КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№33/824/2364/2019 Постанова винесена суддею Горбатовською С.А.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Кіровоград, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

на постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 23 квітня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 23 квітня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно з постановою суду, 08 березня 2019 року о 23 год. 48 хв. по пр. Повітрофлотському, 54 у м. Києві ОСОБА_2, керуючи автомобілем «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1, не був уважним, не дотримався бокового інтервалу, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 13.1 ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи постанову суду незаконною, просить її скасувати та постановити нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що під час розгляду справи та проголошення оскаржуваного рішення він присутнім не був та з даною постановою не ознайомлений, оскільки, прибувши до суду 23.04.2019 року у зазначений в судовій повістці час для участі у розгляді справи, помічник судді повідомив йому, що справа вже розглянута без його участі та його визнано винним, а рішення суду він зможе отримати після 10.05.2019 року. При цьому на його запитання, чому так сталося і навіщо його викликали, оскільки будь-яких клопотань про розгляд справи без його участі до суду він не подавав та бажав бути присутнім на засіданні суду, йому відповіли, що у них немає часу щось пояснювати та попросили зачинити двері.

За таких обставин, апелянт винним себе у скоєні даного адміністративного правопорушення не визнає та з прийнятим рішенням не погоджується.

В доповненнях до апеляційної скарги ОСОБА_2, вважаючи постанову суду незаконною та необґрунтованою, винесеною з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить її скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що, в порушення вимог ст.ст. 245, 268, 280 КУпАП, суд не з'ясував всебічно, повно і об'єктивно обставини справи, належним чином не з'ясував, чи винна дана особа у вчинені адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для справи.

Зокрема, суд першої інстанції не взяв до уваги вимоги ст. 278 КУпАП, що матеріали про адміністративне правопорушення мають ряд недоліків, які необхідно було усунути до прийняття рішення по справі, а саме, в матеріалах даної справи відсутні будь-які докази, які б вказували на його вину, відсутні пояснення свідків чи очевидців даної пригоди, відсутня інформація, яким чином було встановлено місце зіткнення транспортних засобів (наявність осипу в місці зіткнення пластику, скла, ґрунту і т.д.).

Також суд не звернув увагу на те, що правопорушник не визнає своєї вини і бажав приймати участь у розгляді справи та, всупереч вимогам ч. 1 ст. 268 КУпАП, розглянув справу без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, чим порушив право на захист.

Крім того, суд не прийняв до уваги механічні ушкодження, які утворились на транспортних засобах, а саме, на його автомобілі з заду, а на автомобілі «Шкода» з переду, що свідчить про те, що він рухався попереду в попутному напрямку з автомобілем «Шкода», а тому він не мав ні фізичної, ні технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_3

Не було взято до уваги і його покази та покази його пасажира, які є технічно спроможними.

За таких обставин, в його діях будь-яких порушень ПДР України, що ставляться йому в вину, не має, а грубе порушення вимог п.п. 2.3 (б), 12.3, 13.1 ПДР України було спричинено діями водія ОСОБА_3., які знаходяться в прямому причинному зв'язку з наслідками, що настали.

Таким чином, на думку апелянта, протокол про адміністративне правопорушення складено незаконно, оскільки він ґрунтується на припущеннях і не підтверджується ніякими доказами.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_2 на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, а також інспектора Управління патрульної поліції м. Києва КрашенінінаС.І., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з'ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Всупереч тверджень апелянта, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 були дотримані.

Як убачається з провадження у справі про адміністративне правопорушення та постанови, суддя місцевого суду при розгляді даної справи дослідив її матеріали, вислухав позицію ОСОБА_2 щодо невинуватості в порушенні правил дорожнього руху, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода, проаналізував у постанові докази у справі, і повно та всебічно з'ясувавши обставини, які вказують на порушення правил дорожнього руху ОСОБА_2, надав їм об'єктивну оцінку та прийшов до правильного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому судове рішення є належно обґрунтованим та відповідає вимогам діючого законодавства.

При цьому, висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у порушенні п. 13.1 Правил дорожнього руху України, а саме - про недотримання ним під час керування 08 березня 2019 року о 23 год. 48 хв. по пр. Повітрофлотський, 54 в м. Києві автомобілем «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1, безпечного інтервалу, що призвело до зіткнення з автомобілем «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, та отриманням внаслідок цього транспортними засобами механічних пошкоджень, відповідає фактичним обставинам події та підтверджується доказами у справі.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, який, на противагу твердженням апелянта, складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАПта підписаний ОСОБА_2 без будь-яких зауважень; у схемі дорожньо-транспортної пригоди, яка була підписана відповідною посадовою особою та учасниками пригоди без будь-яких заперечень, в якій відображені необхідні й достатні відомості щодо організації дорожнього руху на пр. Повітрофлотський, 54 в м. Києві, а також дані щодо напрямку руху транспортних засобів до моменту їх зіткнення, місце зіткнення транспортних засобів, їх розташування після зіткнення, характеру і локалізації механічних пошкоджень автомобілів, а також у поясненнях учасників дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 і ОСОБА_3, свідка дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 щодо обставин події та рапорті інспектора поліції.

