Справа № 308/411/19
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

22.02.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1,

в с т а н о в и в :

постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 січня 2019 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1, гр. України, менеджер із реклами в ТОВ «Західна інвестиційна компанія,

визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП адміністративного правопорушення й на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384,20 гривень у дохід держави.

Згідно постанови, 11 січня 2019 року о 10 год. 50 хв., ОСОБА_1 виявлений прикордонним нарядом «Перевірка документів» на в'їзд в Україну в пункті пропуску «Чоп Тиса» при спробі незаконного перетину державного кордону України із Угорщини в Україну, зокрема, ОСОБА_1 пред'явив на паспортний контроль закордонний паспорт гр. Угорщини № НОМЕР_1, виданий 18.01.2017, чим порушив вимоги Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною. Посилається на те, що висновок суду про наявність у його діях складу передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП адміністративного правопорушення, є помилковим, оскільки 11.01.2019 від заїжджав в Україну як громадянин Угорської Республіки та відповідно надав правовстановлюючий документ - паспорт громадянина Угорської Республіки, а суд першої інстанції, безпідставно вдавшись до оцінки правомірності множинності громадянства, необґрунтовано піддав сумніву справжність його паспорта як громадянина Угорської Республіки. Разом із тим, вказує на те, що в судовому засіданні визнав факт перетину кордону на підставі паспорту громадянина Угорської Республіки, а не свою вину в скоєнні передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП адміністративного правопорушення, у зв'язку із чим, твердження суду про те, що він визнав свою вину не відповідає дійсності. Просить постанову скасувати, а провадження в справі закрити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова судді підлягає до скасування з таких підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи вищенаведених вимог закону місцевим судом не дотримано, а складеному щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення та іншим матеріалам справи належної оцінки дано не було.

Так, диспозицією статті 204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу чи без дозволу відповідних органів влади.

У підтвердження висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП адміністративного правопорушення суд послався на протокол про адміністративне правопорушення серії 3хРУ № 333190 від 11.01.2019 та матеріали справи, не зазначивши які саме матеріали досліджувались судом, і які саме факти та обставини підтверджують матеріали.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 248 КУпАП визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1, маючи намір в'їхати в Україну подав документи, які надають право як в'їзду в Україну, так і виїзду з України - закордонний паспорт громадянина Угорщини.

Указане підтверджується у тому числі й наведеними в апеляційній скарзі доводами.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 має закордонний паспорт громадянина Угорщини серії НОМЕР_1, терміном дії з 18.01.2017 до 25.02.2022, за яким він 11.01.2019 в'їжджав на територію України як громадянин Угорщини.

З рапортів інспектора прикордонного контролю 2 категорії відділення прикордонної служби «Тиса» Загрибайленко Т. М. та начальника 2 групи ІПК відділення інспекторів прикордонної служби «Тиса» Печенік Ю. О. убачається, що 11 січня 2019 року о 10 год. 50 хв., ОСОБА_1, у пункті пропуску «Чоп (Тиса)» під час перетинання державного кордону із Угорщини в Україну на паспортний контроль пред'явив не відповідний паспортний документ - паспорт громадянина Угорщини НОМЕР_1, виданий 18 січня 2017 року.

Ксерокопією наявного у матеріалах справи про адміністративне правопорушення паспорта серії НОМЕР_1, підтверджено, що 18.01.2017 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, видано паспорт громадянина Угорщини, терміном дії до 25.02.2022.

Ксерокопією наявного у матеріалах справи про адміністративне правопорушення паспорта серії НОМЕР_2, підтверджено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, видано паспорт громадянина України для виїзду за кордон, терміном дії до 16.07.2020.

У матеріалах справи відсутні які-небудь дані, які підтверджують, що паспорт громадянина Угорщини серії НОМЕР_1, виданий 18.01.2017 на ім`я ОСОБА_1 (ОСОБА_1), який 11 січня 2019 року о 10 год. 50 хв., ОСОБА_1, пред'явив у пункті пропуску «Чоп (Тиса)» під час перетинання державного кордону із Угорщини в Україну, є підробленим.

Наведені вище докази достовірно підтверджують, що 11 січня 2019 року о 10 год. 50 хв., ОСОБА_1, пред'явив у пункті пропуску «Чоп (Тиса)» під час перетинання державного кордону із Угорщини в Україну, на паспортний контроль паспорт громадянина Угорщини серії НОМЕР_1, виданий 18.01.2017 на ім`я ОСОБА_1 (ОСОБА_1), терміном дії до 25 лютого 2022 року, який є офіційним документом, достовірність якого не оспорюється і який надає певні права.

Апеляційний суд, дослідивши наведені вище докази, давши їм відповідну оцінку, вважає, що суд першої інстанції безпідставно піддав сумніву справжність паспорта громадянина Угорщини, а відтак і право ОСОБА_1 як громадянина Угорщини на перетин кордону із пред'явленням цього документа, при цьому, необґрунтовано вдавшись до оцінки правомірності множинності громадянства особи, замість встановлення факту чи було вчинено адміністративне правопорушення, суть та склад правопорушення й, чи винна особа в його вчиненні.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 був виявлений прикордонним нарядом «Перевірка документів» на в'їзд в Україну в пункті пропуску «Чоп Тиса» при спробі незаконного перетину державного кордону України з Угорщини в Україну, не ґрунтується на фактичних обставинах справи, у зв'язку із чим, доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими й заслуговують на увагу.

Одночасно, апеляційний суд вважає, що позиція суду першої інстанції відносно тлумачення громадянства із запереченнями його множинності суперечить принципам Європейської Конвенції " Про громадянство" від 06.11.1997, ратифікованою Україною Законом від 20.09.2006, згідно якої Україна зобов`язалася гарантувати права громадян із множинним громадянством, зокрема, ст. 17, відповідно до якої, визначаючи права та обов`язки, пов`язані із множинним громадянством: громадяни держави - учасниці, які мають інше громадянство, мають на території держави учасниці, в якій вони проживають, ті самі права та обов`язки, як і інші громадяни держави-учасниці.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП адміністративного правопорушення, наявними в матеріалах справи доказами не доведена, а тому, постанова місцевого суду як незаконна підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1, задовольнити.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 січня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан