ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2019 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Сазонова М.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 11 серпня 2019 року о 12 год. 05 хв. керував транспортним засобом «BMW 745і» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Митрополита А.Шептицького, буд. 4-а в м. Києві з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: характерний запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покрову, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою провину не визнав, показав, що дійсно 11 серпня 2019 року о 12 год. 05 хв. він їхав у якості пасажира в транспортному засобі « BMW 745і» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Митрополита А.Шептицького, буд. 4-а в м. Києві, яким керувала його знайома дівчина, їх зупинили працівники поліції, начебто через перетин подвійної суцільної смуги. Оскільки він веде свій відео блог, він вирішив провести соціальний експеримент, який хотів зняти на відео реєстратор. Коли вони зупинились, він помінявся місцями з дівчиною та сів за кермо, він був у нетверезому стані, таким чином вирішив спровокувати працівників поліції, щоб вони склали протокол, а після чого показати відеозапис того, що він не керував транспортним засобом. Поряд з цим, як виявилось в подальшому відео реєстратор був не заряджений, а тому відеозапис не здійснювався, вважає, що працівниками поліції незаконно складено протокол, оскільки він не керував транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, крім того зазначив, що взагалі в нього відсутнє посвідчення водія.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в якому суть правопорушення викладена конкретно з ідентифікацією ключових деталей ймовірного діяння.

Як вбачається з відеозапису, працівниками патрульної було зупинено транспортний засіб «BMW 745і» д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався попереду транспортного засобу патрульної поліції, за кермом якого перебував саме ОСОБА_1 , а автомобілі так само перебувала дівчина на пасажирському передньому сидінні. Працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 проходження огляду на стан сп`яніння, на що останній відмовився.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

В матеріалах справи наявні письмові пояснення свідків, які вказують на те, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в їх присутності.

Покази ОСОБА_1 в частині проведення соціального експерименту та того, що він не перебував за кермом транспортного засобу, коли останній рухався, суд не сприймає, та вважає їх лінією захисту задля уникнення покарання за вчинене адміністративне правопорушення та спростовуються наданими відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції.

Оскільки, як вбачається з протоколу, в ньому в повній мірі викладено суть правопорушення, зокрема він складений саме за відмову ОСОБА_1 від проходження освідування на стан сп`яніння в установленому законом порядку, що згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП є самостійним складом правопорушення.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд, у відповідності до положень ст. 251 та ст. 252 КУпАП, вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

При накладені адміністративного стягнення на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Як вбачається з екзаменаційної картки водія ОСОБА_1 , ним було отримане посвідчення водія НОМЕР_3 від 24.09.2013 року, категорія В, інші посвідчення відсутні.

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 09.11.2016 року ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Відповідно до п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Таким чином, на думку суду, адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами ОСОБА_1 застосовано не може бути, оскільки він вже позбавлений права керувати транспортними засобами, а нового посвідчення водія не отримував.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 30, 33, 130, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 10200 (десять тисяч двісті) грн., без позбавленням права керувати транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 грн.

Роз`яснюється, що в разі не сплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: