Справа № 428/8563/19
Провадження № 33/810/169/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Луганського апеляційного суду Рябчун Олена Вікторівна, розглянувши апеляційну скаргу представника Сєрокурової Оксани Вікторівни , яка діє у інтересах правопорушника ОСОБА_2 , подану на постанову судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 03 вересня 2019 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працює, мешкає у АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України,

встановила:

Постановою судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 03 вересня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та призначено стягнення у вигляді штрафу розміром шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн, із позбавленням права керування транспортним засобом на строк 01 рік, також визначено зобов`язання сплати ним судового збору у розмірі 384,2 грн.

Відповідно до змісту постанови 23 липня 2019 року о 17 годині 56 хвилин в м. Сєвєродонецьк по ш.Будівельників,23, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом MERSEDES-BENZ VITO 110 CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

На зазначену постанову суду захисник Сєрокурова О.В., яка діє в інтересах правопорушника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, у якій просить судову постанову скасувати та закрити провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Посилається на те, що суд розглянув справу без участі ОСОБА_2 , який не був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Крім того в постанові зазначено, що до ОСОБА_2 має бути застосовано привід, який не було виконано.

Вказує, що ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, так як відмова від проходження огляду може мати місце виключно у випадку, якщо такий огляд призначався у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а таке направлення на огляд водія в заклад охорони здоров`я в матеріалах справи відсутнє.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, у зв`язку з його пропуском з поважних причин, оскільки ОСОБА_2 не був присутнім в судовому засіданні, а отримав оскаржувану постанову 13.09.2019 року.

ОСОБА_2 та його захисниця Сєрокурова О.В. були належним чином завчасно повідомлені про час та місце апеляційного розгляду матеріалів справи ( телефонограма та дані зворотніх поштових відправлень), але у судове засідання не з`явились, не повідомив причину неявки.

Дослідивши витребуваний із Северодонецького міського суду Луганської області матеріал про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 подане ним клопотання про поновлення строків апеляційного оскарження, вважаю, що воно підлягає задоволенню, оскільки підстави пропуску строків оскарження є поважними.

Із матеріалів провадження вбачається, що судом була направлена на адресу ОСОБА_2 судова повістка, яку правопорушник не отримав ( а.п.12), був зобов`язаний до зали судових засідань шляхом примусового приводу, відповідно до постанови суду від 19.08.2019 (а.п.15).

Але, привід не був виконаний з невідомих підстав, про що зазначено у протоколі судового засідання від 03.09.2019 (а.п.19), незважаючи на це суд розглянув справу у відсутність ОСОБА_2 Складена ОСОБА_2 розписка не містить даних про те, що зазначена особа отримала постанову суду від 03.09.2019 року, для визначення початку строку апеляційного оскарження.

З урахуванням викладеного є підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, як пропущений з поважних причин.

Перевіривши витребувані із Сєвєродонецького міського суду Луганської області матеріали провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 № 431/4795/19, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами та відео матеріалами, вважаю, що апеляційна скарга правопорушника задоволенню не підлягає за такими підставами.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КпАП України суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищезазначені вимоги закону виконані судом у повному обсязі.

Висновок у постанові суду, про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення, показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_3 , письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , дослідженими судом відеозаписами, якими встановлено, обставини зупинення 23.07.2019 року працівниками поліції транспортного засобу MERSEDES-BENZ VITO 110 CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення в присутності двох свідків у зв`язку з його відмовою від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

Документально підтверджених доказів, які б спростовували встановлені судом обставини, правопорушник не надав під час розгляду його апеляційної скарги.

Таким чином, суд правильно встановив наявність у діях ОСОБА_2 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України, та наклав відповідне стягнення, у межах строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Обираючи ОСОБА_2 вид та розмір адміністративного стягнення за ч.1 ст. 130 КпАП України, суд врахував, що ОСОБА_2 не працює, не є інвалідом. У якості обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, суд не встановив.

Розмір та вид накладеного на ОСОБА_2 адміністративного стягнення відповідає вимогам ст. 130 КпАП України.

Доводи, викладені у апеляційній скарзі захисника, не спростовують встановлених судом обставин.

Керуючись ст. 294 КпАП України, суддя

постановила:

Постанову судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 03 вересня 2019 року щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КпАП України залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Сєрокурової О.В., що діє в інтересах правопорушника ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Рябчун