ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року. Суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Вітер І.Р., розглянувши матеріали, які надійшли від Володимир-Волинського відділу поліції ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 055803 від 26 вересня 2019 року вбачається , що 26 вересня 2019 року о 20 годині 30 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи в парку «Слов`янський» у місті Володимир-Волинському та виражався нецензурною лайкою в присутності громадян, на законну вимогу працівників Національної гвардії не реагував при цьому висловлювався в грубій формі в адресу солдат Національної гвардії та поліцейського, погрожував фізичною розправою.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину заперечив. Зазначив, що поліцейські самовільно та безпричинно почали застосування по відношенню до нього фізичної сили, внаслідок чого виражався до них нецензурною лексикою. Самостійно погодився пройти до відділу поліції, при цьому непокори не вчиняв.

Суд заслухавши думку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.185 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до диспозиції ст.185 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Адміністративна відповідальність за цією статтею настає за відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи.

Як вбачається з протоколу, дії ОСОБА_1 полягали у образах з використанням нецензурної лайки поліцейських, погрозах поліцейським фізичною розправою.

Описані у протоколі дії ОСОБА_1 є іншими правопорушеннями, а відтак не вірно кваліфіковані за ст.185 КУпАП.

За змістом протоколу є незрозумілим чи висловлювалися поліцейськими в адресу ОСОБА_1 будь-які розпорядження або вимоги, якими були вказані вимоги, чи були вони законними, чи відмовлявся ОСОБА_1 їх виконувати.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій і є одним з основних джерел доказів, який повинен бути складений з дотриманням всіх процесуальних вимог.

У відповідності до ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, суд звертає увагу, що обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст.251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Наявний в матеріалах справи протокол не є підтверджуючим доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, оскільки не відповідає дійсним обставинам справи, складений всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, зокрема, не розкрито суть адміністративного правопорушення, не зазначено фактичних даних, які б вказували на наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП в поведінці ОСОБА_1 .

Виходячи із вищезазначеного, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись п.1 ст. 247, п.3 ст.284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.185 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя (підпис).

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського міського суду І.Р. Вітер