийматись до уваги твердження в апеляційній скарзі, що в постанові не вказано марку технічного засобу відео реєстраторів поліцейських, чи порушено вимоги ст.283 КУпАП.

Так, ст. 283 КУпАП визначено вимогу вказувати технічний засіб, яким здійснено відеозапис.

Відповідно до п. 1.3 Розділу І "Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них» (далі - Інструкція) затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції.

А відтак, оскільки ст. 283 КУпАП не визначає обов'язку зазначати в постанові саме марку нагрудної камери, а в апеляційній скарзі не зазначено доводів щодо використання нагрудної відеокамери (відеореєстратора) патрульної поліції з порушенням вище вказаної Інструкції, відсутні підстави для висновку про порушення судом вимог ст. 283 КУпАП.

Разом з тим, матеріалами справи стверджується і те, що в справі відносно ОСОБА_2 допущено порушення процесуального законодавства.

Так, відповідно до положень ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ст. 277-2 КУпАП передбачено, що повістка, у якій зазначаються дата і місце розгляду справи, вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не пізніше, ніж за 3 доби до дня розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, при розгляді такої ці вимоги закону не дотримано.

Ухвалюючи рішення про розгляд справи за відсутності ОСОБА_2, суд виходив з того, що останній будучи належно повідомленим про розгляд справи не зявився в судове засідання 01.10.2018 року, 13.10.2018 року, 22.10.2018 року, 19.11.2018 року.

Однак в справі нема будь-яких даних про виклик ОСОБА_2 в судові засідання, які відбулись 01.10.2018 року, 13.10.2018 року, 22.10.2018 року, 19.11.2018 року, натомість наявна повістка про виклик в судове засідання 12.10.2018 року (а.с.9), яка повернута суду з причин, що не вказані, тобто, судове засідання, яке не враховано судом.

В справі нема даних про ухилення ОСОБА_2 від явки до суду, даних про ухилення від отримання судової повістки.

А відтак, справа про адміністративне правопорушення розглянута в судовому засіданні без участі ОСОБА_2 та за відсутності даних про повідомлення останнього про розгляд справи.

За таких обставин, враховуючи положення ст. 286 КУпАП та вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини щодо доступу до суду, апеляційний суд приходить до висновку про порушення прав особи, що притягується до адміністративної відповідальності та суттєвого процесуального порушення.

Крім того, як вбачається з протоколу (а. с. 1), правопорушення було вчинено 09 вересня 2018 року, тому на момент розгляду справи апеляційним судом сплив строк притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбачений ст. 38 КУпАП.

А відтак, враховуючи наявність підстав для скасування постанови через суттєві процесуальні порушення під час розгляду справи та те, що ч. 8 ст. 294 КУпАП не передбачено право суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги направити справу на новий судовий розгляд, апеляційний суд вважає, що оскаржена постанова підлягає скасуванню, з винесенням нової про закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з закінчення строків притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст. 38, п.7 ч.1 ст.247, ст.ст.293, 294 КУпАП,-

постановив:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Франківського районного суду м. Львова від 19 листопада 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково та скасувати постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 19 листопада 2018 року відносно нього.

Провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Павлишин О.Ф.