Житомирський апеляційний суд
Справа №294/1624/18 Головуючий у 1-й інст. Мандро О. В.
Категорія ч. 1 т. 130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В. з участю секретаря Кусковської Т.А., правопорушника ОСОБА_1, захисника Крижанівського О.А. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, інваліда з дитинства, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

встановив:

Постановою Чуднівського районного суду Житомирської області від 28 грудня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, що становить 352,40 грн.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 28.10.2018 року о 00:50 год. в м. Чуднів, Чуднівського району, Житомирської області, по вулиці Соборна, керував моторолером марки Honda Dio (б/н) з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння відмовився у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову суду ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, скасування постанови суду та закриття провадження у справі.

Вказує, що постанову суду від 28 грудня 2018 року, відповідно до супровідного листа, йому було відправлено лише 08 січня 2019 року, а отримав він її лише 22 січня 2019 року через відділення поштового зв'язку, про що свідчить поштовий конверт.

Вважає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам чинного законодавства України, винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права та не ґрунтується на доказах.

Зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що йому пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також у закладі охорони здоров'я та те, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Вказує, що відповідно до довідки МСЕК від 12.02.2018 р. він визнаний інвалідом 2 (другої) групи, інвалід дитинства з 23.02.2018 р., має дефекти мовлення - заїкання, тому під час складання протоколу про адміністративне правопорушення він сильно розхвилювався, внаслідок чого шкіра на обличчі стала червоного кольору, а коли йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння через своє заїкання він не зміг надати чіткої відповіді, але поліцейський кваліфікував його дії, як ознаки алкогольного сп'яніння та відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Окрім того під час розгляду справи суд не викликав і не допитав в судовому засіданні свідків - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, обмежившись лише їхніми письмовими поясненнями, але у письмових поясненнях свідків також не зазначено, від якого виду огляду на стан алкогольного сп'яніння він відмовився.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1, захисника Крижанівського О.А., перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Наведені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду є поважними та такими, що дають підстави для поновлення, строку апеляційного оскарження, оскільки в матеріалах справи містяться дані про не своєчасне вручення (отримання) ОСОБА_1 копії постанови суду.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений як Конституцією, так і Законами України.

Статтею 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст.130 КУпАП відповідальність за даною нормою підлягають особи, які керують транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само особи, які керували транспортним засобом та які відмовились від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп'яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп'яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків, або в закладі охорони здоров'я.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Зазначені положення нормативних актів дають підстави для висновку, що відповідальності за ст. 130 КУпАП підлягають особи, які керували транспортним засобом, мали ознаки, які давали підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп'яніння чи під дією лікарських засобів та відмовились пройти огляд відповідно до встановленого ст. 266 КУпАП порядку.

Згідно з ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як встановив суд ОСОБА_1 28.10.2018 року о 00:50 год. в м. Чуднів, Чуднівського району, Житомирської області, по вулиці Соборна, керував моторолером марки Honda Dio (б/н) з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння відмовився у присутності двох свідків.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 в суді першої інстанції вини не визнавав, вказав, що в стані алкогольного сп'яніння не перебував та лише підтвердив факт не проходження огляду на стан сп'яніння.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердив, що в стані алкогольного сп'яніння не перебував, дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння поліцейським, однак наполягав на проходженні огляду на стан сп'яніння в медичному закладі у чому йому було відмовлено з мотивів відсутності часу.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 пояснень не надавав, підписів не ставив про те, що йому роз'яснено його права та порядок проходження медичного огляду.

Відповідно до довідки виданої Романівською ЦРЛ №23 ОСОБА_1 знаходиться на консультативному обліку у лікаря психіатра, є інвалідом 2 групи з дитинства (виражена дебільність з вираженою емоційного - вольовою нестійкістю, розладом артикуляції, заїкуванням).

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, в суд апеляційної інстанції не з'явились, а у своїх письмових поясненнях наданих працівнику поліції не вказували чи пропонувалось ОСОБА_1 у зв'язку з його незгодою на огляд поліцейським, пройти альтернативний огляд у закладі охорони здоров'я.

Таким чином, з матеріалів справи слідує, що суду не надано переконливих та беззаперечних доказів, зокрема пояснень свідків, показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які б підтверджували, що ОСОБА_1 пропонувалось, а він відмовився під проходження медичного огляду у закладі охорони здоров'я, а дані про особу ОСОБА_1, а зокрема про перебування на обліку у лікаря психіатра з відповідним діагнозом ставлять під сумнів наявність у нього ознак алкогольного сп'яніння, а не проявів захворювання (порушеннями артикуляції, мови, емоційної нестійкості, тощо).

Оскільки суд першої інстанції неправильно встановив фактичні обставини справи, не надав належну оцінку усім дослідженим доказам, а обґрунтував свої висновки на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності вини витлумачив не на користь особи, а на користь органу, який склав протокол то апеляційна скарга підлягає до задоволення, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нової постанови про закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Чуднівського районного суду Житомирської області від 28 грудня 2018 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження закрити за відсутністю події і складу правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.В. Ляшук