Справа № 199/615/19
ПОСТАНОВА

іменем України

04 березня 2019 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Щербина-Почтовик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1, 13.04.1984 р. н., громадянина України, не працюючого, проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_1, який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП,-

За участі особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 16.01.2019 серія БД №146325, 15.01.2019 о 23:40 годині у місті Дніпрі по вулиці Планетній, 5 водія ОСОБА_1, який керував транспортним засобом ВМW 740 державний номерний знак НОМЕР_1 було зупинено за порушення ПДР. Під час розмови у водія були виявлені ознаки алкогольного спяніння, так водій поводив себе агресивно. Водія було затримано та доставлено до АНД ВП де зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням прибору Драгер був проведений тест на стан алкогольного спяніння, результат тесту , 0.95 (‰). ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 а Правил Дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1, пояснив, що 15.01.2019 він дійсно перебував у стані алкогольного спяніння, але автомобілем НОМЕР_2 не керував, а лише сів до салону автомобіля відключити сигналізацію, що спрацювала пізно вночі. У цей час до нього підійшли працівники поліції і почали вимагати пройти огляд на стан спяніння, мотивуючи тим, що він начебто керував автомобілем. Він дійсно сперечався із працівниками поліції, намагався довести, що він автомобілем не керував, його доставили у відділення поліції, де він у присутності понятих, із застосуванням прибору Драгер пройшов тест на стан алкогольного спяніння. Однак, він наполягає на тому, що автомобілем не керував, і жодних свідків протилежного не має, а поняті, що підписали протокол, були лише свідками того, як він добровільно у відділенні поліції пройшов тест на стан алкогольного спяніння.

Дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У звязку з цим слід зазначити, що згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Незважаючи на вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП та вказане рішення ЄСПЛ, яке згідно ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» обовязкове і для працівників Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення, який визначає межі судового розгляду і є доказом у справі, суперечить іншим матеріалам справи про адміністративне правопорушення.

Так, за змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 16.01.2019 серія БД №146325, 15.01.2019 о 23:40 годині у місті Дніпрі по вулиці Планетній, 5 водія ОСОБА_1, який керував транспортним засобом ВМW 740 державний номерний знак НОМЕР_1 було зупинено за порушення ПДР. Під час розмови у водія були виявлені ознаки алкогольного спяніння, так водій поводив себе агресивно.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення не містить посилання на нормативно-правовий акт який було начебто порушено ОСОБА_1, що і стало підставою для зупинки його автомобіля ВМW 740 державний номерний знак АЕ 8148 ІН.

Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС, МОЗ України 09.11.2015 за №1452/735, визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду.

Так, відповідно до п.п.2,3 вказаної Інструкції огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота;порушення координації рухів;порушення мови;виражене тремтіння пальців рук;різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Всупереч наведеному, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, суперечить вимогам вищезазначеної Інструкції, оскільки при його складанні не зазначено які ж ознаки алкогольного спяніння були наявні у ОСОБА_1 відповідно до Інструкції. А поводження ОСОБА_1 «агресивно» не входить до ознак алкогольного спяніння встановлених Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, у поліцейських, не було достатніх підстав вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

І всупереч Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 за №1395, ОСОБА_1 не був

відсторонений від керування транспортним засобом.

Відповідно до ч.1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Для перевірки доводів ОСОБА_1 в частині того, працівники поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення допустили істотні порушення норм КУпАП, до судового засідання викликались свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які були присутні під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, однак вказані особи до суду не зявилися. Причин неявки не повідомили.

Як і не зявилися посадові особи уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення від 16.01.2019 серія БД №146325.

Крім вказаного, для перевірки доводів ОСОБА_1 в частині того, що він не керував транспортним засобом ВМW 740 державний номерний знак НОМЕР_1, судом було витребувано відеозапис з нагрудної камери працівника патрульної поліції ОСОБА_4, який склав протокол серії БД №146325.

Так, під час перегляду даного відеозапису, не встановлено доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом ВМW 740 державний номерний знак АЕ 8148 ІН.

Відповідно до ч.1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення серед іншого зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Разом з наведеним, протокол про адміністративне правопорушення від 16.01.2019 серія БД №146325 складений відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП, містить суттєві суперечності, а саме: не зазначена правова підстава зупинення його автомобіля, не вказані ознаки алкогольного спіняння. Крім вказаного, протокол про адміністративне правопорушення не містить взагалі інформації про відсторонення ОСОБА_1 від керування цим транспортним засобом. Доказів зворотного суду не надано.

З урахуванням положень ч.1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії, рішення від 30 травня 2013, заява №36673/04) та «Капелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) у випадку, коли викладена у протокол фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має право самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, сокільки це становити порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, суд позбавлений можливості змінити фабулу адміністративного правопорушення.

Оскільки згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, то усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про відсутність поставленого у вину працівником патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Щербина-Почтовик

04.03.2019