Справа № 357/325/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.02.2019 суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ларіна О.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, який притягується до адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП,

У С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №023853 від 04.01.2019 вбачається, що 04.01.2019 о 00.55 ОСОБА_1 рухаючись в м. Біла Церква Київської області по вул. Леваневського, керував транспортним засобом марки Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера «Драгер» та у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України за що передбачена відповідальність за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень до суду не надав.

В судовому засіданні захисник - адвокат ОСОБА_4, який діяв в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, заявив клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що ОСОБА_1 не керував транспортним, а 04.01.2019 приблизно о 00.00 годині, перебуваючи за адресою Біла Церква Київської області по вул. Леваневського, 46, почувши охоронну сигналізацію свого автомобіля вийшов на вулицю, щоб оглянути транспортний засіб. Під час перебування ОСОБА_1 в зазначеному автомобілі, підійшли працівники поліції та запропонували пройти тест на визначення стану спяніння, однак, так як останній не курував транспортним засобом, вважав що він не повинен проходити тест на місці стоянки транспортного засобу. Від проходження медичного огляду на стан спяніння в медичному закладі ОСОБА_1 не відмовлявся, працівники поліції не направляли його до медичного закладу для проведення огляду на стан спяніння. Крім того, ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не підписував, а про існування останнього дізнався 23.01.2019 після ознайомлення з матеріалами справи, працівниками поліції права йому не розяснювались, копія протоколу не вручалась. Таким чином адвокат просив в судовому засіданні закрити провадження у справі на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На клопотання захисника - адвоката ОСОБА_4, викликати в судове засідання інспектора Білоцерківського відділу поліції Головного Управління Національної поліції України в Київській області ОСОБА_5, останній в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Однак, слід зазначити, що діючим КУпАП на співробітників поліції покладено виключно обовязки, наслідком виконання яких і може бути складання адміністративного протоколу з послідуючим його розглядом в суді, та не надано будь-яких процесуальних прав під час судового розгляду відповідної справи, що узгоджується із завданням поліції, визначення якого міститься у ст. 2 Закону України «Про національну поліцію» та ст. 131-1 Конституції України, за вимогами якої підтримання обвинувачення здійснюється виключно прокуратурою.

Крім цього, слід зазначити, що відшкодування шкоди, заподіяної громадянинові незаконним застосуванням заходів забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, проводиться в порядку, встановленому законом та гарантовано ч. 3 ст. 260 КУпАП, у звязку із чим допит в якості свідків співробітників поліції, що склали відповідний протокол за ст. 130 КУпАП втрачає будь-який сенс, оскільки останні є зацікавленими особами, що безумовно будуть виправдовувати правомірність складання такого протоколу, через що їх свідчення не можуть братися судоми до уваги.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які зазначені в матеріалах адміністративної справи, в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини не явки суду не повідомили, та не побажали дати суду свої пояснення з цього приводу.

Вислухавши позицію захисника - адвоката ОСОБА_4П, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З викладеного слідує, що інспектор поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан алкогольного спяніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами повинен запропонувати пройти такий огляд в медичній установі.

Згідно до п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя.

Згідно до п. 2.8 Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

З огляду на викладене, необхідно зазначити, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоровя у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу або незгода з його результатами є обовязковими. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоровя, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки алкогольного спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Однак, у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного спяніння, що свідчить про те, що працівник поліції у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоровя для проходження огляду на стан алкогольного спяніння.

Суд зазначає, що огляд особи на стан сп'яніння, проведений з порушенням зазначеного у ст. 266 КУпАП порядку вважається недійсним, і не є доказом по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суддя, дослідивши дані протоколу та наявні у провадженні матеріали, дійшов висновку, що справу належить закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння у звязку із допущенням порушень вимог ст. 266 КУпАП та вищезазначеної Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських з препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» при оформленні матеріалів провадження з боку працівників поліції.

Статтею 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи, що на ОСОБА_1 адміністративне стягнення не може бути накладене за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, судовий збір у провадженні за даною справою також не підлягає стягненню з останнього.

На підставі викладеного, керуючись статтями 130 ч. 1, 221, 245, 247, 266, 283, 284КУпАП,суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяОСОБА_6