Номер провадження: 33/813/92/19
Головуючий у першій інстанції Лупенко А. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

при секретарі - Чепрас А.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 11.10.2018 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.124,ч.1ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 11.10.2018 на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За змістом постанови 31.07.2018, приблизно о 21:30, ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «NISSAN», державний номер НОМЕР_1, по вул. Люстдорфська дорога, 52 в м. Одесі, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, не врахувала дорожню обстановку та не дотрималася безпечного інтервалу, допустила зіткнення з автомобілем марки «TOYOTA», державний номер НОМЕР_2, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

До суду першої інстанції ОСОБА_2 було подано заяву про відкладення розгляду справи через хворобу, однак справу розглянуто судом першої інстанції за відсутності ОСОБА_2, без задоволення її заяви.

ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, просить скасувати постанову та ухвалити нову, якою провадження у адміністративній справі закрити за відсутністю складу правопорушення, оскільки:

- розгляд справи за її відсутністю позбавив можливості надати пояснення, що на момент дорожньо-транспортної пригоди за кремом автомобіля марки «NISSAN», державний номер НОМЕР_1, знаходився ОСОБА_3;

- суд першої інстанції не надав правової оцінки поясненням ОСОБА_3, що автомобілем марки «NISSAN», державний номер НОМЕР_1, на час пригоди керував він, а не ОСОБА_2;

- патрульні поліції не мали достатньої правової підстави для доставки її до медичного закладу для перевірки на стан алкогольного сп'яніння, оскільки вона автомобілем не керувала;

- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є недопустимим доказом у даній справі;

- постанова суду першої інстанції не відповідає процесуальним вимогам, оскільки резолютивною частиною постанови її не визнано винною, а лише притягнуто до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та її захисник ОСОБА_4 підтримали доводи скарги, наполягали на її задоволенні.

ОСОБА_5, другий учасник дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль якого було пошкоджено, 28.11.2018 з'явився в перше судове засідання, після повідомлення судом про надходження заяви ОСОБА_3 про те, що він був водієм автомобіля на час пригоди, просив відкласти розгляд справи для отримання юридичної допомоги, в наступні судові засідання не з'явився без пояснення причин, незважаючи на неодноразові виклики суду.

28.11.2018 ОСОБА_5 склав письмову заяву та передав її через ОСОБА_2, в якій змінив свої первісні показання, зазначив, що автомобілем марки «NISSAN» керував ОСОБА_3, ОСОБА_2 знаходилася в автомобілі, претензій ні матеріального, ні морального характеру до них не має (а.с.61).

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, яка притягається до відповідальності, її захисника, допитав свідків, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 31.07.2018, приблизно о 21:30, на вул. Люстдорфська дорога, 52, в м. Одесі, сталася дорожньо - транспортна пригода, внаслідок якої водій автомобілю марки «NISSAN», державний номер НОМЕР_1, належний ОСОБА_6, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «TOYOTA», державний номер НОМЕР_2, який був припаркований на узбіччі дороги, транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Протокол про порушення Правил дорожнього руху за ст.124 КУпАП від 31.07.2018 підписаний ОСОБА_2 без зауважень (а.с.1).

Викликані на місце події працівники поліції ОСОБА_7, ОСОБА_8 зафіксували факт перебування в автомобілі марки «NISSAN», державний номер НОМЕР_1, водія ОСОБА_2, яка на час їх прибуття перебувала за кермом автомобіля, і з часу прибуття на місце пригоди працівників поліції ними здійснювався відеозапис подій камерою нагрудного спостереження, запис був долучений до справи та відтворений в судовому засіданні апеляційного суду (а.с.20).

Також працівниками поліції на місці пригоди складена схема місця ДТП, на якій є підписи про ознайомлення з нею водіїв ОСОБА_2, ОСОБА_5, із зазначенням ідентифікаційних ознак автомобілів на підставі свідоцтв про їх реєстрацію та належних їм посвідчень водіїв, яка підписана кожним з учасників без зауважень (а.с.2).

ОСОБА_2 від надання пояснень по факту дорожньо - транспортної пригоди на місці подій в порядку ст.63 Конституції України відмовилася (а.с.4).

З пояснень від 31.07.2018 на місці ДТП водія ОСОБА_5 вбачається, що на час зіткнення він в автомобілі марки «TOYOTA», державний номер НОМЕР_2, не знаходився, оскільки залишив його на узбіччі дороги в місці для зупинки. Відійшовши від нього на кілька метрів, побачив, як автомобіль марки «NISSAN», державний номер НОМЕР_1, зіткнувся з його автомобілем, після цього проїхав близько 40 метрів, ледве не збив двох пішоходів, та зупинився. Він одразу підійшов до автомобіля марки «NISSAN» з метою з'ясування того, чи потрібна медична допомога, та побачив, що за кермом автомобіля перебувала жінка з явними ознаками алкогольного сп'яніння (а.с.3).

ОСОБА_2 31.07.2018 була направлена на медичний огляд з метою перевірки на стан сп'яніння і висновком КЦП «ООМЦПЗ» від 01.08.2018, складеним в 00 годині 55 хвилин, встановлено, що вона перебувала у стані сп'яніння (а.с.15).

Від підпису про ознайомлення з медичним висновком та протоколом від 01.08.2018 про керування у стані сп'яніння за ст.130 КУпАП ОСОБА_2 відмовилася у присутності свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10 (а.с.14,15,16,17).

Встановлено, що дорожньо - транспортна пригода сталася приблизно о 21 годині 30 хвилин, протокол про обставини ДТП складений працівниками поліції 31.07.2018 о 22 годині 30 хвилин, з відеозапису №, яка є першою фіксацією подій, вбачається, що о 22 годині ОСОБА_2 знаходиться за кермом автомобіля марки «NISSAN JUKE», а сам автомобіль знаходиться посередині дороги за адресою: вул.Люстдорфська дорога,52 в м.Одесі та розташований так, як зображено на схемі місця ДТП. З запису також видно, що на запитання працівника поліції ОСОБА_2 відповідає, що вона їхала, при цьому протягом всього часу запису інші особи в автомобілі відсутні (а.с.20).

Про те, що ОСОБА_2 повідомлено про складання щодо неї протоколу за ст.124 КУпАП, вбачається з відеозапису о 23 годині 31 хвилині №, на якому відсутні відомості про те, що вона повідомляє про іншу особу - водія (а.с.20), наступні відеозаписи також не містять відомостей про те, щоб ОСОБА_2 повідомляла, що за кермом була інша особа, а на відеозапису № о 02 годині 04 хвилині вона в розмові повідомляє про керування автомобілем (а.с.20).

В судовому засіданні працівники поліції ОСОБА_7, ОСОБА_8 підтвердили, що протягом часу від прибуття на місце пригоди і до відбуття разом із ОСОБА_2 до медичного закладу для обстеження на стан сп'яніння, ніхто не повідомляв про те, що за кермом автомобіля під час зіткнення була не ОСОБА_2, а інша особа.

Свідок ОСОБА_10, який знаходився на місці пригоди з перших часів і супроводжував працівників поліції разом із ОСОБА_2 до медичного закладу підтвердив, що ані ОСОБА_2, ані інші особи не повідомляли, що не вона перебувала за кермом автомобіля на час зіткнення.

Саме від ОСОБА_2 отримане посвідчення водія та документи на автомобіль, відомості про які занесені до протоколу та схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, докази того, що вони були надані іншою особою не представлені, відтак відомостей щодо іншої особи водія у працівників поліції не було.

Зважаючи на такі обставини, протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП з очевидністю міг бути складений лише щодо ОСОБА_2

До суду апеляційної інстанції разом із апеляційною скаргою надійшла заява ОСОБА_3 про те, що він, а не ОСОБА_2, керував автомобілем марки «NISSAN JUKE», державний номер НОМЕР_1, який належить матері ОСОБА_6, а ОСОБА_2 перебувала на пасажирському сидінні. У заяві зазначено, що через деякий час, рухаючись у автомобілі у напрямку житлового масиву «Черемушки» у м.Одеса по вул.Люстдорфська дорога, в районі будинку №52, його підрізав автомобіль марки та номер якого він не пам'ятає, тому він різко прийняв вправо на зненацька вдарив задні фари припаркованого порожнього автомобіля марки «TOYOTA», державний номер НОМЕР_2. При цьому він отримав удар в область перенісся і в нього потекла кров, і щоб отримати медичну допомогу він направився у аптеку за ліками. Коли він зупинив кровотечу та повернувся, то на місці пригоди вже знаходилися поліцейські, водій ОСОБА_5 та група невідомих осіб, які здійснювали фото та відео зйомку. Він пояснив поліцейським, що він перебував за кермом, а не ОСОБА_2, пройшов тест на вживання алкоголю, який показав, що він тверезий. ОСОБА_2 в цей час вже сумісно з патрульними відправилася для проходження медичного огляду з метою виявлення алкогольного сп'яніння. Коли вона повернулася, то пояснила, що залишаючись у автомобілі, намагалася відігнати авто з проїжджої частини, щоб не заважати руху інших автомобілів, але машину з місця ДТП не відігнала, лише намагалася пересісти за кермо (а.с.39).

В судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_3 пояснив, що перебуваючи за кермом автомобіля марки «NISSAN JUKE», зіткнувся з автомобілем ОСОБА_5, але був відсутнім під час приїзду поліції, оскільки відійшов до аптеки для отримання невідкладної медичної допомоги через пошкодження обличчя під час зіткнення, ОСОБА_2 перебувала на пасажирському сидінні і автомобілем не керувала. При цьому назву аптеки, а також детально про місце її розташування не пам'ятав, і пояснення щодо інших обставин пригоди носили узагальнюючий характер, без відповідей про конкретні деталі пригоди. Він також стверджував, що під час зіткнення водій ОСОБА_5 разом з братом перебували у власному автомобілі. На місці пригоди від підписав протокол про адміністративне правопорушення, який не був заповнений в частині відомостей щодо особи порушника та складу адміністративного правопорушення. Автомобіль марки «NISSAN JUKE», яким він керував належить його матері, полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності при керуванні цим транспортним засобом ним представлено не було, хоча він повідомив суд про його наявність.

Разом із тим, в матеріалах справи є розписка ОСОБА_3 на ім'я начальника УПП в Одеській області, написана 01.08.2018 ним власноруч, що він зобов'язується доставити автомобіль марки «NISSAN», державний номер НОМЕР_1, яким керувала його дружина ОСОБА_2 на автостоянку (а.с.18).

Пояснюючи очевидні розбіжності між поясненнями в суді із складеною власноруч розпискою про те, що автомобілем марки «NISSAN», державний номер НОМЕР_1, керувала його дружина ОСОБА_2, повідомив про її написання зі слів працівника поліції, без замислення над змістом, з метою уникнення конфлікту та задля повернення автомобіля, який йому відмовлялися віддати.

З відповіді ГУНП в Одеській області від 14.12.2018 вбачається, що 01.08.2018 о 02 годині 03 хвилини надійшло повідомлення ОСОБА_3 зі скаргою на працівників поліції, які без поважних причин евакуюють його автомобіль, тому на місце пригоди виїхав екіпаж Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП НПУ «Океан-0151» (а.с.99).

З відеозапису, який здійснювався працівникам поліції видно, що з часу їх прибуття на місце пригоди і до часу від'їзду до медичного закладу ОСОБА_3 був відсутнім, відтак об'єктивно факт його перебування за кермом не зафіксований.

За твердженнями ОСОБА_3, ОСОБА_2, працівники поліції безпідставно склали протокол про порушення щодо особи, яка не перебувала за кермом; примусово доставили її для обстеження на стан сп'яніння; змусили ОСОБА_3 підписати не заповнений протокол та написати розписку про перебування за кермом ОСОБА_2 тоді, коли він з очевидністю знав про те, що кервав автомобілем сам.

Надаючи оцінку таким доводам, суд враховує:

-01.08.2018 о 02 годині 30 хвилин ОСОБА_3 звертався на лінію «102» зі скаргою на те, що працівники поліції без поважних причин евакуюють його автомобіль, тобто вже 01.08.2018 він усвідомлював та мав можливість подати скаргу, за викликом на місце виїжджав екіпаж Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП НПУ «Океан-0151», але неправомірність дій вбачав лише у відмові надати автомобіль для евакуації;

-ОСОБА_2 02.08.2018 зверталася із заявою на ім'я начальника управління патрульної поліції в Одеській області про те, щоб передати адміністративну справу щодо неї для розгляду за місцем проживання до Суворовського районного суду м.Одеси, тобто вже 02.08.2018 могла реалізувати право звернення до начальника поліції, але обмежилася заявою про визначення місця розгляду справи;

-при поданні заяви до суду першої інстанції про відкладення справи ОСОБА_2 не повідомляла, що адміністративне правопорушення вчинено іншою особою, а про перебування за кермом автомобіля ОСОБА_3 вперше зазначила лише в апеляційній скарзі на постанову суду;

-заява ОСОБА_3 про визнання себе учасником ДТП засвідчена нотаріально 22.10.2018, тобто після розгляду справи судом першої інстанції;

-пояснення ОСОБА_3 про перебування ОСОБА_5 із братом в автомобілі під час зіткнення, надані в судовому засіданні, суперечать як його власним поясненням, викладеним у заяві до суду, так і первісним поясненням ОСОБА_5, який стверджував, що на час пригоди у власному автомобілі не знаходився;

-пояснення ОСОБА_3 в судовому засіданні про належність автомобіля марки «NISSAN», державний номер НОМЕР_1,його матері, суперечить його письмовій заяві від 22.10.2018, що він належить матері ОСОБА_2;

-до протоколу про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП та схеми місця ДТП внесені відомості про посвідчення водія ОСОБА_2, при цьому докази примусового його вилучення відсутні, відтак надані нею, а не іншою особою;

-при безпрецедентних порушеннях закону працівниками поліції за доводами ОСОБА_3 - юриста за освітою, колишнього працівника прокуратури, працюючого за освітою, на чому він наголошував в судовому засіданні, та ОСОБА_2 - юриста, слідчого поліції, при усвідомленні негативних наслідків складання протоколів щодо останньої, не повідомили про них у встановлений спосіб та не навели обґрунтованих причин, які перешкоджали повідомленню;

-під час пригоди не скористалися нагодою звернути увагу на неправомірні дії поліції осіб, які з власної ініціативи здійснювали відеозапис подій з початку повідомлення про ДТП та супроводжували ОСОБА_2 до медичного закладу.

Викладене за відсутності об'єктивних відомостей про перебування за кермом автомобіля ОСОБА_3 на час дорожньо - транспортної пригоди не надає вважати встановленими такі обставини.

Факт отримання ОСОБА_3 автомобіля марки «NISSAN» для евакуації, і, навіть, звернення до поліції викладеного не спростовують, оскільки є лише підтвердженням прибуття на місце подій пізніше та отримання автомобіля для евакуації.

Не можуть бути прийняті до уваги письмові пояснення ОСОБА_5 від 28.11.2018 (а.с.61), оскільки вочевидь суперечать його первісним поясненням на місці пригоди, з'явившись в перше судове засідання, він про такі не повідомляв, а після отримання інформації про надходження до суду заяви ОСОБА_3 про визнання винним у пригоді, заявив клопотання про відкладення розгляду справи для отримання юридичної допомоги.

Після цього він від подальшої участі у справі самоусунувся, на виклики суду для надання пояснень не з'явився, відтак змінені пояснення в суді не надавав, тому суд не вправі прийняти їх у якості доказу, отриманого у встановленому законом порядку.

Не приймаються до уваги та не можуть бути доказом письмові пояснення ОСОБА_11 (а.с.57), викладені ним в письмовій заяві від 24.11.2018, оскільки на стадії до судового розгляду як свідок чи понятий він не залучався, працівниками поліції не допитувався, об'єктивні відомості про те, що він був свідком подій у справі відсутні, як свідок у суді не допитувався.

Зважаючи на такі обставини, належні та допустимі докази на підтвердження того, що інша особа, а не ОСОБА_2, перебувала за кермом автомобіля відсутні, тому доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Факт перебування ОСОБА_2 у стані сп'яніння підтверджений висновком КЦП «ООМЦПЗ» від 01.08.2018, складеним в 00 годині 55 хвилин (а.с.15), справжність якого не спростована, відтак він є доказом у справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не встановлена вина ОСОБА_2 спростовуються текстом постанови суду, в якій зазначено, що її вина встановлена та підтверджена, і її зміст не суперечить вимогам п.1ч.1ст.284 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що справу розглянуто за відсутності ОСОБА_2 підставою для скасування постанови бути не можуть, оскільки, реалізував своє право на захист в суді апеляційної інстанції, в межах наданих доказів суті висновку суду першої інстанції - не спростувала. Наявні у справі докази надавали право для супроводження саме її до медичного закладу для перевірки на перебування в стані сп'яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не надав оцінки поясненням ОСОБА_3 підставою для скасування постанови бути не можуть, оскільки про їх наявність до відома суду доведено не було, хоча про таке могло бути повідомлено і шляхом подання заяви, а самі пояснення складені 22.10.2018, тобто після розгляду справи судом першої інстанції (а.с.39).

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснила, що протокол за ст.124 КУпАП та схема місця ДТП підписана не нею, однак перевірка таких доводів за умов вищевикладених обставин, а також відсутності доводів про не підписання в апеляційній скарзі, за наявності відеозапису о 23 годині 31 хвилині № про ознайомлення з протоколом за ст. 124 КУпАП, стало підставою відмови у задоволенні клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи на стадії апеляційного розгляду.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

В свою чергу, повідомлення ОСОБА_3 про вчинення ним правопорушення, письмова заява ОСОБА_11, та змінені пояснення ОСОБА_5, як такі, що виникли лише на стадії апеляційного розгляду за відсутності перешкод повідомити про них раніше, не є підставою для повернення справи для проведення додаткової перевірки, оскільки відомості про ОСОБА_3 як учасника пригоди у справі відсутні, не знайшли підтвердження за наслідками судового розгляду, а повернення справи для перевірки з формальних міркувань з очевидністю впливає на строк притягнення особи до відповідальності.

Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанова суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 8,247, 293, 294 КУпАП, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 11.10.2018 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Є.С.Сєвєрова