ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/6947/19Головуючий у 1-й інстанції Дзюбановський Ю.І.
Провадження № 33/817/228/19 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2019 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. з участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в місті Тернополі матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 травня 2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 н.м.д.г., що становить 10200грн. в дохід держави з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто 384,20 грн. судових витрат.

Згідно постанови, ОСОБА_1 13.03.2019 року о 22 год. 33 хв. в м. Тернополі по вул. С. Будного керував автомобілем марки "ВМW 730" н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в КУТОР ТОНД водій категорично відмовився в присутності двох свідків. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 14.03.2019 року серії БД №198256 ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України та притягується до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану постанову і закрити провадження у справі за відсутністю складу адмінправопорушення. Свої вимоги мотивує тим, що судом безпідставно взято до уваги виключно Протокол про адмінправопорушення, прийнято до уваги неналежні докази, а саме письмові пояснення свідків, рапорт працівника поліції, фрагменти відеозаписів. Стверджує, що висновки суду першої інстанції є суб`єктивними, помилковими, надуманими і передчасними, такими, що не відповідають та суперечать належним письмовим документам та показам свідків. А відтак вважає, що суд допустив грубе порушення норм матеріального та процесуального права і як наслідок виніс незаконну і не обгрунтовану постанову. Наголошує, що судом першої інстанції було безпідставно відмовлено у задоволенні ряду його письмових і усних клопотань, а саме: - про визнання явки свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 обов`язковою та примусового їх приводу в судове засідання. Зазначає, що письмові покази цих свідків є ідентичними між собою, оскільки були написані піддиктовку працівника поліції, яка їх ніяк не ідентифікувала і відповідні графи пояснень не були заповнені; - про виклик в якості свідка слідчого СОГ ОСОБА_4 і лікарів сімнадцятої бригади Центру екстренної медичної допомоги; - про витребування від Управління патрульної поліції повних матеріалів відеозапису як з відеореєстратора службового автомобіля працівників поліції, нагрудних вебкамер працівників поліції та камер вмонтованих на прилеглій території по вул. С.Будного в м. Тернополі. Вважає, що тремтіння рук, нечітка мова, почервоніння обличчя, звуження зіниць очей виникло в наслідок гіпертонічного кризу. Додатково стверджує, що при складенні протоколу свідки були відсутні, патрульним не видано направлення на медогляд, а це є порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та вчинено службове підроблення документів. Також наголошує, що є неприпустимим оголошення змісту Протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка перебуває під впливом медичних заспокійливих препаратів, а в даному випадку саме так і було зроблено інспектором. Зазначає, що від огляду у медичному закладі не відмовлявся, а лише просив його доставити туди не на поліцейському автомобілі, а спеціалізованим автомобілем Центру екстренної медичної допомоги під наглядом лікарів. Апелянт також вказує, що суд першої інстанції у спірній ухвалі не надав належної правової оцінки: - довідці Цетру екстренної медичної допомоги та медичних катастроф Тернопільської обласної ради №76 від 18.03.2019 року, в якій вказано, що лікарі 17-тої бригади Цетру екстренної медичної допомоги та медичних катастроф Тернопільської обласної ради які в ніч з 13 на 14 березня 2019 року проводили обстеження, огляд ОСОБА_1 та діагностували у гіпертонічний криз та артеріальний тиск 200 на 120 міліамперів ртутного стовпчика, що на думку скаржника доводить природу походження вказаних в протоколі ознак наркотичного сп`яніння; - висновку, щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19 березня 2019 року виданий КУТОР Тернопільського обласного наркологічного диспансеру, у якому зазначено, що ОСОБА_1 за направленням інспектора патрульної поліції було оглянуто і ознак наркотичного сп`яніння не виявлено; - виписці із медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_5 Р №1430 від 28.03.2018 року виданого КНП "Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги" про те, що останній з 07.03.2018 року по 28.03.2018 року проходив курс стаціонарного лікування із діагнозом гіпертонічна хвороба 2-ї стадії; - довідці військово-лікарської комісії від 11.06.2018 року №8/703 про те, що ОСОБА_1 хворіє цукровим діабетом 2-го типу важкої форми та являється інвалідом 3-ї групи; - довідці до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0503437 від 09.06.2015 року видана ОСОБА_1 Тернопільським міськрайонним МСЕК про те, що ОСОБА_1 є інвалідом третьої групи інвалідності загального захворювання. Також наголошує на відсутність у нього умислу на вчинення адміністративного правопорушення. З огляду на вище викладене вважає, що позбавлення його права керування транспортним засобом призведе до унеможливлення доїзду ним до медичних закладів, державних закладів і загалом порушить ритм його життя та потягне за собою значні матеріальні витрати.

Заслухавши апелянта, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, з підстав зазначених у ній, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови цих вимог закону щодо повноти з`ясування усіх обставин справи суд першої інстанції не дотримався.

Як передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням, крім інших дій, є також відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 13 березня 2019 року о 22 год. 33 хв. в м. Тернополі по вул. С.Будного керував автомобілем марки «ВМW 730» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. звуженні зіниці очей, які не реагують на світло, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в КУТОР ТОНД він категорично відмовився в присутності двох свідків., чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, - вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зі змісту оскарженої постанови вбачається, що такий висновок крім інших доказів ґрунтується також на показання свідків працівників поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Разом з тим, свідки ОСОБА_8 і ОСОБА_2 , що вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, в судовому засіданні не були допитані.

Згідно показів допитаних судом інспекторів патрульної поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які наведені в оскарженій постанові, вбачається, що ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в спеціалізованому медичному закладі просив його доставити в медичний заклад не на службовому автомобілі працівників патрульної поліції, а спеціалізованим автомобілем під наглядом лікарів, які на той час його оглядали та надавали первинну медичну допомогу через гіпертонічний криз.

Зі змісту протоколу про адмінправопорушення і показань допитаних судом працівників поліції слідує, що підставою вимагати проходження огляду в медичному закладі було виявлення у ОСОБА_1 таких ознак наркотичного сп`яніння: порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці, що не реагують на світло.

З матеріалів справи вбачається, що наявність таких фізіологічних ознак ОСОБА_1 на місці зупинки пояснював наявними у нього захворюваннями, а під час розгляду справи в суді вказував, що такі його пояснення підтверджуються висновками лікарів, які були викликані на місце зупинки і підтвердили наявність у нього гіпертонічного кризу, а тому підозра працівників поліції щодо його наркотичного сп`яніння та їх вимоги про проходження огляду були безпідставними.

Суд першої інстанції цим доводам сторони захисту не дав належної оцінки. Також, поза увагою суду залишились дані: довідки Центру екстреної медичної допомоги та медичних катастроф Тернопільської обласної ради № 76 від 18.03.2019 року, в якій вказано, що лікарі 17-тої бригади Центру екстреної медичної допомоги та медичних катастроф Тернопільської обласної ради, які в ніч з 13 на 14 березня 2019 року проводили обстеження, огляд ОСОБА_1 по вул.С.Будного у м. Тернополі, діагностували у нього гіпертонічний криз, та артеріальний тиск 200 на 120 міліметрів ртутного стовпчика; виписки із медичної картки стаціонарного хворого та довідки військово-лікарської комісії на ім`я ОСОБА_1 , 1968 р.н., згідно яких він хворіє на цукровий діабет ІІ ст., важка форма, гіпертонічну хворобу ІІ ст., та інші.

Наведені медичні документи про стан здоров`я ОСОБА_1 не взяті судом до уваги і в постанові суду не спростовано доводи сторони захисту, що наявні у хронічні захворювання та діагностований при обстеженні ОСОБА_1 на місці зупинки гіпертонічний криз мають симптоми, які працівники поліції помилково сприйняли за ознаки сп`яніння.

Таким чином, досліджені в ході апеляційного розгляду матеріали справи вказують на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, а через наявні у нього захворювання і гіпертонічний криз лише просив доставити його в цей заклад з належною медичною допомогою, оскільки мав обґрунтовані підстави побоюватися за своє життя і здоров`я.

Вважаю, що наведені обставини в сукупності вказують на те, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознаками відмови від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння особою, яка керує транспортним засобом.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищенаведеного, вважаю, що постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю події та складу цього адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 травня 2019 року скасувати і провадження у цій справі відносно нього закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис