Справа № 461/367/19 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 33/811/169/19 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_3, представника Львівської митниці ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2, на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 24 січня 2019 року відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 472 МК України та накладено стягнення 111 162,34 грн. штрафу в дохід держави.

Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 6446/20900/18 від 21.10.2018 року, а саме: комп'ютер харчовий «TWINCA EASY» для годування тварин 1 шт., живильний насос «TWINCA EASY» для годування тварин 1 шт., гідророзподільник «PONAR WADOWICE» з маркуванням «4WE6 G 32/G12NZ4 Made in Poland» 1 шт., модуль розширення «DELTA» з маркуванням на етикетці «DVP16SP11R» - 1 шт., PLC контролер «DELTA» з маркуванням «DVP-14SS2» - 1 шт., загальною вагою 11 кг., конфісковано в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Львівської митниці ДФС 179,50 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Державної судової адміністрації України 384,20 грн. судового збору.

Згідно з постановою, ОСОБА_2 визнано винним в тому, що 20.10.2018 року близько 20.34 год. в зону митного контролю митного поста «Краковець» Львівської митниці Міндоходів в напрямку «в'їзд в Україну» по смузі руху «червоний коридор» заїхав транспортний засіб «MERCEDES-BENZ» модель «316 CDI» р/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, який повертався з приватної поїздки з ОСОБА_5. В ході проведення письмового декларування ОСОБА_2 заявив про переміщення ним через митний кордон України 30 кг. автозапчастин вартістю 35 євро та особистих речей. Після завірення митної декларації штампом „Під митним контролем" № 238, в ході проведення митного огляду та митного контролю кабіни та вантажного відділення транспортного засобу з «MERCEDES-BENZ» модель «316 CDI» р/н НОМЕР_1 було виявлено у вантажному відділенні автомобіля без ознак приховування комп'ютер харчовий «TWINCA EASY» для годування тварин 1 шт., живильний насос «TWINCA EASY» для годування тварин 1 шт., гідророзподільник «PONAR WADOWICE» з маркуванням «4WE6 G 32/G12NZ4 Made in Poland» 1 шт., модуль розширення «DELTA» з маркуванням на етикетці «DVP16SP11R» - 1 шт., PLC контролер «DELTA» з маркуванням «DVP-14SS2» - 1 шт., загальною вагою 11 кг., які при усному опитуванні не були заявлені та у митній декларації не вказані. Виявлений під огляду товар ОСОБА_2 визнав своєю власністю.

Згідно висновку експертизи №130 від 27.12.2018 вартість предметів правопорушення становить 111 162,34 грн.

Таким чином, ОСОБА_2 не заявив за встановленою формою точні і достовірні відомості про наявні в нього товари, які підлягають обов'язковому декларуванню в разі їх переміщення через митний кордон України.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Галицького районного суду м. Львова від 24 січня 2019 року, а провадження у справі закрити у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Вважає, що оцінка вилученого товару, яка визначена Львівським відділом ДФС з питань експертиз та досліджень є необґрунтовано та завищеною.

Окрім того, звертає увагу на те, що особи, які склали висновок не є атестованими судовими експертами і не попереджались про кримінальну відповідальність.

Також, вважає, що ОСОБА_2 був фактично затриманий на строк більше 3-х годин без надання йому захисника і без складання протоколу затримання, відтак порушено його право на захист.

Заслухавши ОСОБА_2 та його адвоката на підтримання апеляційної скарги, представника Львівської митниці ДФС, який вважає таку безпідставною, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, та ст. 486 МК України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 472 МК України передбачає адміністративну відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обовязковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Як вбачається з матеріалів справи, суддя місцевого суду детально дослідивши обставини та матеріали справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Так, вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, за наведених у постанові судді обставинах, підтверджується сукупністю зібраних та перевірених доказів, які узгоджуються між собою.

Зокрема, протоколом про порушення митних правил №6446/20900/18 від 21 жовтня 2018 року в якому викладені обставини вчиненого правопорушення (а.с.1-3).

Даний протокол складений працівниками митниці у відповідності до вимог чинного законодавства, зі змістом якого був ознайомлений ОСОБА_2, про що не заперечив у суді апеляційної інстанції сам правопорушник.

Актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (а.с.6), згідно з яким в ході проведення митного огляду та митного контролю кабіни та вантажного відділення транспортного засобу з «MERCEDES-BENZ» модель «316 CDI» р/н НОМЕР_1 було виявлено у вантажному відділенні автомобіля без ознак приховування комп'ютер харчовий «TWINCA EASY» для годування тварин 1 шт., живильний насос «TWINCA EASY» для годування тварин 1 шт., гідророзподільник «PONAR WADOWICE» з маркуванням «4WE6 G 32/G12NZ4 Made in Poland» 1 шт., модуль розширення «DELTA» з маркуванням на етикетці «DVP16SP11R» - 1 шт., PLC контролер «DELTA» з маркуванням «DVP-14SS2» - 1 шт., загальною вагою 11 кг.

Митною декларацією від 20 жовтня 2018 року (а.с.7), заповненою ОСОБА_2, в якій у пункті «4. відомості про товари, що підлягають обов'язковому письмовому декларуванню» останнім зазначено автозапчастини, вагою 30 кв., кількість 4 коробки, вартістю 35 євро та особисті речі (а.с.7).

Висновком №130 від 27 грудня 2018 року (а.с.26-30) відповідно до якого ринкова вартість товарів вилучених згідно з переліком зазначеним у протоколі про ПМП від 21 жовтня 2018 року № 6446/20900/18 та описом, на дату проведення досліджень, становить 111 162,34 грн. (за умови, що товар відповідає нанесеному на ньому маркуванню, вимогам нормативно технічної документації).

