Житомирський апеляційний суд
Справа №280/882/19 Головуючий у 1-й інст. Рибнікова М. М.
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., з участю секретаря Дем`янчук Н.Д., адвоката Грабчука О.В. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :

Постановою Коростишівського районного суду Житомирської області від 17 липня 2019 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Відповідно до постанови, 25.05.2019 о 23:00 год. по вул. Шевченка у м. Коростишеві водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ИЖ 2717-230», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: відчувався різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода. Від проходження у встановленому законом порядку освідування на встановлення ступеню алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився у медичному закладі у присутності медичних працівників: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На постанову суду ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказує, що копію постанови суду, він отримав поштою лише 29.08.2019 року, а тому вважає, що пропустив строк на його оскарження з поважних причин і просить його поновити.

Оспорює фактичні обставини справи та зазначає, що він не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, а за кермом був ОСОБА_4 .

Крім цього, вказує, що працівники поліції порушили вимоги встановленого законом порядку проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, оскільки вони не пропонували йому пройти огляд за допомогою спеціальних технічних засобів на місці та відразу запропонували поїхати у медичний заклад. Свідки під час огляду були відсутні, а потім на його думку необґрунтовано було зазначено свідками лікаря та медсестру.

Вважає, що суд істотно порушив його право на захист, оскільки розглянув справу у його відсутність, належним чином його не повідомив про час та місце розгляду справи.

На його думку, суддею при винесенні постанови не в повній мірі з`ясовані всі обставини справи, були порушені норми процесуального права, що призвело до прийняття незаконного рішення.

Заслухавши пояснення адвоката, який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , дослідивши відеозапис наданий стороною захисту, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Наведені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду є поважними, оскільки розгляд справи проводився у відсутність ОСОБА_1 , копію постанови він отримав лише 29.08.2019 року, а тому строк на оскарження підлягає поновленню.

Разом з тим, вважаю, що суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема протоколом про адміністративне правопорушення від 25 травня 2019 року, письмовими поясненнями медичних працівників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з яких вбачається, що ОСОБА_1 у їх присутності було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, від якого останній відмовився.

Також, з протоколу про адміністративне правопорушення, а також рапорту працівника поліції Ковтуна ОСОБА_7 . слідує, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений за допомогою світлового сигналу патрульного автомобіля, після чого пересів на пасажирське сидіння, він відмовився проходити огляд на місці на зажадав проведення огляду у медичному закладі.

З постанови про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 126 КУпАП від 25.05.2019 р., також вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом 25.05.2019 р. о 23 год. та був зупинений за порушення ПДР, зазначена постанова не скасована та є чинною.

Зазначені документи, в розумінні положень ст. 251 КУпАП є доказами, які можуть використовуватись на підтвердження чи спростування фактів, які підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення.

Факт відмови ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан сп`яніння у медичному закладі підтверджується висновком щодо результатів такого огляду від 25.05.2019 р., з якого слідує, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При перегляді відеозапису наданого захисником, встановлено, що ОСОБА_1 при проведенні огляду в медичному закладі пропонувалось пройти огляд, однак він категорично відмовився від огляду, вказавши, що не заперечує перебування в стані алкогольного сп`яніння, зазначив, що жодних порушень він не допускав.

Відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків або у закладах охорони здоров`я.

Огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я проводиться медичним працівником в присутності поліцейського та не вимагає присутності свідків.

Як вбачається з матеріалів справи, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, працівники поліції мали усі підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки певні ознаки (різкий запах алкоголю, нестійка хода, почервоніння обличчя) свідчили, що останній може перебувати в стані алкогольного сп`яніння, а також керував автомобілем.

Однак, як засвідчують ці ж матеріали, ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку (у закладі охорони здоров`я) відмовився.

Зазначені докази, в своїй сукупності, а також позиція ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, який пояснень про його непричетність до вчиненого правопорушення не надавав, про іншу особу, яка керувала транспортним засобом не вказував, а на вимогу працівників поліції поїхав на медичний огляд як водій транспортного засобу, що на думку суду свідчить про правильність висновків суду та надуманість доводів апеляційної скарги.

Даних, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи не має, не надані такі дані і при апеляційному розгляді справи.

З огляду на сукупність доказів, що наведені вище, а також поведінки ОСОБА_1 при фіксації правопорушення та складанні протоколу, суд апеляційної інстанції ставиться критично до пояснення свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які є друзями апелянта, в яких вони спростовують виконання ОСОБА_1 функцій водія.

Так, ОСОБА_1 , при складанні протоколу не вказував, що транспортним засобом керував ОСОБА_5 , хоча мав змогу надати таку інформацію працівникам поліції, він міг безперешкодно повідомити ОСОБА_5 про зазначені обставини, як і ОСОБА_5 , в разі реальності таких подій, мав можливість пояснити це працівникам поліції, однак ОСОБА_1 вказав про вказаного свідка лише в апеляційній скарзі.

Свідок ОСОБА_6 обставин зупинки транспортного засобу не бачив та дав пояснення виключно зі слів ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції, також не вбачає підстав для скасування постанови суду з підстав істотного порушення прав ОСОБА_1 при розгляді справи у його відсутність та при цьому враховує, що права останнього на участь у судовому розгляді були відновлені в апеляційній інстанції, де було забезпечено участь його захисника, перевірено його письмові пояснення, задоволено клопотання про дослідження нових доказів.

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 були роз`ясненні його права та повідомлено його про час та місце розгляду справи Коростишівським районним судом.

Судом першої інстанції, також вживались заходи для виклику ОСОБА_1 для дачі пояснень, оскільки за адресою місця його проживання, яку він вказав при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а саме АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 надсилались повістки з рекомендованим повідомленням, які повернулися до суду з поштовою відміткою у зв`язку з закінченням терміну зберігання.

Як вбачається з матеріалів суд сприяв ОСОБА_1 в реалізації права на захист, оскільки двічі (18.06.19, 03.07.19 р.) відкладав розгляд справи.

Зазначені обставини на думку апеляційного суду вказують про зловживання ОСОБА_1 своїми правами, оскільки він знаючи, що стосовно нього здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення майже два місяці її долею не цікавився, що на думку апеляційного суду може свідчити про намір уникнення від відповідальності шляхом затягування розгляду справи та спливу строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Доводи апелянта про неповноту та однобічність судового розгляду суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки матеріали справи зазначені обставини не підтверджують.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає правильними та такими, що обґрунтовані належними та допустимими доказами і будь-яких сумнівів щодо цих доказів не вбачає.

Стягнення ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав вважать його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника через його суворість апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від 17 липня 2019 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.В. Ляшук