Провадження №3/263/241/2019
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Кулик Сергій Вікторович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, який не працює, мешкає за адресою: м. Маріуполь, бул. ШевченкаАДРЕСА_1, за ст. 130 ч.1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 14.12.2018 року о 20-31 год. в Центральному районі м. Маріуполя по пр. Металургів, буд. 60, керував автомобілем Lexus ES350, державний номер НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, вираження тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння закладі охорони здоровя та від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спецприладу «Драгер» відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, зазначив, що вину у вчиненні правопорушення не визнає.

Захисник ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначив, що вина його підзахисного у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена в передбаченому законом порядку, просив закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_3 пояснив, що за повідомленням екіпажу Т-1 вони прибули на місце правопорушення, де їм повідомили про те, що водій ОСОБА_1 був зупинений за порушення правил дорожнього руху, водій знаходився у стані алкогольного спяніння. На пропозиції пройти обстеження для визначення стану алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі водій відмовився у присутності двох свідків.

Свідок ОСОБА_4 дала аналогічні свідчення та зокрема пояснила з приводу розбіжностей в тексті, зазначеному на бланку пояснень свідків, що в них маються вже заготовлені бланки пояснень, які вони дають заповнювати свідкам на місці події, проте під час складання протоколу стосовно ОСОБА_1 вона переплутала бланки.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що він був запрошений працівниками патрульної поліції стати свідком того, як водій ОСОБА_1 на пропозицію пройти обстеження для визначення стану алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі відмовився. При цьому водій поводив себе адекватно.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що факт адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №404465 від 14.12.2018р.; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5, розпискою ОСОБА_6, який прийняв управління автомобілем Lexus ES350, державний номер НОМЕР_2; рапортами; відеозаписом з місця правопорушення, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 не заперечує, що випив пляшку пива, від проходження обстеження для виявлення стану алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.

При цьому суддя критично оцінює письмові пояснення свідка ОСОБА_7, оскільки вони не підтверджені іншими матеріалами справи, зокрема, поясненнями іншого свідка ОСОБА_5, як наданими поліцейськими на місці складання протоколу, так і в судовому засіданні, відеозаписом з місця правопорушення, рапортами інспекторів патрульної поліції.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що подія правопорушення мала місце, вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.

Обставини, що помякшують або обтяжують адміністративну відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлені.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим застосувати до правопорушника адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, в порядку ст. 40-1 КУпАП з правопорушника ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 384,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ч.1 ст.130, 252, 268, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення з ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м.Маріуполя.

Постанова може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя С.В.Кулик