ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«02» жовтня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої - судді Фаріонової О.М.

за участю секретаря Тимошенка О.С.

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Гриненка І.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Гриненка І.І. на постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 серпня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює в ТОВ НПК «Аметист» водій, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно постанови судді, 03 липня 2019 року о 02 год. 30 хв. в м. Миколаєві по вул. Озерній, 15, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ 2705 14, державний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Результат аналізу в присутності двох свідків за допомогою газоаналізатору Драгер на місці склав 2,09 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Гриненко І.І. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Стверджує, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а знаходився біля автомобіля. А з пояснень свідків, які не викликались до суду та не були допитані судом, не можна однозначно встановити, що транспортний засіб був зупинений та що за кермом перебував саме ОСОБА_1

Зазначає, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу Драгер, який не був дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. На думку захисника, результати тестування на алкоголь за допомогою зазначеного приладу, не можна вважати належним доказом встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Апелянт вказує, що ОСОБА_1 у протоколі зазначив, що пояснення надасть у суді. Зазначене свідчить про те, що він не надав безумовну згоду та не визнав факту перебування у стані алкогольного сп`яніння. Захисник вважає, що у такому випадку поліцейські повинні були направити ОСОБА_1 до медичного закладу для повторного проведення огляду, чого вони не зробили.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Гриненка І.І . на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, апеляційний суд встановив наступне.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 вказаних вимог закону не дотримався, допустив формальне ставлення до вирішення справи, з`ясував обставини неповно та не всебічно, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення.

Приймаючи рішення, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. В обґрунтування цих висновків, суддя послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, результати тестування на алкоголь, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також на дані, які містяться на відеозаписі з нагрудної камери поліцейських.

З огляду на ці докази, суддя дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З цими висновками суд апеляційної інстанції не погоджується, з огляду на наступне.

Так, як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №283341, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Результат аналізу в присутності двох свідків за допомогою газоаналізатору Драгер на місці зупинки транспортного засобу склав 2,09 проміле.

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів вбачається, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, показник якого склав 2,9 проміле та погодився з результатами цього огляду.

Однак, дані, які викладені в акті огляду про те, що ОСОБА_1 погодився з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, не відповідають дійсності.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення пояснення про те, що свої пояснення він надасть у суді, ОСОБА_1 написав під диктовку поліцейських. Хоча останній заперечував обставини, які у ньому викладені, та просив доставити його до медичного закладу.

Крім того, з письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слідує, що ОСОБА_1 погодився з результатами тестування на алкоголь. Однак, зазначені пояснення не відповідають дійсності та спростовуються даними відеозапису, де зафіксовано, що ОСОБА_1 у присутності свідків висловив незгоду з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння та просив доставити його до медичного закладу.

Дослідивши під час апеляційного розгляду відеозапис з нагрудної камери поліцейського, суд встановив, що після продуття приладу Драгер, ОСОБА_1 з результатами тестування не погодився та забажав їхати до медичного закладу. Тому, апеляційний суд вважає слушними доводи захисника про те, що працівники поліції повинні були направити ОСОБА_1 до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, оскільки на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не погодився з результатами тестування на алкоголь.

Порядок проведення огляду водія на стан сп`яніння передбачений ст. 266 КУпАП.

Окрім того, процедура проведення огляду водіїв на виявлення стану сп`яніння закріплена у Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735.

Так, відповідно до п. 6 розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Відповідно до п. п. 6, 7, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Зазначених вимог законодавства працівники поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 не дотрималися.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що працівники поліції порушили процедуру проведення огляду водія ОСОБА_1 на виявлення стану алкогольного сп`яніння, оскільки після висловлення незгоди з результатами тестування на алкоголь на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 не направили до медичного закладу, як це передбачено законодавством.

Отже, під час апеляційного розгляду не спростовані доводи апелянта про незаконність оскаржуваної постанови, а під час розгляду справи в суді першої інстанції, суд не звернув уваги на допущені працівниками поліції порушення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не взяв до уваги дані, що відображені на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, де ОСОБА_1 висловив незгоду з результатами тестування та забажав поїхати до медичного закладу для проведення повторного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Тобто, суддя місцевого суду з`ясував обставини неповно та не всебічно, що загалом призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення.

З огляду на наведене, висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.9 «а» ПДР України є невірними, оскільки в суді не доведено наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Тому постанова судді підлягає скасуванню, а справа - закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, суд ,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Гриненка І.І. задовольнити.

Постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 серпня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Фаріонова