Справа № 373/1295/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року м. Переяслав-Хмельницький

Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Свояк Д.В., розглянув матеріали, які надійшли від Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській областіпро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: по АДРЕСА_1 ,

за ст.1832 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 не приступив до відвідування суспільно-корисних робіт з 18.07.2019 по 31.07.2019 без поважних причин.

ОСОБА_1 в суді пояснив, що дійсно не сплачував аліменти протягом півроку на утримання своєї дитини, у зв`язку з чим його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді суспільно-корисних робіт на строк 120 годин. Приступити до відбування цього стягнення він на зміг через віддаленість місця безпосереднього виконання цих робіт, але готовий належним чином їх виконати за місце свого фактичного проживання у с. Пологи-Яненки.

При цьому, ОСОБА_1 повідомив, що є батьком доньки ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В суді досліджені письмові матеріали справи: письмові пояснення ОСОБА_1 від 31.07.2019; розпорядження №1 від 18.07.2019 сільського голови с.Пологоги-Вергуни Переяслав-Хмельницького району; графік виходу на роботу особи, до якої застосовано адміністративне покарання у вигляді суспільно корисних робіт ОСОБА_1 ; довідка виконкому Полого-Вергунівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району від 31.07.2019; табель виходу на роботу особи, до якої застосовано адміністративне покарання у вигляді суспільно корисних робіт ОСОБА_1 ; копія постанови Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 31.05.2019, згідно з якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді суспільно-корисних робіт на строк 120 годин; повідомлення в.о.старости с.Пологи-Яненки Кушнір В. від 05.09.2019 про місце проживання ОСОБА_1 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 , серії НОМЕР_1 , батьками якої записані ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Відповідно до положень ст. 183-2 КУпАП ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт тягне за собою адміністративний арешт строком до десяти діб.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 32 КУпАП адміністративний арешт не може застосовуватись до вагітних жінок, жінок, що мають дітей віком до дванадцяти років, до осіб, які не досягли вісімнадцяти років, до інвалідів першої і другої груп.

Статтею 24 Конституції України передбачено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками, у тому числі статі.

Рівність прав жінки і чоловіка забезпечується: наданням жінкам рівних з чоловіками можливостей у громадсько-політичній і культурній діяльності, у здобутті освіти і професійній підготовці, у праці та винагороді за неї; спеціальними заходами щодо охорони праці і здоров`я жінок, встановленням пенсійних пільг; створенням умов, які дають жінкам можливість поєднувати працю з материнством; правовим захистом, матеріальною і моральною підтримкою материнства і дитинства, включаючи надання оплачуваних відпусток та інших пільг вагітним жінкам і матерям.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною першою ст. 7 цієї Конвенції визначено, що нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення згідно з національним законом або міжнародним правом. Також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 14 цієї Конвенції визначено, що користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою.

Статтею 1 Протоколу 12 до цієї Конвенції передбачено, що здійснення будь-якого передбаченого законом права забезпечується без дискримінації за будь-якою ознакою, наприклад за ознакою статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національної меншини, майнового стану, народження або за іншою ознакою. Ніхто не може бути дискримінований будь-яким органом державної влади за будь-якою ознакою, наприклад за тими, які зазначено в пункті 1.

Статтею 6 Закону України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків» передбачено, що дискримінація за ознакою статі забороняється.

Не вважаються дискримінацією за ознакою статі: спеціальний захист жінок під час вагітності, пологів та грудного вигодовування дитини; обов`язкова строкова військова служба для чоловіків, передбачена законом; різниця в пенсійному віці для жінок і чоловіків, передбачена законом; особливі вимоги щодо охорони праці жінок і чоловіків, пов`язані з охороною їх репродуктивного здоров`я; позитивні дії.

Словосполучення «що мають дітей» у наведеному контексті положень ч.2 ст. 32 КУпАП безвідносно до будь-яких інших обставин, крім як факт належності жінці дитини, яка має вік до 12 років. При цьому, ця заборона не має позитивного характеру цієї дії та не пов`язана із спеціальним захистом жінок під час вагітності, пологів та грудного вигодовування дитини, а також щодо охорони праці.

Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави для висновку, що положення ч.2 ст. 32 КУпАП щодо заборони застосування адміністративного арешту лише до жінок, що мають дітей віком до дванадцяти років, є привілеєм за ознакою статі, оскільки аналогічної норми не передбачено щодо чоловіків, що мають дітей віком до дванадцяти років.

Отже, суд доходить висновку, що цей «привілей» є дискримінаційним по відношенню до чоловіків, що мають дітей віком до дванадцяти років.

За вищенаведених обставин, з огляду на завдання КУпАП, визначені у статті 1, оскільки законом передбачено привілей для жінок, що пом`якшує відповідальність, але є дискримінаційним за ознакою статі, суд застосовує його до чоловіків.

У зв`язку з цим, оскільки ОСОБА_1 має дитину віком до дванадцяти років, до нього не може бути застосовано стягнення у виді адміністративного арешту.

При цьому, санкція статті 183-2 КУпАП не передбачає іншого виду стягнення крім адміністративного арешту.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП перебачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Оскільки суд дійшов висновку, що за вищенаведених обставин на даний час на ОСОБА_1 не може бути накладене стягнення, передбачене статтею 183-2 КУпАП, відсутній акт, який встановлює адміністративну відповідальність за це правопорушення щодо ОСОБА_1 .

На підставі викладеного,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 183-2 КУпАП, закрити на підставі п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі до Київського апеляційного суду апеляційної скарги через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя Д. В. Свояк