справа № 631/702/19
провадження № 3/631/250/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2019 року селище міського типу Нова Водолага

Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Мащенко С. В., при секретарі Євсюковій О. В., за участю прокурора начальника Нововодолазького відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області юрист 1 класу Біляєв Є. О., - та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 приміщення суду матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця села Старовірівка Нововодолазького району Харківської області, громадянина України (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 19.09.2001 року Нововодолазьким РВ УМВС України в Харківській області),

із реєстраційним номером облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,

який є депутатом Старовірівської сільської ради,

зареєстрований та проживає за адресом:

АДРЕСА_1 ;

за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

10.07.2019 року оперуповноваженим Управління захисту економіки Департаменту захисту економіки в Харківській області Національної поліції України старшим лейтенантом поліції Гордієнком Ігорем Миколайовичем, відповідно до повноважень, наданих абзацом 1 пункту 1 частини 1 статті 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення, складено протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, № 467, що надійшов до Нововодолазького районного суду Харківської області 19.07.2019 року (вхідний № 4979/19-вх), був зареєстрований під єдиним унікальним № 631/702/19 (провадження № 3/631/250/19) й згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями переданий головуючому судді Мащенко С. В.

Зі змісту зазначеного протоколу убачається, що уповноважена посадова особа органів внутрішніх справ (Національної поліції) - оперуповноважений Управління захисту економіки Департаменту захисту економіки в Харківській області Національної поліції України старший лейтенант поліції Гордієнко Ігор Миколайович склав протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, № 467 стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є депутатом Старовірівської сільської ради Харківської області, у зв`язку із тим, що той, будучи особою, яка відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом декларування, набувши 10.10.2018 року право власності на рухоме майно об`єкта рухомого майна вантажний автомобіль SCANIA R 440 2013 року випуску, загальною вартістю на момент набуття 133000,00 гривень, - не подав до Єдиного Державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацію про суттєві зміни у майновому стані до 20.10.2018 року включно, чим порушив приписи частини 2 статті 52 вказаного Закону, й за що передбачена відповідальність частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, 10.07.2019 року оперуповноваженим Управління захисту економіки Департаменту захисту економіки в Харківській області Національної поліції України старшим лейтенантом поліції Гордієнком Ігорем Миколайовичем, відповідно до повноважень, наданих абзацом 1 пункту 1 частини 1 статті 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення, складено протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, № 466, що надійшов до Нововодолазького районного суду Харківської області 19.07.2019 року (вхідний № 4980/19-вх), був зареєстрований під єдиним унікальним № 631/703/19 (провадження № 3/631/251/19) й згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями переданий головуючому судді Мащенко С. В.

Зі змісту зазначеного протоколу убачається, що уповноважена посадова особа органів внутрішніх справ (Національної поліції) - оперуповноважений Управління захисту економіки Департаменту захисту економіки в Харківській області Національної поліції України старший лейтенант поліції Гордієнко Ігор Миколайович склав протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, № 466 стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є депутатом Старовірівської сільської ради Харківської області, у зв`язку із тим, що той, будучи особою, яка відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом декларування, набувши 10.10.2018 року право власності на рухоме майно об`єкта рухомого майна напівпричепа KRONE SD 2008 року випуску, загальною вартістю на момент набуття 113300,00 гривень, - не подав до Єдиного Державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацію про суттєві зміни у майновому стані до 20.10.2018 року включно, чим порушив приписи частини 2 статті 52 вказаного Закону, й за що передбачена відповідальність частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Окрім того, 10.07.2019 року оперуповноваженим Управління захисту економіки Департаменту захисту економіки в Харківській області Національної поліції України старшим лейтенантом поліції Гордієнком Ігорем Миколайовичем, відповідно до повноважень, наданих абзацом 1 пункту 1 частини 1 статті 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення, складено протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, № 465, що надійшов до Нововодолазького районного суду Харківської області 19.07.2019 року (вхідний № 4981/19-вх), був зареєстрований під єдиним унікальним № 631/704/19 (провадження № 3/631/252/19) й згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями переданий головуючому судді Мащенко С. В.

Зі змісту зазначеного протоколу убачається, що уповноважена посадова особа органів внутрішніх справ (Національної поліції) - оперуповноважений Управління захисту економіки Департаменту захисту економіки в Харківській області Національної поліції України старший лейтенант поліції Гордієнко Ігор Миколайович склав протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, № 466 стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є депутатом Старовірівської сільської ради Харківської області, у зв`язку із тим, що той, будучи особою, яка відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом декларування, набувши 09.08.2018 року право власності на рухоме майно об`єкта рухомого майна напівпричепа SCHMITZ SKO 24L 2011 року випуску, загальною вартістю на момент набуття 371300,00 гривень, - не подав до Єдиного Державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацію про суттєві зміни у майновому стані до 19.08.2018 року включно, чим порушив приписи частини 2 статті 52 вказаного Закону, й за що передбачена відповідальність частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою судді Нововодолазького районного суду Харківської області Мащенко С. В., винесеною 31.07.2019 року, зазначені справі об`єднані в одну відповідно до змісту статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 до судді з`явився, свою вину у вчиненні правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, визнав повністю, щиро розкаявся та зазначив, що вчинив його не навмисно.

Начальник Нововодолазького відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області юрист 1 класу Біляєв Є. О. у судовому засіданні вважав, що протоколи щодо вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, складено відповідно до діючого законодавства України, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного проступку, передбаченого частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому його слід притягнути до відповідальності за вчинене.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, висновок прокурора з питань, які виникали в ході розгляду справи, дослідивши матеріали справи та наявні у ній письмові докази, а також безпосередньо перевіривши у нарадчій кімнаті відкрите електронне джерело офіційний веб-сайт Національного агентстваз питань запобігання корупції - Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (https://рublіс.nazk.gov.ua), суддя прийшов до такого.

Правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень визначаєЗакон України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року № 1700-VІІ (із змінами та доповненнями).

Абзацом 10 частини 1 статті 1 цього Закону розтлумачено, що правопорушенням, пов`язаним з корупцією є діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині 1 статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Підпункт б) пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» чітко визначає, що суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема, депутати місцевих рад.

В той же час у відповідності із приписами частини 1 статті 2 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» від 11.07.2002 року № 93-ІV (із змінами та доповненнями) депутатом місцевої ради є депутат сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради.

З Рішення І сесії VІІ скликання Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області № 1 від 31.05.2018 року, складеного за підписом сільського голови ОСОБА_2 ., убачається, що депутатом кругу № 13 Старовірівської сільської ради обрано ОСОБА_1 .

Отже, ОСОБА_1 з 31.05.2018 року й по час розгляду цієї справи суддею є депутатом Старовірівської сільської ради, так як жодних документів щодо припинення його повноважень в матеріалах справи не має, а тому він як депутат цієї ради є депутатом місцевих рад, тобто особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на нього розповсюджуються положення Закону України «Про запобігання корупції», й він у розумінні абзацу 14 частини 1 статті 1 цього нормативно-правового акту є суб`єктом декларування.

Відповідно до вимог частини 2 та 3 статті 52 Закону України «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, він у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на його офіційному веб-сайті. Порядок інформування Національного агентства про суттєві зміни у майновому стані визначаються ним, зокрема, Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за № 961/29091, яким затверджено Форму повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб`єкта декларування.

Так, пунктом 2 Правил заповнення форми повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб`єкта декларування, визначених в Рішенні Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016 року, передбачено, що повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування подається ним особисто шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Паперова копія повідомлення не надсилається (не подається). Зазначена у повідомленні інформація включається до Реєстру та оприлюднюється у публічній частині Реєстру на офіційному веб-сайті Національного агентства (без відображення конфіденційної інформації про особу відповідно до закону).

Одночасно із цим, пунктом 1 вказаних Правил роз`яснюється, що під суттєвою зміною у майновому стані суб`єкта декларування розуміється отримання ним одноразового доходу або придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня року, у якому подається повідомлення. У разі, коли вартість майна перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня, але була сплачена частинами, то повідомлення про суттєві зміни в майновому стані подається після переходу права власності на таке майно. Для кожного випадку отримання доходу або придбання майна подається окреме повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування.

Таким чином, юридично важливим для визначення наявності виникнення обов`язку суб`єкта декларування повідомитипро суттєві зміни у майновому стані є:

1)отримання одноразового доходу на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року;

2)придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року;

3)момент виникнення права власності, в тому числі момент переходу права власності у разі, коли вартість майна сплачується частинами.

Пунктом 9 частини 1 статті 40 Бюджетного кодексу України № 2456 VІ від 08.07.2010 року (із змінами та доповненнями) визначено, що розмір прожиткового мінімуму на відповідний бюджетний період у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для основних соціальних і демографічних груп населення визначається Законом про Державний бюджет України.

