ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/1055/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2019 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Чопенко Я.В., за участю захисника Шумейка Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційної скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Шумейка Я.В. на постанову Київського районного суду м. Харкова від 24 липня 2019 року,-

ВСТАНОВИВ :

Цією постановою

ОСОБА_1 , 1981 року народження, громадянин України, мешканець м. Полтава

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 384 грн. 20 коп.

Як зазначено в постанові суду першої інстанції, 16.06.2019 року о 05 год. 45 хв. в м. Харкові по пров. Театральному, 4, ОСОБА_1 керував автомобілем «Toyota Camry», державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу газоаналізатор «Drager Alcotest 6820» та в закладі охорони здоров`я (медичному закладі), відмовився в присутності двох свідків.

Не погодившись з постановою районного суду захисника Шумейка Я.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову районного суду та закрити справу за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того захисника просить поновити йому строк апеляційного оскарження судової постанови, оскільки апеляційна карга подалась до відділення Укрпошти 01.08.2019 року на 9-й день до закінчення строку на апеляційне оскарження, а тому може бути отримана судом після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Оскільки захисником не пропущено строк апеляційного оскарження, апеляційний суд не розглядає дане клопотання.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що постанова підлягає скасуванню з підстав судом не з`ясовано всіх обставин по справі та не надано їм належної оцінки.

Заслухавши пояснення захисника Шумейка Я.В., на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245,251,252,280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Вищевказані вимоги закону судом виконані не в повному обсязі.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

В протоколі (а.с. 1) працівником поліції зазначено, що 16.06.2019 року о 05 год. 45 хв. в м. Харкові по пров. Театральному, 4, ОСОБА_1 керував автомобілем «Toyota Camry», державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу газоаналізатор «Drager Alcotest 6820» та в закладі охорони здоров`я (медичному закладі), відмовився в присутності двох свідків.

Проте це частково спростовується матеріалами справи.

З відеозаписів з нагрудних камер поліцейських вбачається, що о 4 год. 28 хв. поліцейські підійшли до автомобіля «Toyota Camry», державний номер НОМЕР_1 , в якому знаходився

ОСОБА_2 5 год. 45 хв. в присутності свідків ОСОБА_3 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу газоаналізатор «Drager Alcotest 6820» та погодився пройти огляд в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД».

В закладі охорони здоров`я, згідно відеозапису, ОСОБА_3 своїми діями, фактично, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та всіляко уникав проходження огляду.

Між тим, поліцейськими в протоколі зазначені прізвища свідків, які були лише під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу газоаналізатор «Drager Alcotest 6820» та погодження пройти огляди в закладі охорони здоров`я.

Аналіз відеозаписів що знаходяться в матеріалах справи (в тому числі наданих захисником), дозволяє зробити висновок, що свідки зазначені поліцейськими в протоколі не були присутні в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД».

Таким чином судом першої інстанції при розгляді справи частково невірно встановлені фактичні обставини справи.

Дії працівників поліції щодо виправлення пояснень свідків, на які посилається захисник підлягають правовій оцінці уповноваженими на це правоохоронними органами, оскільки чинне законодавство не покладає на суд функції нагляду, дізнання та досудового розслідування.

Протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом, а тому має оцінюватись у сукупності з усіма наявними матеріалами справи.

Нормативними актами не передбачено що під час огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я мають бути присутні свідки чи поняті.

За таких обставин вищенаведене на вірність кваліфікації скоєного правопорушення не впливає.

В діях ОСОБА_1 дійсно наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП і з цим висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд.

П. 2.5 ПДР України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Судом не приймається посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду в КЗОЗ, оскільки відповідно до п. 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена наказом МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735 - «водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я».

Проте матеріали справи та відеозаписи з нагрудних камер поліцейських підтверджують той факт, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу газоаналізатор «Drager Alcotest 6820» та погодився пройти огляд в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД».

В КНП ХОР «ОНД» ОСОБА_1 вчиняв дії на затягування часу огляду на стан алкогольного сп`яніння, та всіляко уникав від проходження огляду, що на переконання апеляційного суду свідчить про його фактичну відмову від проходження огляду.

Наведене об`єктивно підтверджується відеозаписами.

П. 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду - «водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я».

Працівниками поліції було оформлене направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол про адміністративне правопорушення та відеозаписи не містять істотних розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення.

Факт відмови ОСОБА_1 від підпису та пояснень в протоколі зафіксований і на відеозаписах з нагрудних камер поліцейських. (а.с. 10)

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. 1,2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Подане захисником рішення Київського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2019 року, яким скасована постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ЕАВ №1235625 від 16.06.2019 року за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 як доказ його невинуватості апеляційним судом не приймається, оскільки воно свідчить лише про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Однак не спростовує суттєво висновки постанови Київського районного суду м. Харкова від 24 липня 2019 року, яким ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, в результаті чого скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Покарання призначене судом першої інстанції ОСОБА_1 в межах санкції передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП та з урахуванням вимог ч.2 ст.33 КУпАП.

У відповідності до ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

Апеляційний суд, вважає встановленим, що ОСОБА_1 16.06.2019 року був зупинений співробітниками поліції під час керування автомобілем «TOYOTA» д/н НОМЕР_1 , під час спілкування з працівниками поліції в нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. 16.06.2019 року о 05 год. 45 хв. в м. Харкові по пров. Театральному, 4, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу газоаналізатор «Drager Alcotest 6820» в присутності двох свідків. Після чого, прибувши разом з співробітниками поліції, за його згодою, до медичного закладу, вчинив дії, що свідчать про його фактичну відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в наркодиспансері.

У зв`язку з вищевикладеним вважаю за необхідне змінити постанову в зв`язку з викладенням фактичних обставин, що суперечать матеріалам справи, а абзац перший мотивувальної частини постанови суду першої інстанції виключити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Шумейка Я ОСОБА_4 В. залишити задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 24 липня 2019 року, щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності змінити.

Абзац перший мотивувальної частини постанови суду першої інстанції виключити.

Викласти абзац перший мотивувальної частини постанови в наступній редакції: « ОСОБА_1 16.06.2019 року був зупинений співробітниками поліції під час керування автомобілем «TOYOTA» д/н НОМЕР_1 , під час спілкування з працівниками поліції в нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. 16.06.2019 року о 05 год. 45 хв. в м. Харкові по пров. Театральному, 4, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу газоаналізатор «Drager Alcotest 6820» в присутності двох свідків. Після чого, прибувши разом з співробітниками поліції, за його згодою, до медичного закладу, вчинив дії, що свідчать про його фактичну відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в наркодиспансері».

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду Я.В. Чопенко