А також іншими доказами у справі, а саме: контрольним талоном для проходження по «червоному коридору» (а.с.4), описом вилучених предметів (а.с.15), доповідною запискою (а.с.16).

Таким чином, наведеними вище доказами стверджується факт перевезення ОСОБА_2 товару, який підлягає обовязковому декларуванню, та незаявлення ним за встановленою формою точних та достовірних відомостей про ці товари, що формує собою склад порушення митних правил, передбаченого ст.472 МК України.

Відповідно до положень ст. 508 МК України, у справі про порушення митних правил процесуальні дії проводяться з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення цієї справи, до числа яких, зокрема, належить проведення експертизи.

Згідно з ч.ч.1, 2 статті 515 МК України , експертиза призначається, якщо для зясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо. Зазначена експертиза не є судовою експертизою. Експертиза проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, його відокремлених підрозділів та інших установ або окремими спеціалістами, які призначаються посадовою особою органу доходів і зборів, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил.

Водночас відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» від 25.02.1994 року № 4038-XII, судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

З наведеного вбачається, що в межах провадження у справі про порушення митних правил з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення справи, може бути призначена не судова експертиза, яка проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, яким в силу Положення про спеціалізовану лабораторію з питань експертизи та досліджень ДФС, затвердженого наказом ДФС від 01 жовтня 2014 року № 154 у редакції наказу ДФС від 14 квітня 2016 року №319, є Спеціалізована лабораторія з питань експертизи та досліджень ДФС (наказом ДФС України від 25 січня 2017 року №39 «Про перейменування деяких територіальних органів ДФС» Спеціалізовану лабораторію з питань експертизи та досліджень ДФС перейменовано в Департамент податкових та митних експертиз ДФС).

Відповідно до покладених на Департамент податкових та митних експертиз ДФС завдань він проводить експертизи під час провадження у справах про порушення митних правил з метою зясування питань, що виникають, та отримання доказів, необхідних для розгляду цих справ.

Згідно з матеріалами справи, постановою державного інспектора відділу провадження у справах про ПМП УПМП та МВ Львівської митниці ДФС ОСОБА_6 від 29 листопада 2018 року призначено товарознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Львівського відділу з питань експертиз та досліджень Департаменту податкових та митних експертизи ДФС України (а.с.23-24).

На підставі цієї постанови експертом Львівського відділу з питань експертиз та досліджень Департаменту податкових та митних експертизи ДФС України ОСОБА_7 проведено експертизу і надано висновок від 27 грудня 2018 року №130 (а.с.26-30).

Згідно з цим висновком ринкова вартість товарів вилучених згідно з переліком зазначеним у протоколі про ПМП від 21 жовтня 2018 року № 6446/20900/18 та описом, на дату проведення досліджень, становить 111 162,34 грн. Вартість зазначених товарів встановлена за умови їх відповідності заявленим у маркуванні характеристикам та нормативно-технічній документації.

Згідно з наданим представником митниці апеляційному суду кваліфікаційним свідоцтвом оцінювача, ОСОБА_7, якою проведено вказану товарознавчу експертизу, склала кваліфікаційний іспит та підтвердила достатній фаховий рівень підготовки оцінювача за програмою базової підготовки за напрямом оцінки майна «Оцінка обєктів у матеріальній формі» та спеціалізаціями в межах напряму: 1.3 «Оцінка колісних транспортних засобів», 1.7 «Оцінка рухомих речей, крім таких, що віднесені до машин, обладнання, колісних транспортних засобів, літальних апаратів, судноплавних засобів, та тих, що становлять культурну цінність».

З аналізу наявного в матеріалах справи висновку експерта вбачається, що експертиза проводилася експертом спеціалізованої установи, а саме експертом Львівського відділу з питань експертиз та досліджень Департаменту податкових та митних експертизи ДФС України у відповідності до вимог чинного законодавства, в тому числі згідно з приписами ст.356 МК України та Положення про Департамент податкових та митних експертиз ДФС, затвердженого наказом ДФС України від 01 жовтня 2014 року № 154 у редакції наказу ДФС від 14 квітня 2016 року №319.

З урахуванням вищевикладеного, висновок від 27 грудня 2018 року проведений уповноваженим органом, відповідає вимогам закону, є належним та допустимим доказом, відтак доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Суд апеляційної інстанції, вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги стосовно того, що ОСОБА_2 працівниками митниці був фактично затриманий, оскільки такі не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Окрім того, як вбачається з протоколу про порушення митних правил, ОСОБА_2 було розяснено, передбачені ч.4 ст.494, ст. 498 МК України права особи, що притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, про що свідчить його підпис у відповідній графі протоколу.

Більше того, в судовому засіданні апеляційної інстанції, ОСОБА_2 пояснив, що ніхто його не затримував, працівники митниці довго складали протокол про порушення митних правил.

Також необґрунтованими, апеляційний суд, вважає покликання апелянта про прийняття працівниками митниці недооформленої митної декларації.

Під час апеляційного розгляду жодними належними та допустимими доказами не підтверджені доводи та обставини, на які покликається апелянт в апеляційній скарзі, а тому постанова суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не знаходить.

При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував обставини та характер вчиненого правопорушення, особу порушника, та застосував таке відповідно до вимог ст. 33 КУпАП у межах санкції ст.472 МК України, яке буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

З огляду на викладене, апеляційний суд, приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП та ст.529 МК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 24 січня 2019 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 в його інтересах без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М. Урдюк