Відповідно до приписів абзацу 3 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» № 2246-VIII від 07.12.2017 року з 1 січня 2017 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб встановлений в сумі 1762 гривень.

З огляну на вказане, якщо суб`єкт декларування у 2018 році отримує дохід або придбає майно на суму, яка перевищує 88100 гривень з розрахунку 50 х 1762 гривень = 88100 гривень, він у десятиденний строк з моменту такого отримання або придбання повинен подати повідомлення про суттєві зміни у його майновому стані шляхом заповнення особисто відповідної електронної форми на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції через власний персональний електронний кабінет.

В ході розгляду справи суддею встановлено та не оспорюється особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, що ним 10 жовтня 2018 року придбано у ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВТО БОНУС» за договором купівлі-продажу № 170/16, транспортний засіб вантажний автомобіль марки «SCANIA R 440», 2013 року випуску, білого кольору, № шасі НОМЕР_3 , вартістю 133000,00 гривень.

На підтвердження цього факту в матеріалах справи з єдиним унікальним № 631/702/19 (провадження № 3/631/250/19) щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, міститься вказана копія договору купівлі-продажу у Регіональному сервісному центрі Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області.

Так, з цієї копії договору купівлі-продажу транспортного засобу № 170/16, укладеного 10.10.2018 року між продавцем ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВТО БОНУС» та покупцем ОСОБА_1 , убачається, що Продавець зобов`язується передати у власність Покупця автомобіль марки «SCANIA», моделі «R 440», 2013 року випуску, білого кольору, № шасі НОМЕР_3 , вартістю 133000,00 гривень.

Отже, на підтвердження вчинення ОСОБА_1 10.10.2018 року договору купівлі-продажу транспортного засобу марки «SCANIA R 440», 2013 року випуску, білого кольору, № шасі НОМЕР_3 , вартістю 133000,00 гривень, особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, № 467 - оперуповноваженим Управління захисту економіки Департаменту захисту економіки в Харківській області Національної поліції України старшим лейтенантом поліції Гордієнком Ігорем Миколайовичем надано копію договору, укладеного 10.10.2018 року.

Також в ході розгляду справи суддею встановлено та не оспорюється особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, що ним 10 жовтня 2018 року придбано у ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВТО БОНУС» напівпричіп марки «KRONE» моделі «SD», 2008 року випуску, чорного кольору, № шасі НОМЕР_4 , вартістю 113300,00 гривень.

На підтвердження цього факту в матеріалах справи з єдиним унікальним № 631/250/19 (провадження № 3/631/702/19) щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, міститься копія договір купівлі-продажу № 170/17 від 10.10.2018 року.

Крім того, в ході розгляду справи суддею встановлено та не оспорюється особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, що ним 09 серпня 2018 року придбано у ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВТО БОНУС» напівпричіп марки «SCHMITZ», моделі «SKO 24L», 2011 року випуску, сірого кольору, № шасі НОМЕР_5 , вартістю 371300,00 гривень.

На підтвердження цього факту в матеріалах справи з єдиним унікальним № 631/250/19 (провадження № 3/631/702/19) щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, міститься копія договір купівлі-продажу № 952/430 від 09.08.2018 року.

Оцінюючи з правової точки ці копії, суддя приходить до обґрунтованого висновку про те, що вказані договори за своєю суттю є юридично-значимим та є слушним з наступних підстав.

Так, аналізуючи зміст копії договору купівлі-продажу транспортного засобу № 170/16 суддя переконався, що його предметом є автотранспортний засіб вантажний автомобіль, тобто спеціальний предмет, який згідно із вимогами Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353-ХІІ (із змінами та доповненнями) підлягає відповідній державній реєстрації.

Як роз`яснюють частини 3, 8 - 10 статті 34 вказаного закону, державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів, зокрема, автомобілі, за порядком, визначеним Кабінетом Міністрів України. При цьому власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після їх придбання й на кожний транспортний засіб оформлюється і видається реєстраційний документ та закріплюються номерні знаки.

Також частини 1 та 2 цієї ж норми права визначають, що державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, оформленням і видачою реєстраційних документів та номерних знаків. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників.

Процедура державної реєстрації (перереєстрації) автомобілів, оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків є єдиною на території України і встановлюється відповідним Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998 року, який є обов`язковим для всіх фізичних осіб, що є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх.

