печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2019 року суддя Печерського районного суду м. Києва Шапутько С. В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

-за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

01.06.2019 о 00 год. 40 хв. в м. Києві по вул. П.Скоропадського, 5, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Шевролет Авео, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання з`явився ОСОБА_1 , який надав пояснення по суті справи, а саме те, що він, ОСОБА_1 , 30.05.2019 близько опівночі віз пасажирів (через інтернет додаток Уклон) від площі Перемоги до спального району Позняки. В районі Бесарабського ринку був зупинений працівниками поліції біля розважального центру «Арена». Інспектор поліції повідомив ОСОБА_1 про підозру перевищення допустимої кількості пасажирів в даній моделі автомобіля. Він запропонував поліцейському складати постанову, якщо дана підозра відповідає дійсності. Натомість інспектор попросив ОСОБА_1 вийти з машини і почав ставити питання, чи він таксує, чи є в нього ліцензія на таксування, чи вказано в страховому полісі, що машина використовується, як таксі. Після вичерпних відповідей на всі запитання Інспектор посвітив ОСОБА_1 в очі ліхтариком і запропонував проїхати в медичний заклад для проходження перевірки на наркотичне сп`яніння.

ОСОБА_1 вважає, що описані вище дії працівників поліції були протиправними та не відповідали вимогам чинного законодавства України.

ОСОБА_1 вважав, що працівниками поліції були грубо порушені вимоги пунктів 1-9 ч. 1 ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію», якими визначений вичерпний перелік випадків, які надають право працівнику поліції зупинити транспортний засіб.

Також ОСОБА_1 наголосив на тому, що у поліцейських не було жодної правової підстави зупиняти транспортний засіб, яким він керував, а підстави, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, неможливо помітити під час руху транспортного засобу.

В той час поліцейські зіслалися на п. 2.5 Правил дорожнього руху, що ОСОБА_1 також здалося підозрілим у зв`язку з тим, що вимогами п. 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій зобов`язаний пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин саме на вимогу працівника міліції, а не поліцейського.

Враховуючи даний факт ОСОБА_1 наголосив, що невідповідність Правил дорожнього руху нормативно- правовим актам, які регулюють діяльність поліції, під час складання протоколу і про адміністративне правопорушення саме за відмову водія проходити огляд на стан сп`яніння на вимогу працівника міліції, то саме це виключає склад адміністративного правопорушення у діях водія. Оскільки у відповідності до норм чинного законодавства працівника міліції юридично не існує з 01.01.2017 р.

ОСОБА_1 вказав на те, що незважаючи на усі описані вище протиправні дії працівників поліції, він погодився проїхати в медичний заклад, але попередив, що вимагатиме і від них проходження тесту в лікарні на підставі їхніх неадекватних дій, які викликали і в ОСОБА_1 підозру в наркотичному сп`янінні працівників поліції.

Однак інспектори ОСОБА_1 до медичного закладу не доправили, а наказали чекати інший патруль у зв`язку з тим, що у них закінчилися бланки протоколів.

Коли приїхав інший патруль, інспектор спитав, чи згоден ОСОБА_1 пройти медичне освідчення на стан сп`яніння, відповів, що згоден, але лише з тим патрулем, який його зупинив, та за умови, що працівники поліції також пройдуть огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Пратиправність дій працівників поліції, на думку ОСОБА_1 , полягала у порушенні ними вимог ч.6 ст.266 КУпАП, згідно з якими «Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України».

Не давши ніякого зрозумілого пояснення поліцейські почали зупиняти водіїв інших транспортних засобів і вимагали у них підписати у якості свідків ще порожній бланк «Протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 277769».

ОСОБА_1 вважає, що працівники грубо порушили вимоги ч. 6 ст. 266 КупАП та порядок направлення водіїв транспортних засобів для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння сп`яніння, передбачений вимогами п. 8, п. 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

ОСОБА_1 просив провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу зазначеного правопорушення.

Також до суду було подано клопотання захисника ОСОБА_1 . адвоката Слободської І.А., в якій вона зазначила, що водій ОСОБА_1 , який притягається у даній справі про адміністративне правопорушення за ст.. 130 КУпАП, не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, але наполягав на тому, щоб такий медогляд був проведений відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, як це встановлено вимогами ч.1 ст. 130 КУпАП та вимогами п. 2.5 ПДР.

Вказала на те, що у матеріалах даної справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейських у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння

Таким чином, захисник вважає, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про наявність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності порушення вимог п. 2.5 ПДР, а її вина не може ґрунтуватися на припущеннях, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також ОСОБА_1 до суду було подано клопотання про виклик свідків, а саме: старшого лейтенанта поліції інспектора Порхача Д . О . , члена екіпажу, який здійснював зупинку транспортного засобу ОСОБА_3 . Також в матеріалах справи були наявні відомості про свідків даного адміністративного правопорушення, а саме про ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Наведені вище свідки, будучи повідомленими про місце, дату та час розгляду справи судом, шляхом направлення смс-повідомлення на номер телефону наявний в матеріалах справи, судових повісток, не з`явились, пояснень у справі не надали.

З урахуванням того, що подія правопорушення зафіксована на нагрудну камеру поліцейського, суддя вважав достатніми в матеріалах провадження для прийняття обґрунтованого рішення по справі, а тому вважав можливим розглянути справу про адміністративне правопорушення у відсутність свідків.

У матеріалах справи присутній диск з відео з боді-камер працівників поліції. Дослідивши дане відео суд приходить до висновку, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння і при пропозиції проїхати до медичного закладу на огляд, що безпосередньо зафіксовано відеозаписом. Також відеозаписом стверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в присутності понятих.

Отже, вивчивши та оцінивши наявні матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується доказами, наявними у справі про адміністративне правопорушення, а саме даними, що містяться в:

-протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 277769;

-долучених до протоколу поясненнях свідків, якими зафіксовано відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння;

-відеозаписі з боді камер працівника поліції.

Дії ОСОБА_1 суддя кваліфікує за ч. 1 ст.130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Заперечення захисту спростовані матеріалами справи.

При призначенні стягнення правопорушнику суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суддя дійшов до висновку, що з метою виховання правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень необхідним і достатнім для ОСОБА_1 буде адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами.

Керуючись, ст. ст. 130, 221, 275-280, 283-287 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,03 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя С. В. Шапутько