Справа № 548/1329/19
П О С Т А Н О В А Провадження №3/548/428/19

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.09.2019 року м. Хорол

Суддя Хорольського районного суду Полтавської області Коновод О.В. , розглянувши матеріали, що надійшли від Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 -, ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, відомості про ідентифікаційний номер невідомі, мешканця АДРЕСА_1 ,

за ст. 130 ч. 1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Хорольського районного суду Полтавської області надійшли матеріали Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 348920 від 12.06.2019 року, 12.06.2019 року о 16:00 год. на а/д Хорол- Бутівці Хорольського району Полтавської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп"яніння. Огляд на стан сп"яніння проводився у Хорольській ЦРЛ, про що свідчить медичний висновок № 27 від 12.06.2019 року, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з"явився, але його захисник - адвокат Павелко Р.С. подав до суду заяву в якій прохав провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч. 1 КпАП України, закрити, на підставі ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення

Врахувавши письмові пояснення, оцінивши досліджені у судовому засіданні адміністративні матеріали у їх сукупності, суд дійшов висновку щодо відсутності об`єктивних даних та достатніх доказів на підтвердження обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, що визначено в ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 348920 від 12.06.2019 року, ОСОБА_1 керував автомобілем марки Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп"яніння .

Відповідно до правових позицій, викладених в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (зі змінами та доповненнями), звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій у ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно зі ст.129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за три окремі правопорушення: 1) у разі керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (п. 2.9 «а» ПДР України), 2) у разі передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів (п. 2.9 «г» ПДР України), 3) а також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 ПДР).

Суд, виходячи з принципу диспозитивності не може самостійно визначати інші фактичні обставини та відповідний пункт ПДР України, аніж той, який вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення. В разі ухвалення рішення про порушення особою іншого пункту ПДР України, не зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення, суд перебере на себе функції обвинувачення позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є неприпустимим, виходячи з положень ст. ст. 124, 129 Конституції України та тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст.266 КУпАП, п.2 та п.3 розділу І Інструкції - огляд водіїв на стан сп`яніння проводиться лише у тому випадку, коли є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів, порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох сввдків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, зареєстрованим Міністерством юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкції).

Відповідно до п.6,7 розділу І цієї Інструкції: огляд на стан сп"яніння проводиться : поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п.6 розділу ІІ цієї Інструкції: Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

При цьому, зазначені у протоколі ознаки алкогольного сп`яніння як «нестійка хода», не міститься в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я № 1452/735 від 09.11.2015 року зареєстрований в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» ( з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

До матеріалів адміністративного правопорушення не додано у якості доказів того, що на місці зупинки транспортного засобу (якщо така зупинка в дійсності мала місце) під керуванням ОСОБА_1 не було запропоновано поліцейським пройти огляд водія на стан алкогольного, наркотичного сп"яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків , що підтверджується незаповненими графами свідки в протоколі серії БД №348920, а також відсутністю письмових пояснень таких свідків.

Оскільки «на місці зупинки» ОСОБА_1 не було запропоновано поліцейськими проходження огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків, а відповідно відмови від такого огляду не могло бути, як і відповідно незгоди водія на проведення такого огляду, а тому були відсутні підстави на доставку водія до найближчого закладу охорони здоров`я на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так поліцейськими було грубо порушені вимоги п.6,7 розділу І, п.6 розділу ІІ цієї Інструкції та вимог статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За таких обставин висновок №27 не є належним доказом перебування водія у стані алкогольного сп`янінням в розмінні п.7 РОЗДІЛУ ІІ ІНСТРУКЦІЇ.

Поліцейські дотримуючись вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції мали запропонувати проведення огляду на стан сп`яніння, і лише в разі відмови водія ОСОБА_1 від такого проходження, в присутності двох свідків скласти протокол за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП, а саме невиконання водієм п.2.5 ПДР України невиконання вимоги поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути відкрито, а відкрите підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що у матеріалах адміністративної справи відсутні належні та допустимі докази, які могли б свідчити про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч. 1 КУпАП, а саме порушення вимог п. 2.9а ПДР України (керування транспортним засобом), а тому справа про адміністративне правопорушення відносно нього підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: Коновод О. В.