При цьому як визначено в пункті 3 цього ОСОБА_3 , державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ з метою здійснення контролю за дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а також для ведення обліку транспортних засобів та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій. В той же час державний облік зареєстрованих транспортних засобів передбачає реєстрацію, накопичення, узагальнення, зберігання і передачу інформації про такі засоби та відомостей про їх власників, які вносяться до Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ.

Пунктом 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів регламентовано, що державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника, а також правомірність придбання транспортних засобів. При цьому документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів є оформлені в установленому порядку:

-договори, укладені на товарних біржах;

-договори купівлі-продажу, укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах Міністерства внутрішніх справ у присутності адміністраторів таких органів;

-нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу;

-договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах Міністерства внутрішніх справ, за якими продавцями виступають суб`єкти господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких суб`єктів уповноваженою особою і скріплені печаткою (за її наявності);

-договори комісії між власником транспортного засобу і суб`єктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договори купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий суб`єкт господарювання;

-свідоцтва про право на спадщину;

-рішення про закріплення транспортних засобів на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняті власниками транспортних засобів чи особами, уповноваженими управляти таким майном;

-рішення власників майна, уповноважених ними органів про передачу транспортних засобів з державної в комунальну власність чи з комунальної власності в державну власність;

-копії рішень суду, засвідчених в установленому порядку;

-довідки органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску;

-акти приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, видані підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача;

-митні декларації;

-договори фінансового лізингу;

-акти про проведені електронні торги або постанови та акти про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби або приватним виконавцем.

Цей перелік є вичерпним.

Здійснення реєстрації придбаних транспортних засобів особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, підтверджена реєстраційною карткою транспортного засобу, - з якого суддя убачає, що реєстрація автотранспортного засобу «SCANIA» моделі «R 440», 2013 року випуску, білого кольору, № шасі НОМЕР_3 , напівпричепу марки «KRONE» моделі «SD», 2008 року випуску, чорного кольору, № шасі НОМЕР_4 та напівпричепу марки «SCHMITZ», моделі «SKO 24L», 2011 року випуску, сірого кольору, № шасі НОМЕР_5 здійснена на власника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , документованого паспортом серії НОМЕР_1 , виданого 19.09.2001 року Нововодолазьким РВ УМВС України в Харківській області, згідно договорів купівлі-продажу № 170/16 від 10.10.2018 року, № 170/17 від 10.10.2018 року та № № 952/430 від 09.08.2018 року.

Отже, безпосередньо дослідивши у судовому засіданні наведені вище докази у їх сукупності, що відповідають вимогам закону щодо їх належності та допустимості, суддя достовірно переконався, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , саме 10.10.2018 року придбав у власність автотранспортний засіб, вартістю 133000,00 гривень і напівпричіп, вартістю 113300,00 гривень, та 09.08.2018 року напівпричіп, вартістю 371300,00 гривень, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня 2018 року, у кожному з випадків, а тому керуючись вимогами частини 2 статті 52 Закону України «Про запобігання корупції» повинен був повідомити про суттєві зміни в його майновому стані.

Особисто здійснюючи перевірку інформації, яка міститься на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (https://рublіс.nazk.gov.ua), суддею встановлено, що станом на 20.08.2019 року в системі Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування міститься п`ять декларації ОСОБА_1 , дати публікації яких відповідають 24.03.2017 року о 13:17 (щорічна декларація), 28.03.2018 року о 09:52 (щорічна декларація), 25.05.2018 року о 09:14 (декларація кандидата на посаду), 21.02.2019 року о 16:59 (щорічна декларація) й 13.09.2019 року о 10:23 (повідомлення про суттєві зміни у майновому стані).

Таким чином, на час складання протоколів про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, № 467, № 466 та № 465, які надійшли до Нововодолазького районного суду Харківської області 19.07.2019 року, дійсно в системі Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування існувала тільки декларація кандидата на посаду опублікована 25.05.2018 року о 09:14 та щорічна декларація особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, опублікована 21.02.2019 року о 16:59.

Для забезпечення однакового і правильного застосування судами загальної юрисдикції Закону України «Про запобігання корупції» та положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою уникнення неоднозначного тлумачення норм закону в судовій практиці та запобігання помилкам при розгляді справ про окремі адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, діючи відповідно до пункту 7 розділу XII «Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VІІІ, судова палата у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ звернула увагу суддів першої та апеляційної інстанції в своєму листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією, на те, що при розгляді справ цієї категорії суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин, передбачених статтями 247 і 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, звертаючи особливу увагу на з`ясування таких питань:

?чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності;

?чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого Кодексом України про адміністративні правопорушення;

?чи є особа винною у його вчиненні;

?чи належить вона до суб`єктів цього правопорушення;

?чи не містить правопорушення ознак злочину;

?чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

?чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.

Оперуповноважений Управління захисту економіки Департаменту захисту економіки в Харківській області Національної поліції України старший лейтенант поліції Гордієнко Ігор Миколайович, уповноважений абзацом 1 пункту 1 частини 1 статті 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення на складання відповідного протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, вважає, що ОСОБА_1 вчинені адміністративні проступки, передбачені частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, які полягають у неповідомленні про суттєві зміни у майновому стані особою, яка відповідно до частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язана подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учиненої 04.11.1950 року в Римі, підписаної Високими Договірними Сторонами й ратифікованої Україною 17.07.1997 року, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з приписами частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-ІV (із змінами та доповненнями), суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику суду як джерело права.

Так, рішенням Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 року у справ «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Аналізуючи у цьому аспекті діюче законодавство щодо проступку, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке полягає у неповідомленні або несвоєчасному повідомленні про суттєві зміни у майновому стані особою, яка відповідно до частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язана подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, суддя переконується, що положення діючого законодавства України з цього приводу повністю відповідають вимогам «якості закону» в розумінні Європейського суду з прав людини, а тому підлягає застосуванню.

Приходячи до такого висновку суддя враховує приписи статей 68 та 57 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року (Закон України № 254к/96-ВР), що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Кожному гарантується право знати свої права і обов`язки. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, є нечинними.

Отже, Кодекс України про адміністративні правопорушення, Бюджетний кодекс України, Закон України «Про запобігання корупції», Закон України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», Закон України «Про дорожній рух», Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016 року та Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів були доведені до відома громадян України шляхом публікації в офіціальних джерелах масової інформації, а також на офіційному веб-порталі Верховної Ради України веб-сайті «Законодавство України».

З`ясовуючи обставини, передбачені статтями 247 і 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя враховує, що стаття 9 цього кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визначає протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Одночасно із цим, статті 10 та 11 цього ж кодифікованого закону роз`яснюють, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків, а вчиненим з необережності - коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Отже, вирішуючи питання чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності, чи містить її діяння склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого Кодексом України про адміністративні правопорушення, чи належить вона до суб`єктів цього правопорушення та чи є особа винною у його вчиненні, суддя приходить до однозначних висновків про те, що:

а) діяння ОСОБА_1 містять склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

б) правопорушення, пов`язане з корупцією, у виді неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані особою, яка відповідно до частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язана подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, дійсно мало місце;

в) ознак злочину вчинені ним проступки не мають, а сам ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, суддя вважає доведеним факт не повідомлення ОСОБА_1 як депутатом Старовірівської сільської ради Харківської області, тобто особою, зобов`язаною відповідно до частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, про суттєві зміни у майновому стані внаслідок придбання ним на праві власності автомобіля марки «SCANIA» моделі «R 440», 2013 року випуску, білого кольору, № шасі НОМЕР_3 , вартістю 133000,00 гривень за договором купівлі - продажу № 170/16 від 10.10.2018 року; напівпричепу марки «KRONE» моделі «SD», 2008 року випуску, чорного кольору, № шасі НОМЕР_4 , вартістю 113300,00 гривень за договором купівлі - продажу № 170/17 від 10.10.2018 року; та напівпричепу марки «SCHMITZ», моделі «SKO 24L», 2011 року випуску, сірого кольору, № шасі НОМЕР_5 , вартістю 371300,00 гривень за договір купівлі-продажу № 952/430 від 09.08.2018 року.

Оцінюючи наведені правові норми та наявні в справі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суддя доходить до висновку про те, що ОСОБА_1 є винним у вчиненні інкримінованих йому проступків й не знаходить жодного доказу, який би свідчив про необережність його дій.

Перевіряючи, чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд керується приписами частини 3 цієї норми права, яка мовить про те, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного с корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Оскільки останнім правомірним днем повідомлення ОСОБА_1 про суттєві зміни у його майновому стані внаслідок придбання 09.08.2018 року напівпричепа є 19.08.2018 включно, а 10.10.2018 року вантажного автомобіля та напівпричепа - 20.10.2018 року включно, й виявлено факт неповідомлення особою, повноважною на складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, наприкінці червня 2019 року, то на час розгляду справи суддею строк накладення адміністративного стягнення за вчинення ним правопорушення, пов`язаного с корупцією, передбаченого частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не сплинув.

Отже, оцінивши матеріали справи та наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, своєчасному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважаю факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведеним, а тому він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за вчинене.

В силу пункту 1 частини 1 статті 34 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя визнає обставиною, яка пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , щире розкаяння винного.

Обставин, що обтяжують його відповідальність, суддею не встановлено.

Крім того, майнової шкоди проступком не заподіяно, підстав для передачі матеріалів на розгляд громадській організації або трудовому колективу не має.

Вирішуючи питання про накладення стягнення за вчинене, суддя приймає до уваги приписи частини 2 статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Отже, при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, суддя враховує характер його вчинення, ступень вини, майновий стан, особу правопорушника, наявність обставини, яка пом`якшує відповідальність, та відсутність обставини, що обтяжує відповідальність винного, й вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в виді штрафу в межах, установлених частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в розмірі ста двадцяті неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 120 х 17 гривень = 2040 гривень.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладаючи на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, слід вирішити питання про стягнення з нього й судового збору.

Так, відповідно до вимог статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. При цьому розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Таким законом, що встановлює правові засади справляння судового збору, є Закон України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року (із змінами та доповненнями), частина 1 та пункт 5 частини 2 статті 4 якого передбачають, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у сумі, яка дорівнює 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому він справляється.

Як вже було зазначено вище, пункт 9 частини 1 статті 40 Бюджетного кодексу України передбачає, що розмір прожиткового мінімуму на відповідний бюджетний період у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для основних соціальних і демографічних груп населення визначається Законом про Державний бюджет України, а абзацом 3 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» № 2629-VІІІ від 23.11.2018 року з 1 січня 2019 року встановлений прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб в сумі 1921 гривня.

Таким чином, у зв`язку із накладенням на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, з нього слід стягнути й судовий збір на користь держави у розмірі 384,20 гривень, із розрахунку: 0,2 х 1921 гривень = 384,20 гривень, - зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Приймаючи постанову, суддя також вважає за необхідне зазначити, що пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області.

За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Оскільки на цей час Валківський окружний суд свою діяльність не розпочав, справа перебувала на розгляді належного суду й, відповідно, судді.

На підставі викладеного, діючи в точній відповідності із законом, з метою зміцнення законності, виховання особи, яка вчинила це адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, керуючись статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учиненою 04.11.1950 року та ратифікованою Україною 17.07.1997 року, рішенням Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 року у справ «Щокін проти України», статтями 57 і 68 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року (Закон України № 254к/96-ВР) (із змінами та доповненнями), статтею 334 Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16.01.2003 року (із змінами та доповненнями), статтею 40 Бюджетного кодексу України № 2456 VІ від 08.07.2010 року (із змінами та доповненнями), частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-ІV (із змінами та доповненнями), частиною 1 статті 1, частиною 1 статті 3, частиною 1 статті 45 й частинами 2 і 3 статті 52 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року № 1700-VІІ (із змінами та доповненнями), частиною 1 статті 2 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» від 11.07.2002 року № 93-ІV (із змінами та доповненнями), статтею 34 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353-ХІІ (із змінами та доповненнями), пунктом 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року, пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року, Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за № 961/29091, пунктами 3, 8 і 25 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998 року, статтями 4 і 9 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року (із змінами та доповненнями), статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» № 2629-VІІІ від 23.11.2018 року, частиною 5 статті 7, статтями 9 11, 23, 27, 33 - 36, частиною 3 статті 38, статтею 40-1, частиною 2 статті 172-6, статтями 245, 246, 249 - 252, частиною 1 статті 255, частиною 2 статті 268, частиною 2 статті 277, статтями 280, 283 285, частиною 2 статті 287, статтями 294, 298, частинами 1 і 2 статті 299 та частиною 1 статті 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення № 8073-Х від 07.12.1984 року (із змінами та доповненнями), -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного проступку, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста двадцяті неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 2040 гривень (дві тисячі сорок гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 гривень (триста вісімдесят чотири гривні 20 копійок).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до відповідальності, її законним представником, захисником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова про накладення адміністративного стягнення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами, звертається до виконання протягом трьох місяців і підлягає виконанню з моменту її винесення, за виключенням випадків, прямо передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Постанову винесено, оформлено шляхом комп`ютерного набору та підписано суддею в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: С. В. Мащенко