Номер провадження 3/521/4716/19
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2019 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Граніна В.Л.

при секретарі Шкребтієнко Г.М.

за участю:

представника Одеської митниці ДФС Ковташа Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Одесі справу, що надійшла з Одеської митниці ДФС за протоколом складеним відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого директором ТОВ «УКРТОРГАКТИВ», який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшов протокол №1120/50000/19 від 03.05.2019 року про порушення митних правил з відповідними матеріалами у відношенні гр. ОСОБА_1 за ознаками скоєння правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

З вищезазначеного протоколу про порушення митних правил вбачається, що 21.03.2019 року, між ТОВ «УКРТОРГАКТИВ» та компанією Ningbo Poolstar Products. Со.М» (Китай) було укладено контракт №РР1803 щодо поставки в Україну товарів.

В рамках наведеного зовнішньоекономічного контракту до Одеської митниці ДФС з Китаю на судні закордонного плавання «MSC Beryl» прибув контейнер MRSU3266388 з товаром «обладнання для басейнів».

02.05.2019 року директором ТОВ «УКРТОРГАКТИВ» гр. Леньшиним ОСОБА_2 була підготовлена та: подана до Одеської митниці ДФС митна декларація типу «ІМ 40 ДЕ» (далі МД), яка була прийнята та зареєстрована за номером №UA500020/2019/004623.

В якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України та їх подальшого митного оформлення органу доходів і зборів України були надані: коносамент №968270836 від 22.03.2019, інвойс №РР1803-3076 від 21.03.2019, пакувальний лист до інвойсу, CMR №388 від 27.12.2018, контракт №РР1803 від 21.03.2019 року та інші товаросупровідні і комерційні документи.

Відповідно до інформації, зазначеної у МД №UA500020/2019/004623 та товаросупровідних документах встановлено, що продавцем та відправником товару є компанія «Ningbo Poolstar Products. Co.ltd» (Китай), а покупцем та одержувачем є ТОВ «УКРТОРГАКТИВ» (Україна, м. Одеса, вул. В. Арнаутська, буд. 76, оф. 6).

Відповідно графи 31 МД №UА500020/2019/004623 було заявлено 27 найменувань товару: «насоси для рідини, обладнення для фільтрування або очищення води: фільтри, зворотні клапани, тестові смужки, датчики температури, душ, кришки насоса, сальники, клапани, неелектричні водонагрівачі, форсунки, вироби виготовлені з пластику: поплавки для басейну, заглушки для форсунок, щітки, снасті для риболовлі, насадки пилососа, пилососи, ролети, плівки, світильники, шланги, з`єднання для шлангів, лампи ЛЕД, прожектори».

03.05.2019 року у ході проведення митного огляду вищевказаного товару було встановлено, що у контейнері MRSU3266388, серед загальної партії заявленого вантажу, без ознак приховування, замість заявленого у МД №UА500020/2019/004623 частини товару №14 «поплавці для басейну 384 шт.» у наявності знаходиться товар, який не було задекларовано у МД та не заявлено у товаросупровідних документах, а саме: плавучі дозатори хімії для басейнів 384 шт.

Таким чином, на думку митного органу, директором ТОВ «УКРТОРГАКТИВ» гр. ОСОБА_1 було порушено процедуру декларування товарів, передбачену ст. 257 МК України, та не було заявлено за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, що призвело до порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України.

Згідно висновку ТОВ «Експоцентр - Одеса» від 10.05.2019 року №0247-inf загальна вартість безпосередніх предметів правопорушення складає 12 960 грн.

На підставі вказаних обставин у відношенні гр. ОСОБА_1 було складено протокол про ПМП №1120/50000/19 за ст. 472 МК України.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 участі не приймав, однак приймав участь його захисник, який надав пояснення по суті справи та просив провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Представник митниці у судовому засіданні вважав, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, винна у вчиненні адміністративного правопорушення зазначеного у протоколі про порушення митних правил, її вина підтверджується зібраними у справі доказами, і тому необхідно притягнути її до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України, та застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100 відсотків вартості товару безпосереднього предмету правопорушення, з конфіскацією цього товару.

Дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, оцінивши в сукупності зібрані докази, вислухавши думку учасників процесу, суд не знаходить достатніх підстав для визнання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 21.03.2019 року, між ТОВ «УКРТОРГАКТИВ» та компанією Ningbo Poolstar Products. Со.М» (Китай) було укладено контракт №РР1803 щодо поставки в Україну товарів.

В рамках наведеного зовнішньоекономічного контракту до Одеської митниці ДФС з Китаю на судні закордонного плавання «MSC Beryl» прибув контейнер MRSU3266388 з товаром «обладнання для басейнів».

02.05.2019 року директором ТОВ «УКРТОРГАКТИВ» гр. Леньшиним ОСОБА_2 була підготовлена та: подана до Одеської митниці ДФС митна декларація типу «ІМ 40 ДЕ» (далі МД), яка була прийнята та зареєстрована за номером №UA500020/2019/004623.

В якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України та їх подальшого митного оформлення органу доходів і зборів України були надані: коносамент №968270836 від 22.03.2019, інвойс №РР1803-3076 від 21.03.2019, пакувальний лист до інвойсу, CMR №388 від 27.12.2018, контракт №РР1803 від 21.03.2019 року та інші товаросупровідні і комерційні документи.

Відповідно до інформації, зазначеної у МД №UA500020/2019/004623 та товаросупровідних документах встановлено, що продавцем та відправником товару є компанія «Ningbo Poolstar Products. Co.ltd» (Китай), а покупцем та одержувачем є ТОВ «УКРТОРГАКТИВ» (Україна, м. Одеса, вул. В. Арнаутська, буд. 76, оф. 6).

Відповідно графи 31 МД №UА500020/2019/004623 було заявлено 27 найменувань товару: «насоси для рідини, обладнанням для фільтрування або очищення води: фільтри, зворотні клапани, тестові смужки, датчики температури, душ, кришки насоса, сальники, клапани, неелектричні водонагрівачі, форсунки, вироби виготовлені з пластику: поплавки для басейну, заглушки для форсунок, щітки, снасті для риболовлі, насадки пилососа, пилососи, ролети, плівки, світильники, шланги, з`єднання для шлангів, лампи ЛЕД, прожектори».

03.05.2019 року у ході проведення митного огляду вищевказаного товару було встановлено, що у контейнері MRSU3266388, серед загальної партії заявленого вантажу, без ознак приховування, замість заявленого у МД №UА500020/2019/004623 частини товару №14 «поплавці для басейну 384 шт.» у наявності знаходиться товар, який не було задекларовано у МД та не заявлено у товаросупровідних документах, а саме: плавучі дозатори хімії для басейнів 384 шт.

Так, слід зазначити, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Частина 1 статті 6 Конвенції передбачає, що "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення". Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції, "кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку". А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції "з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням".

У рішенні у справі "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Так, митний орган стверджує, що гр. ОСОБА_1 було порушено процедуру декларування товарів, передбачену ст. 257 МК України, та не було заявлено за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, а саме замість заявленого у МД №UА500020/2019/004623 частини товару №14 «поплавці для басейну 384 шт.» у наявності знаходиться товар, який не було задекларовано у МД та не заявлено у товаросупровідних документах, а саме: плавучі дозатори хімії для басейнів 384 шт. З матеріалів справи вбачається, що висновок інспектора митниці ґрунтується лише на припущеннях, які не підтверджуються жодним достовірним доказом, оскільки зроблений лише на підставі різниці у вартості товару.

Крім цього, митним органом не було проведено жодної належної експертизи на предмет визначення правильного коду УКТ ЗЕД для товару, всупереч положенням ст.ст. 515, 516 МК України.

Натомість, захисником гр. Леньшина ОСОБА_3 було надано як доказ експертний висновок №К-1395 від 25.09.2019 року складений експертами Київської торгово промислової палати, відповідно до якого товар «поплавці для басейну» відповідають коду 3926 90 97 90 «Інші вироби з пластмас та вироби з інших матеріалів товарних позицій 3901-3914».

Відповідно до ч. 1 ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності та висновком експерта.

Відповідно до ч. 2 ст. 515 МК України, особа, щодо якої порушено зазначену справу, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи.

Отже, як встановлено з результатів аналізу наданих доказів, гр. ОСОБА_1 обрано такий же код УКТ ЗЕД, який було визначено експертом.

Також, слід зазначити, що матеріалами справи підтверджено, що заявлені вагові та кількісні дані товару повністю відповідають дійсності.

Таким чином, у діях особи вбачається відсутність умислу і необережності, що є відсутністю суб`єктивної сторони правопорушення. Склад правопорушення, наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Виходячи з положень ст.ст. 8, 62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

У рішенні по справі "Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії" ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Таким чином, враховуючи, що доводи митного органу ґрунтуються лише на припущеннях, тому це є не достатнім, не належним та не допустимим доказом, беручи до уваги європейську практику.

Попри це, хотілося б звернути увагу на те, що процес про адміністративне правопорушення цілком ув`язаний з вищезазначеними презумпціями процесу кримінального, оскільки Європейський суд уже визнавав кримінально-правовий характер норм українського законодавства, якими передбачена відповідальність за адміністративні правопорушення, зокрема, і за порушення митних правил (рішення по справах «Надточій проти України» та «Гурепка проти України»).

Згідно ст. 486 МК України, завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Провадження у справах про порушення митних правил, згідно ст. 487 МК України, здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 283 КУпАП, постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, отже у зв`язку з закриттям провадження по справі, вилучений товар слід повернути особі, відносно якої складено протокол або його представнику у встановленому законом порядку.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, п.1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП, ст. ст. 471, 522, 527 МК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Вилучений товар, згідно протоколу про порушення митних правил, повернути ОСОБА_1 або його представнику у встановленому законом порядку.

Постанова суду у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя