Житомирський апеляційний суд
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2019 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., за участю ОСОБА_2 .його представника - адвоката Загоруйка В.І., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Загоруйка В.І. в інтересах ОСОБА_2 на постанову Богунського районного суду м.Житомиравід 11 грудня 2018 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: м. Житомир,

провул. 6-ий Піонерський, -

в с т а н о в и в:

Постановою Богунського районного суду м.Житомиравід 10 грудня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352 грн. 40 копійок в дохід держави.

Згідно постанови суду, 17.11.2018 року о 23 годині 59 хвилин ОСОБА_2 у м. Житомирі по вул. Корабельній, 6, керував транспортним засобом Ford Scorpio д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння водій відмовився в установленому законом порядку в присутності двох свідків. Своїми діями, що виразилися у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На прийняте судом рішення адвокат Загоруйко В.І. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити за відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення. Посилається на те, що постанова суду є незаконною у зв'язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що працівники поліції ОСОБА_2 за кермом автомобіля о 23 год. 59 хв. 16.11.2018 року за адресою: м.Житомир, вул. Корабельна, 6 не зупиняли як того вимагає положення ст. 130 КУАП. Крім того протокол відносно ОСОБА_2 поліцейським складено за іншою адресою та з різницею в часі між нібито його зупинкою, проведенням медичного огляду та появою вже свідків по справі. Враховуючи вищевикладене вказує, що будь-якої зупинки за кермом автомобіля ОСОБА_2 працівниками поліції взагалі не було. Ніби то, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння працівниками поліції взято лише з пояснення інспектора роти ТОР УПЇІ ОСОБА_5, якого суд першої інстанції для дачі пояснень не викликав і який вказав: не правду по причині з ним конфліктної ситуації ОСОБА_2 Тому ОСОБА_2 не вважає себе винуватим у вчиненні даного адміністративного правопорушення і він відмовився підписувати вищевказаний протокол по одній лише причині, оскільки він взагалі на той момент не керував транспортним засобом і ніхто з поліцейських його не зупиняв.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, захисника Загоруйка В.І., свідка ОСОБА_6, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд першої інстанції зазначених вимог закону в повній мірі не дотримався.

Як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваної постанови, судом першої інстанції справу відносно ОСОБА_2 було розглянуто фактично за його відсутності. Наявність у тексті постанови посилання на його присутність у судовому засіданні та визнання ним вини та щире розкаяння у вчиненні правопорушення, спростовується доводами апеляційної скарги та поясненнями ОСОБА_2, даними ним під час апеляційного розгляду справи, в яких він зазначив, що 10.12.2018 року він з'явився до суду на розгляд його справи, але його ніхто не слухав та на його прохання не викликав свідків даної події, повідомивши лише йому, що рішення вже судом прийнято і йому потрібно сплатити штраф в сумі 10200 грн. і що його позбавили керування транспортним засобом на один рік.

Так, як вбачається з матеріалів справи, постанова суду винесена 10.12.2018 року, повідомлень про дату та час розгляду справи направлених ОСОБА_2 в матеріалах справи немає. Поштове повідомлення про отримання ОСОБА_2 10.12.2018 року поштової кореспонденції із суду повернулося до суду 11.12.2018 року з відміткою про отримання ОСОБА_2 Таким чином повідомлення про вручення ОСОБА_2 повістки суду, датоване 11.12.2018 року, не може бути підтвердженням його належного повідомлення про розгляд справи 10.12.2018 року, та його участі в судовому засіданні при розгляді даної справи, та в свою чергу не спростовує його заперечень щодо його участі в судовому засіданні та визнання вини.

Таким чином ОСОБА_2 був позбавлений можливості бути присутнім при розгляді судом справи про адміністративне правопорушення відносно нього та скористатися правами, передбаченими ст. 268 КупАП, заперечити проти обставин, зазначених в протоколі, враховуючи його незгоду з висунутим обвинуваченням, надати свої докази, заявити клопотання, скористатися правовою допомогою. Тому враховуючи необхідність дотримання положень ст.268 КУпАП та його процесуальних прав при розгляді справи відносно нього, постанова суду, ухвалена з зазначеними порушеннями прав ОСОБА_2 не може залишатися в силі та підлягає скасуванню.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги про грубе порушення під час проведення огляду ОСОБА_2 на стан сп'яніння положень ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є безпідставними та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В матеріалах справи достатньо доказів, які свідчать про те, що ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

Так Свідок ОСОБА_6 під час апеляційного розгляду справи, пояснив, що його зупинили працівники поліції та попросили бути свідком, зупинили ще одного водія. ОСОБА_2 з поліцейськими стояв на вулиці біля автомобіля поліцейських, його машини не було, оскільки його везли у наркодиспансер. На трасі на обочині ОСОБА_2 доводив поліцейським, що він не їхав на автомобілі, а штовхав його до заправки в районі «Ялинка», стверджував, що тверезий. Працівники поліції пропонували ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою Драгера, проте він сказав, що не буде цього робити, оскільки за кермом його було, а він лише штовхав автомобіль.

Зазначені обставини також підтверджуються письмовими поясненнями свідків - як допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_6, так і іншого свідка ОСОБА_7, рапортами працівників поліції.

Крім того, згідно висновку щодо результатів медичного огляду № 651 від 17.11.2018 року ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння(а.с.5). Тобто відмову ОСОБА_2 від проходження медичного огляду було зафіксовано лікарем у вищенаведеному висновку, при цьому підтвердження такої відмови свідками положеннями вищенаведених нормативних актів, в тому числі і ст. 266 КУпАП, не передбачається.

Таким чином матеріали справи містять докази про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України. (а.с.1-7), тому апеляційний суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні даного правопорушення.

Ті порушення працівників поліції, допущені ними при фіксуванні даного адміністративного правопорушення, на які вказує захисник в своїй апеляційній скарзі, не є істотними порушеннями положень ст.266 КУпАП та Інструкції, та не можуть безумовно свідчити про те, що ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження у встановленому порядку від огляду на стан сп'яніння. Тим більше, що самого огляду на стан сп'яніння ОСОБА_2 не проводилося з огляду на його відмову.

Разом з тим слід зазначити, що відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП згідно адміністративного протоколу вчинене ОСОБА_2 16.11.2018 року і станом на 01.03.2019 року, дату розгляду апеляційним судом апеляційної скарги, закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП.

З огляду на вищенаведене у відповідності до положень ст. 294 КУпАП постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та закриттям провадження по справі на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 294, 247 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Загоруйка В.І. в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Богунського районного суду м. Житомира від 10 грудня 2018 року щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, провадження у справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави в особі ДСА України судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп. (УК в м.Житомирі/м.Житомир/22030101, ЄДРОУ 38035726, Казначейство України (ЕАП) МФО 899998, рахунок отримувача 0010, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу: судовий збір в справі про даміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, Житомирський апеляційний суд.)

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: