Справа №466/6850/19
Провадження №3/463/1748/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Леньо С. І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ФОП « ОСОБА_2 », дизайнер, проживаючого: АДРЕСА_1

за ст. 130 ч. 1 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Громадянин ОСОБА_1 , 18.08.2019р. о 06 год. 00 хв. в м. Львові на пр. Чорновола, 45а, керував транспортним засобом Кіа, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України.

ОСОБА_1 , як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності в судове засідання не з`явився, хоча про дату, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, в тому числі, шляхом публікації інформації про дату, місце та час розгляду справи на офіційному веб-сайті Судової влади.

Захисник останнього адвокат Качмар І.О. скерував до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю в судовому засіданні Пустомитівського районного суду Львівської області, яке призначено на 10.10.2019р. о 12.30 год., а також у зв`язку з необхідністю ознайомлення з матеріалами справи для підготовки позиції захисту, враховуючи при тому, що ОСОБА_1 не надходило судової повістки і з датою розгляду справи останній ознайомився лише 09.10.2019р. на офіційному сайті Судової влади, тобто менш ніж за три дні до дня розгляду справи в суді. З врахуванням нижченаведеного, вважаю, що в задоволенні такого клопотання належить відмовити.

Зокрема, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.89 р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Як вбачається з матеріалів справи, така первинно направлялась до Шевченківського районного суду м. Львова за місцем вчинення правопорушення, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 276 КУпАП. В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова справа перебувала з 22.08.2019р. і за час перебування справи в цьому суді захисник Качмар І.О. ознайомився з такою 10.09.2019р. та крім цього, вже подавав цьому суду практично аналогічне клопотання про відкладення розгляду справи. Враховуючи той факт, що захисник ознайомився з матеріалами справи, і саме за клопотанням сторони захисту справа направлена до Личаківського районного суду м. Львова, вважаю, що підстави для відкладення розгляд справи відсутні, при тому що як зазначає сам захисник, ОСОБА_1 обізнаний з можливістю отримати інформацію про дату, місце та час розгляду справи на офіційному сайті Судової влади, де інформація була опублікована.

Що ж стосується доводів захисника про його зайнятість в іншому процесі, така обставина також не може бути підставою для відкладення розгляду справи, оскільки процесуальне законодавство не встановлює пріоритетності одних справ над іншими, при тому що така підстава як зайнятість захисника в іншому судовому засіданні вже враховувалась повноважним судом під час розгляду даної справи.

Тому, з врахуванням практики ЄСПЛ, згідно якої сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п. 41 рішення від 03.04.2008р. в справі «Пономарьов проти України»), а також враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП вважаю можливим розглянути справу без його участі, а позицію сторони захисту, слід розцінювати не інакше як спробу затягнути розгляд справи.

Розглянувши матеріали справи, вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності з таких підстав.

При розгляді справи встановлено, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Кіа, д.н.з. НОМЕР_1 18.08.2019р. о 06 год. 00 хв. в м. Львові на пр. Чорновола, 45а перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Вчинене правопорушення стверджується, письмовими поясненнями свідків, висновком спеціального технічного пристрою газоаналізатора «Drager» від 18.08.2018р., актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, протоколом про адміністративне правопорушення від 02.12.2018р.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначається Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015р.

Відповідно до п. 6 Розділу І цієї інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

01.01.2016 року набрав чинності Закон України «Про метрологію та метрологічну діяльність» № 1314-VII від 03.06.2014р. (далі Закон № 1314-VII), яким регулюються відносини, що виникають в процесі провадження метрологічної діяльності, якою відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 1 цього закону є діяльність, пов`язана із забезпеченням єдності вимірювань.

Тобто, виключно цим нормативно-правовим актом регулюються відносини щодо можливості використання спеціальних технічних засобів.

Сферою законодавчо регульованої метрології, відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», є визначені цим Законом види діяльності, щодо яких з метою забезпечення єдності вимірювань та простежуваності здійснюється державне регулювання стосовно вимірювань, одиниць вимірювання та засобів вимірювальної техніки. До сфери законодавчо регульованої метрології належать такі види діяльності як контроль безпеки дорожнього руху та технічного стану транспортних засобів (п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону).

Затвердження типу засобу вимірювальної техніки, згідно п. 7 ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», це рішення призначеного органу з оцінки відповідності, прийняте на основі звіту про оцінку типу, про те, що тип засобу вимірювальної техніки відповідає встановленим вимогам і може використовуватися у сфері законодавчо регульованої метрології у спосіб, за якого він, як очікується, забезпечить надійні результати вимірювань протягом визначеного періоду часу.

В свою чергу, тип засобу вимірювальної техніки, згідно п. 23 цієї статті, це сукупність засобів вимірювальної техніки того самого призначення, які мають один і той самий принцип дії, подібну конструкцію та виготовлені за тією самою технічною документацією

Сертифікат затвердження типу засобу вимірювальної техніки, відповідно до ч. 2 ст. 16 згаданого вище Закону, є документом, який засвідчує, що тип засобу вимірювальної техніки затверджено.

Отже, за змістом вказаних вимог закону, у сфері законодавчо регульованої метрології, до якої належить такі види діяльності як контроль безпеки дорожнього руху, можуть використовуватись лише ті законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, які отримали сертифікат затвердження типу, що є документом, який підтверджує відповідність засобу вимірювальної техніки встановленим вимогам.

Як вбачається з даних Реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки, який містяться у Порталі відкритих даних на офіційному веб-сайті Єдиного державного веб-порталу відкритих даних (п. 207), ДП «Укрметртестстандарт» відносно газоаналізаторів Drager Safety AG & Co. видало сертифікат від 05.10.2017р. № UA.TR.001 101-17, термін дії якого становить до 02.10.2027р.

Отже використання результатів, які отримані за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6820» є належним доказом перебування особи в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого відповідні заперечення сторони захисту слід вважати неспроможними.

Згідно ч. 4 ст. 8 Закону № 1314-VII, законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та в продаж і видавати напрокат лише за умови їх відповідності цьому Закону та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки, а як передбачено ч. 1 ст. 17 Закону № 1314-VII, законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Відповідно до ст. 17 цього Закону, законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Перелік категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки за категоріями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності.

Газоаналізатори, які використовуються у сфері контролю безпеки дорожнього руху та технічного стану транспортних засобів, відповідно до п. 23 Переліку категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, затвердженого постановою КМУ № 374 від 04.06.2015р., підлягають періодичній повірці.

Відповідно до Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1747 від 13.10.2016р. «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» (п. 23), термін повірки газоаналізаторів становить 1 рік.

Як вбачається з висновку газоаналізатора «Drager» від 19.08.2019р., яким зафіксовано стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_3 , останнє калібрування на такому проводилось 25.09.2018р., тобто в межах строків міжповірочних інтервалів.

Отже, долучений до матеріалів справи висновок газоаналізатора «Drager» від 19.08.2019р., згідно якого результат тесту становить 1,34 % є належним доказом перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

За змістом п. 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015р., у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається з відеозапису обставин події, як до, так і після проходження медичного огляду на місці зупинки ОСОБА_1 не наполягав на проходженні медичного огляду в закладі охорони здоров`я та категорично не заперечував проти результатів медичного огляду, а скоріш навпаки, визнав факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та без будь-якого тиску чи погрози надав відповідні письмові пояснення у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначивши в такому «згідний», та аналогічно, погодився з результатами огляду, які зафіксовані в акті огляду.

Отже, процедура проведення огляду на місці зупинки не порушена, і тому, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Враховуючи особу правопорушника, тяжкість та характер вчиненого, ступінь його вини, майновий стан, обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність не вбачаю та вважаю, що ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

При цьому, у відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції, чинній на момент вчинення правопорушення, з ОСОБА_1 в дохід держави слід також стягнути судовий збір в розмірі 384,20 грн., що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому вчинено правопорушення.

Керуючись ст.ст. 33, 130 ч. 1, 280, 283, 284, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (10 200 грн.) з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком 1 (один) рік..

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 384,20 грн. судового збору.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Личаківський районний суд м. Львова.

Суддя: Леньо С. І.