Справа 573/246/19
Номер провадження 3/573/127/19
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 лютого 2019 року м. Білопілля

Суддя Білопільського районного суду Сумської області Свиргуненко Ю. М., розглянувши матеріали, які надійшли із Сумського РВП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії МВ 569787, виданий 27 листопада 2014 року

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и л а :

01 лютого 2019 року о 22 годині 47 хвилин в м. Білопілля Сумської області, по вул. Вокзальній ОСОБА_1 керував мопедом марки Альфа у стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», результат якого склав 1,51 % проміль. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.

Своїми вищевказаними протиправними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а. ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявився без повідомлення причин. Про час, день і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується дослідженими судом письмовими матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №024964 від 01 лютого 2019 року, який за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що станом на момент проведення огляду особа, яка притягується до адміністративної відповідальності перебувала у стані алкогольного спяніння, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №118213 від 01 лютого 2019 року, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, тобто за керування транспортним засобом особою, яка не має відповідного права та посвідчення водія не отримувала, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 510 грн., поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в присутності яких ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою застосуванням приладу «Драгер» та підтвердили факт відмови останнього на пропозицію співробітників поліції пройти в установленому законом порядку медичний огляд в медичному закладі, а також відеозаписом з місця правопорушення, який знаходиться на оптичному диску.

Всі зазначені докази не викликають сумнівів у їх достовірності та допустимості.

Таким чином, суд, оцінюючи наявні у матеріалах справи докази з точки зору належності, допустимості, достатності та взаємозв'язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин справи, приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

При визначенні виду та міри стягнення суд, на підставі ст. 33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, що тягне за собою потенційну небезпеку для учасників дорожнього руху, особу ОСОБА_1, який протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності, щиро розкаявся у вчиненому, а також те, що санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачене безальтернативне покарання у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, та приходить до висновку, що стягнення у виді штрафу є таким, що буде сприяти запобіганню вчиненню останнім нових правопорушень.

При визначенні наявності підстав для одночасного з накладенням штрафу позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, суд враховує наступне.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Відповідно до пункту 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від №18 від 19 грудня 2008 року) «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає.

Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_1 права керування транспортними засобами не має та відповідне посвідчення не отримував, суд не вбачає підстав для застосування до останнього адміністративного стягнення у виді позбавлення прав керування транспортним засобом.

У звязку з накладенням адміністративного стягнення, на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню із ОСОБА_1 на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 33, 40-1, 245, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Строк предявлення постанови до виконання три місяці з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Суддя