ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
26 лютого 2019 рокуСправа №: 695/123/19
Номер провадження 3/695/225/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2019 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середа Л.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, -

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 21.12.2018 року серії ОБ №129939, ОСОБА_1 15.11.2018 року о 00 год. 40 хв. на 90 км. + 500 м автодороги Бориспіль Запоріжжя, керуючи автомобілем Audi А4, н.з. FTS144, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та скоїв зіткнення із автомобілем НОМЕР_1, який рухався попереду в попутному напрямку. Внаслідок пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження та було завдано матеріальних збитків.

Дії ОСОБА_1 правоохоронними органами кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

Під час розгляду матеріалів справи ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_2 проти обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення заперечували у повному обсязі, наполягаючи на тому, що ОСОБА_1 не здійснював 15.11.2018 року керування транспортним засобом та в момент зіткнення автомобіля Audi А4, н.з. FTS144 із автомобілем НОМЕР_1, перебував на пасажирському сидінні, про що зазначали інші учасники дорожньо-транспортної пригоди та свідки, однак працівники поліції їх пояснення, із невідомих причин до уваги не взяли. Також ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_2 заперечували проти закриття провадження по справі у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, оскільки це не реабілітуюча обставина, а ОСОБА_1 винним себе не визнає та бажає встановлення обєктивної істини по справі, а тому наполягав на продовженні розгляду справи по суті та встановленні усіх обставин справи.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_3 пояснив, що він керував автомобілем НОМЕР_1 та 14.11.2018 року загрузившись хлібом їхав до м. Переяслав-Хмельницький. Пізно вночі була дуже погана погода, хуртовина, сніг та ожеледь, а тому всі транспортні засоби їхали досить повільно колоною. Не доїжджаючи до с. Софіївка, колона зупинилась, він відчув потужний удар об його автомобіль іззаду, від якого автомобіль під його керуванням відкинуло в кювет. Вийшовши з автомобіля, він помітив пошкоджений автомобіль Audi А4, у якого були відкриті дверці водія, підбігши до автомобіля він помітив, що на пасажирському сидінні знаходився поранений чоловік, який стогнав від болю та постійно питав, де його брат ОСОБА_4. Із іншими невідомими йому людьми, які зупинилися та надавали допомогу, вони витягнули пораненого чоловіка, як він дізнався пізніше це був ОСОБА_1 та викликали швидку допомогу. Через деякий час в розмові з іншими людьми, які зупинилися та надавали допомогу він дізнався, що за кермом був ОСОБА_4. Коли приїхали працівники поліції, то він пояснення, які працівники поліції записували начеб-то з його слів, підписав не читаючи, бо перебував у шоковому стані.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_4 пояснив, що він має автомобіль Audi А4, н.з. FTS144 та 14.11.2018 року його брат ОСОБА_1 попросив відвести його до дружини в с. Гельмязів Золотоніського району Черкаської області. Оскільки він був зайнятий, тому приїхав за братом близько 22.00 год. та забравши також свого знайомого ОСОБА_5 поїхали в с. Гельмязів Золотоніського району Черкаської області. Доїхавши до с. Піщане висадили ОСОБА_5 та поїхали далі. Оскільки дорога була слизька, йшов сніг, тому їхали повільно в колоні автомобілів. За кремом весь час перебував саме він, а його брат ОСОБА_1 знаходився на передньому пасажирському сидінні. Рухаючись у колоні, попереду рухався автомобіль ГАЗ, коли колона автомобілів почала різко гальмувати, він зреагував мабуть надто пізно та вдарив автомобіль ГАЗ, який рухався попереду. Від удару автомобіль відкинуло, він на якийсь час втратив свідомість, а коли прийшов до тями, то помітив, як якийсь незнайомий йому чоловік допомагав піднятися йому та розтирав його снігом, щоб він прийшов до тями. Пізніше ним було встановлено, що це був ОСОБА_6 Цей же чоловік повідомив йому, що його брата поранено, а вони викликали швидку допомогу, яка приїхала та забрала останнього до лікарні. Він же залишався на місці дорожньо-транспортної пригоди щоб надавати пояснення працівникам поліції, які прибули на місце дорожньо-транспортної пригоди лише через дві години. Приїхав також і власник удареного ним автомобіля, з яким на даний час він розрахувався за пошкоджений автомобіль. Коли він працівникам поліції все розказав, то поїхав до брата в лікарню. Однак з невідомих йому причин його пояснення працівники поліції до уваги не взяли, а склали протокол на брата.

Суддя вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та свідків приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Таким чином, суддя розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен оцінити докази, одним із яких є протокол, та висловити думку з приводу того, чому спростовує даний доказ, і які наводить докази щодо відсутності адміністративного правопорушення.

З аналізу п.7 ст. 247 КУпАП вбачається, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Однак ст. 280 КУпАП встановлює обов'язок суду з'ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, поміж іншого, і чи винна дана особа в його вчиненні. Водночас, зі змісту ч. 1 ст. 38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на підставі закінчення строків накладення адміністративного стягнення можливе за одночасної наявності таких умов: - вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; - сплив встановленого законом строку.

Тобто для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв'язку з його спливом необхідним є, поміж іншого, встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Водночас слід враховувати, що однією із самостійних підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення законодавець визначає відсутність події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП). Тобто у разі, якщо факту вчинення адміністративного правопорушення встановлено не буде, то провадження у справі підлягатиме закриттю на підставі п. 1 (відсутність події і складу адміністративного правопорушення), а не п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП (закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу).

Таким чином, початок перебігу встановленого ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення законодавець пов'язує з вчиненням адміністративного правопорушення, встановлення наявності або відсутності якого повинно здійснюватися при вирішенні питання про закриття провадження у справі.

Аналогічні правові положення викладені у рішенні Конституційного Суду України від 10.02.2000 р. № 2-рп/2000, відповідно до якого органи влади повинні здійснювати свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України.

З огляду на наведене та зважаючи на те, що повноваження суду на з'ясування обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні передбачені ст. 280 КУпАП, а сама особа, яка притягується до адміністративної відповідальності наполягала на зясуванні усіх обставин справи та зясування наявності її вини у вчиненні даного інкримінованого їй адміністративного правопорушення, то суддя вважає, що є достатні правові підстави для встановлення вини особи при розгляді даної справи.

Як вбачається із диспозиції ст. 124 КУпАП покарання наступає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 1.10 ПДР, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Таким чином вбачається, що покарання за ст. 124 КУпАП наступає саме за порушення правил дорожнього руху учасниками такого руху, водіями, пішоходами тощо.

Отже суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно встановити наявність винних дій особи, які спричинили дорожньо-транспортну пригоду.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи суддею встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАп належним чином не доведена, а матеріали справи містять суперечливі один одному докази.

Так в матеріалах справи наявні письмові пояснення іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 від 15.11.2018 року, відповідно до яких він зазначає, що після дорожньо-транспортної пригоди він підійшов до автомобіля Audi, в якому знаходився лише водій, від якого чувся запах алкоголю. Суддя зважає, що вказані пояснення ОСОБА_3 записані з його слів, про що у них міститься відповідний запис.

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_7, остання працює фельдшером швидкої допомоги та 15.11.2018 року приїхавши на виклик про дорожньо-транспортну пригоду, де побачила, що біля автомобіля Audi знаходився чоловік, який представився ОСОБА_1, у якого були тілесні ушкодження заподіяні. На місці дорожньо-транспортної пригоди знаходилися також інші учасники пригодиї, а також особи, які надавали допомогу , родичів даного водія, на місці дорожньо-транспортної пригоди не було.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_3 від 26.11.2018 року, останній зазначив, що після дорожньо-транспортної пригоди він підбіг до автомобіля Audi, в якому між передніми сидіннями пасажира та водія знаходився поранений чоловік, якого він разом із іншими людьми, які зупинилися та надавали допомогу, витягнули із автомобілю. Вказаний чоловік не казав, що він був водієм автомобіля, постійно говорив, що їх було двоє та шукав свого брата ОСОБА_6. Через деякий час приїхала швидка допомога, яка госпіталізувала пораненого чоловіка. В цей же час їм допомагав чоловік на імя ОСОБА_6, який в подальшому перебував біля автомобіля, а також після приїзду працівників поліції надавав їм пояснення та заявляв, що саме він керував автомобілем Audi і є його власником. Він же в подальшому відшкодував збитки ФОП ОСОБА_8.

Із вказаних пояснень також вбачається, що ОСОБА_3 зазначав працівникам поліції про наявність двох осіб у автомобілі Audi.

Як вбачається із письмових пояснень ОСОБА_6 від 27.11.2018 року, що 15.11.2018 року близько першої години ночі він рухався на своєму автомобілі по автодорозі Київ-Запоріжжя. В той час ішов густий сніг, видимість на дорозі була обмежена, тому автомобілі їхали з невисокою швидкістю. Попереду його авто в попутному напрямку з високою швидкістю рухався автомобіль марки Audi. В подальшому автомобіль Audi різко загальмував та зіштовхнувся з автомобілем, який рухався попереду Газель 3302. Внаслідок зіткнення автомобіль Газель скинуло в правий кувет, а автомобіль Audi злетів на ліве узбіччя дороги, причому з лівого водійського крісла через вхідну дверку вилетів і скотився вниз чоловік. Разом із водієм Газелі та двома іншими незнайомими йому чоловіками вони витягли пасажира із автомобіля Audi, який лежав між пасажирським та водійським сидінням, який постійно питав, де його брат ОСОБА_6 і що їх було двоє. Він відразу спустився в кувет та побачив чоловіка років 35 без свідомості підбігши до нього він натер обличчя снігом та коли той прийшовши до тями, то почав розпитувати, що з його братом, який був пасажиром в легковому автомобілі.

При розгляді вказаної справи суддя зважає, що вказані пояснення свідка ОСОБА_6 та учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 працівники поліції до уваги не взяли, як і не взяли до уваги письмові пояснення свідка ОСОБА_9, надані ним 26.11.2018 року, який зазначав, що він їздив із ОСОБА_1 та ОСОБА_4, та саме останній керував автомобілем Audi.

Пояснення свідка ОСОБА_7 не можуть братися до уваги для встановлення вини ОСОБА_1, оскільки вона не була учасником чи свідком дорожньо-транспортної пригоди, а прибула на місце останньої лише згодом.

Жодних інших доказів, які могли б ствердити факт перебування ОСОБА_1 15.11.2018 року о 00 год. 04 хв. за кремом автомобіля Audi матеріали справи не містять.

Не дивлячись на вказане та самі пояснення як свідків дорожньо-транспортної пригоди, так і її учасників працівниками поліції був складений 21.12.2018 року протокол про адміністративне правопорушення відповідно до якого саме ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно із ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суддя враховує, що відповідно до норм ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Таким чином докази, які містяться в матеріалах справи не дають можливості встановити вину саме ОСОБА_1 у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди.

Також суддя зважає, що протокол про адміністративне правопорушення був складений 21.12.2018 року. Хоча сама подія відбулася 15.11.2018 року.

Відповідно до п.7 Розділу VIII наказу МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» уповноважена особа підрозділу поліції під час розгляду матеріалів ДТП повинен(на) в найкоротший строк, але не більше одного місяця з дати вчинення ДТП, встановити всі обставини її скоєння, вжити інших заходів щодо обєктивного визначення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, скласти відносно такої особи протокол про адміністративне правопорушення та в пятиденний строк надіслати його до відповідного суду.

За вказаних обставин вбачається, що участь ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не доведена, його вина не встановлена.

Отже суддя, вивчивши матеріали справи та враховуючи, що відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому адміністративна справа відносно нього підлягає закриттю саме за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На підставі зазначеного та керуючись

ст., ст. 283, 284, 247 п.1 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП провадженням закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд протягом 10 днів.

Суддя Середа Л.В.