П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.02.2019 Справа №607/22280/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді Ромазан В.В.

за участю секретаря с/з ОСОБА_1

правопорушника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, приватного підприємця,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №206658 від 28.10.2018 року, ОСОБА_2 28.10.2018 року о 05 год. 10 хв. в м. Тернопіль по вул. Чубинського, керував транспортним засобом RENAULT LOGAN д.н.з. НОМЕР_1, перебуваючи з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан спяніння за допомогою технічного приладу Drager Alcotest 6810 №ARBF 0422 (повірка дійсна до 29.05.2019) та огляду в ОСОБА_3 відмовився в медичному закладі в присутності двох свідків.

ОСОБА_2 будучи присутнім у судовому засіданні частково визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріалисправи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини ОСОБА_2, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №206658 від 28.10.2018 року; аудіовізуальним диском на якому містяться записи вчиненого правопорушення ОСОБА_2, що мало місце 28.10.2018 року; письмових поясненнях ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 28.10.2018 року.

Так, оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

В судовому засіданні було оглянуто аудіовізуальний диск з нагрудних камер патрульних поліцейських, який долучений до матеріалів справи в якості доказу вчинення ОСОБА_2 адміністративного порушення, та на якому містяться з фрагментами відеозаписи подій, якій відбувалися 28.10.2018 року.

При огляді вищевказаного відео, доводи ОСОБА_2 про те, що факт керування автомобілем не міг мати місце 28.10.2018 року о 05 год. 10 хв., не знайшли свого підтвердження, оскільки на відео чітко видно, що саме ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_2 та на вимогу працівника поліції пройти огляд на визначення стану спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора Alcotest 6820 він відмовився в присутності запрошених свідків, а також при цих же свідках відмовився від проведення огляду на стан спяніння в медичному закладі охорони здоровя.

Окрім цього свідчення ОСОБА_2 про те, що він бажав пройти огляд на виявлення стану спяніння в медичному закладі, спростовуються письмовими поясненнями свідків, які містяться при матеріалах, з яких вбачається, що ОСОБА_2 відмовився пройти огляд за допомогою технічного пристрою газоаналізатора на місці зупинки транспортного засобу, також відмовився пройти огляд в медичному закладі, а також такий факт чітко прослідковується на відеозаписі. При цьому слід зазначити, що огляд на стан алкогольного спяніння ОСОБА_2 проведено працівниками поліції у відповідності до вимог діючого законодавства в присутності двох свідків, а тому результати такого огляду, яким встановлено перебування останнього в стані алкогольного спяніння, сумнівів в обєктивності не викликають.

Відповідно до п. 7 ч. ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої 09.11.2015 року № 1452/735, установлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відтак, підстав сумніватися у достовірності та правдивості вищевказаних доказів, які містяться при матеріалах справи, у суду не має, оскільки вони послідовні, не суперечливі, узгоджуються між собою та з іншими доказами.

Таким чином, сукупність досліджених доказів є переконливими та в повній мірі свідчать про доведеність вини останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_2 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння.

Однак, оглянувши матеріали справи, судом встановлено наступне: адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП поступили до Тернопільського міськрайонного суду 31 жовтня 2018 року, після чого судом здійснювалися усі необхідні заходи для належного повідомлення останнього про судові засідання по розгляду вищевказаних матеріалів.

Так, 10 січня 2019 року, 22 січня 2019 року, 28 січня 2019 року ОСОБА_2 в судові засідання не зявлявся, при цьому подавав до суду клопотання про відкладення слухання справи у звязку з перебуванням на лікуванні, в підтвердження чого надавав медичні довідки, у звязку із чим судові засідання було відкладено, останнє з яких - на 13 лютого 2019 року.

Водночас судом вживалися заходи для забезпечення явки у судові засідання 20 грудня 2018 року та 10 січня 2019 року, поліцейських роти №4 у Тернопільській області, капрала поліції ОСОБА_8 та капрала поліції ОСОБА_9, для дачі пояснень з приводу обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення БД №206658 від 28.10.2018 року.

Таким чином розгляд вказаних адміністративних матеріалів відбувся 13 лютого 2019 року, а згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 206658 від 28.10.2018 року, ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення 28 жовтня 2018 року, тобто з моменту вчинення адміністративного правопорушення останнім пройшло більше трьох місяців, а відповідно до ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за дане правопорушення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення. Таким чином строк накладення стягнення сплинув.

Згідно із п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, зокрема те, що адміністративна справа за фактом вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП розглядається у строк, що перевищує строк накладення адміністративного стягнення, тобто з моменту вчинення останнім адміністративного правопорушення пройшло більше трьох місяців, вважаю, що провадження в даній адміністративній справі слід закрити в зв'язку із закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 38, 130, 247, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити, в зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий суддяОСОБА_10