Так, з пояснень ОСОБА_2, наданих ним після дорожньо-транспортної пригоди та при апеляційному розгляді справи, вбачається, що 08.03.2019 року о 23 год. 48 хв., він, керуючи автомобілем «ВАЗ», рухався у третій смузі по пр. Повітрофлотському зі сторони Севастопольської площі в напрямку аеропорту «Жуляни». Поряд з ним рухалися інші автомобілі, але він рухався швидше за них, так як вони йшли на поворот. Перед пішохідним переходом він та інші автомобілі зупинилися, а після пішохідного переходу, він, не змінюючи напрямок руху, продовжив рух у третій смузі, при цьому автомобіля ОСОБА_3 він не бачив. Стан дороги був незадовільний, були ями, в які він, рухаючись, в'їхав, але, відчувши від цього лише поштовх в ліву сторону автомобіля, поїхав далі. Потім на перехресті з вул. Ернста його зупинили працівники поліції і сказали, що за кілометр чи два до зупинки його автомобіля, він скоїв дорожньо-транспортну пригоду з автомобілем «Шкода», що це підтверджується відеозаписом з наявних там камер спостереження. Тоді він запропонував працівникам поліції повернутись на місце пригоди і переглянути відеозапис, але йому було відмовлено з мотивацією, що відео буде долучено до протоколу про адміністративне правопорушення і він його зможе переглянути у суді під час розгляду справи. Під час складання схеми місця пригоди та протоколу про адміністративне правопорушення він знову наполягав повернутись на місце пригоди і з'ясувати обставини справи, але йому також було відмовлено. При цьому, він та його пасажир у своїх поясненнях зробили зауваження, що не погоджуються з рішенням поліцейського, однак відносно нього було складено адміністративний протокол за ст. 124 КУпАП за порушення п. 13.1 ПДР, проте винним себе у скоєні даного правопорушення він не визнає, так як ПДР не порушував.

При цьому ОСОБА_2 не оспорював тієї обставини, що під час огляду транспортних засобів на задньому лівому крилі його автомобіля та передньому правому куті бампера автомобіля «Шкода» були виявлені потертості, які утворились в наслідок дотичного контактування автомобілів, проте стверджує, що, відчувши поштовх в ліву сторону автомобіля, він не зупинився, а продовжив рух далі, оскільки суттєвого удару не було, а був лише поштовх як начебто від попадання колеса в яму, та одночасно про порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля «Шкода» ОСОБА_3, який не дотримався безпечної дистанції і інтервалу, та швидкісного режиму.

Проте, такі твердження ОСОБА_2 спростовуються, як поясненнями другого учасника ДТП - водія ОСОБА_3, наданими ним одразу після дорожньо-транспортної пригоди, про те, що він рухався на автомобілі «Шкода» по пр. Повітрофлотський, 54, в третьому ряду, як раптово праве переднє крило його автомобіля зачепив автомобіль «ВАЗ», державний номер НОМЕР_3, червоного кольору, який рухався без передніх фар та габаритів, та який почав тікати з місця ДТП. В цей час позаду них рухались працівники поліції, до яких він звернувся та вони наздогнали даний автомобіль на вул. Народного ополчення, 12-а, так і рапортом працівника поліції, відповідно до якого 08.03.2019 року о 23 год. 50 хв. під час несення служби в складі автопатруля «Рубін - 0951» на службовому автомобілі «Хюндай Соната», номерний знак 110607 (на синьому фоні), на проспекті Повітрофлотському, 54, було помічено автомобіль «Шкода Октавія», номерний знак НОМЕР_2, який стояв в районі пішохідного переходу, а його водій його оглядав. Порівнявшись з ним, останній повідомив, що автомобіль «ВАЗ 2104», червоного кольору, вдарив його авто та поїхав з місця ДТП. Авто «ВАЗ 2104», номерний знак НОМЕР_1, червоного кольору, із пошкодженням лакофарбового покриття заднього лівого крила, під керуванням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6

А, як вбачається з наданих в суді апеляційної інстанції пояснень інспектора Управління патрульної поліції м. Києва Крашенініна С.І., він не бачив самого ДТП та зіткнення автомобілів, але поспілкувавшись з водіями та продивившись через командира роти відео з системи "Смарт-сіті", було встановлено, що на пр. Повітрофлотському було скоєно зіткнення саме ОСОБА_2 через недотримання ним безпечного інтервалу, у зв'язку з чим було складено відповідні матеріали. При цьому зазначив, що у справі є пояснення іншого екіпажу про те, що до них звернувся водій з приводу ДТП, а інший водій був зупинений далі, який пояснював, що удару не відчув. Також були оглянуті автомобілі та складено протокол на ОСОБА_2 за недотримання інтервалу. При цьому, схему ДТП, оскільки водій поїхав з місця події, було складено зі слів водіїв та з урахуванням відео з системи "Смарт-сіті" із вказівкою, де знаходились водії після ДТП, їх розташування на момент ДТП та місце ДТП, а тому не було необхідності їхати на місце ДТП. Між тим, ОСОБА_2 не погоджувався з даним рішенням, оскільки удар був у задню частину його автомобіля, але саме недотримання ним безпечного інтервалу і було причиною ДТП, як і було встановлено. При цьому, ОСОБА_2 не висловлював заперечень проти складеної схеми ДТП, а заперечував лише проти складеного щодо нього протоколу.

Зазначені пояснення водія ОСОБА_3 та інспектора Управління патрульної поліції м. Києва Крашенініна С.І. об'єктивно підтверджуються даними схеми дорожньої-транспортної пригоди, відповідно до якої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в автомобілі «ВАЗ» було пошкоджено заднє ліве крило, а в автомобілі «Шкода» - передній бампер з правого боку та праве переднє крило.

Характер і локалізація пошкоджень на автомобілях «ВАЗ» та «Шкода» свідчать про те, що задньою лівою частиною автомобіль «ВАЗ» контактував із передньою правою частиною автомобіля «Шкода».

Отже, сукупність приведених вище доказів, які були досліджені судом першої інстанції, свідчить про недотримання саме водієм ОСОБА_2 вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу, яким є відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об'єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.

Щодо тверджень ОСОБА_2 про недотримання безпечного інтервалу водієм ОСОБА_3 внаслідок того, що удар був у задню частину його автомобіля і після зіткнення його автомобіль знаходиться попереду автомобіля «Шкода», то вони є неспроможними, оскільки спростовуються матеріалами справи, відповідно до яких за вказаних ним обставин є неможливим як те розташування транспортних засобів після зіткнення, так і ті пошкодження та місце зіткнення, що зафіксовані на схемі ДТП, адже в протилежному випадку, за вказаних ОСОБА_2 обставин, місце зіткнення було б на смузі його руху, а не у крайній лівій смузі, по якій рухався автомобіль «Шкода».

При цьому відсутність в матеріалах справи даних про те, яким чином інспектори поліції встановили місце зіткнення транспортних засобів (наявність осипу в місці зіткнення пластику, скла, ґрунту і т.д.), що могло бути встановлено працівниками поліції шляхом з'ясування обставин справи саме на місці, де сталася дорожньо-транспортна пригода, а не на відстані 2-3 км від неї, жодним чином не свідчить про невинуватість ОСОБА_2 у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди, з огляду на достатність в матеріалах справи доказів його вини.

До того ж, допитаний в суді апеляційної інстанції інспектор Управління патрульної поліції м. Києва ОСОБА_5 зазначив, що,оскільки водій поїхав з місця події, то схему ДТП було складено зі слів водіїв та з урахуванням відео з системи "Смарт-сіті" із вказівкою, де знаходились водії після ДТП, їх розташування на момент зіткнення, місце зіткнення та пошкодження автомобілів, у зв'язку з чим не було необхідності їхати на місце ДТП та шукати сліди зіткнення. При цьому зазначив, що ОСОБА_2 не висловлював заперечень проти складеної схеми ДТП, а заперечував лише проти складеного щодо нього протоколу.

Щодо наданих одразу після дорожньо-транспортної пригоди пояснень свідка ОСОБА_7, відповідно до яких, вона була пасажиром в автомобілі «ВАЗ 2104» та, відчувши поштовх в ліву сторону автомобіля, запитала водія ОСОБА_2, що трапилось, на що він їй відповів, що вони колесом потрапили в яму, а через декілька хвилин на повороті їх спинила поліція зі словами, що в них втаранився автомобіль «Шкода», то вони жодним чином не спростовують висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_2 в порушенні правил дорожнього руху, а тому доводи ОСОБА_2 про те, що суд першої інстанції під час розгляду справи не взяв до уваги покази даного свідка, які, на його думку, є технічно спроможними, не заслуговують на увагу.

Щодо стосується тверджень ОСОБА_2 про розгляд справи судом першої інстанції у його відсутність та порушення у зв'язку із цим його прав на захист та надання пояснень по суті правопорушення, то зазначене право ним в повній мірі реалізоване в суді апеляційної інстанції, проте будь-яких вагомих доказів на спростування висновків суду про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ОСОБА_2 не надано.

Таким чином, висновок в протоколі про адміністративне правопорушення і в постанові судді про порушення ОСОБА_2 вимог правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто про вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає матеріалам справи і фактичним обставинам події, а протилежні цьому доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, як і доводи про його невинуватість та про порушення водієм ОСОБА_3 вимог правил дорожнього руху, що призвело до зіткнення транспортних засобів, не заслуговують на увагу.

Отже, розглядаючи матеріали справи, суд першої інстанції дослідив належним чином зібрані докази по справі, а також з'ясував всі обставини у справі, тобто дотримався вимог ст.ст. 251, 280 КУпАП.

Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події. При винесенні постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження матеріалів справи.

Накладаючи адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень, яке передбачено санкцією ст. 124 КУпАП, суддя дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП, і обґрунтовано визначив вид та розмір адміністративного стягнення, виходячи з конкретних обставин справи та характеру вчиненого правопорушення.

За таких обставин, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування - відсутні, а відтак апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 23 квітня 2019 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду ГорбІ.М.