П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ПИСАНЕЦЬ Н.В.

за участю секретаря Гуровій Л.Л.,

особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 ,

прокурора Темертей О.В.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився у с. Куйбишеве Володарського району Донецької області, є депутатом Волноваської районної ради Донецької області, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Національним агентством з питань запобігання корупції 07 травня 2019 року складено протокол про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , який будучи депутатом Волноваської районної ради VII скликання, відносячись до суб`єктів Закону України «Про запобігання» корупції, не повідомив про суттєві зміни у майновому стані після придбання майна - автомобіля MERSEDES-BENZ V250 D вартістю 2 328 877 грн., протягом встановлених законодавством строків, тим самим скоїв правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що з 02.12.2015 року він є депутатом Волноваської районної ради VII скликання. У липні 2017 року він придбав автомобіль MERSEDES-BENZ V250 D вартістю 2 328 877,50 грн. Після купівлі автомобіля не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про зміни у своєму майновому стані, оскільки не мав умислу на укриття такої інформації, оскільки не був обізнаний про такий обов`язок, тому не вважає свій вчинок корупційним діянням, оскільки купівля автомобіля не була пов`язана з виконанням ним службових обов`язків, автомобіль придбав на власні кошти, тому просив закрити провадження у справі за відсутності складу правопорушення.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в судовому засіданні просив провадження у справі закрити за відсутності в діях (бездіяльності) ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, оскільки він не мав умислу на укриття такої інформації. Про положення ст.52 Закону України "Про запобігання корупції" був повідомлений 28.02.2018 року, за закінченням строків подання інформації до НАЗК. Просив врахувати, що корупційні діяння безпосередньо пов`язані з корисливими діями (бездіяльністю) посадової особи при виконанні нею службових повноважень, а придбання автомобіля ОСОБА_1 за власні кошти, не пов`язане з виконанням ним обов`язків депутата районної ради.

Присутня у залі суду прокурор Темертей О.В. просила розглянути по суті протокол про адміністративне правопорушення, притягнути до відповідальності ОСОБА_1 , встановивши його провину та наклавши стягнення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його представникаЮ, думку прокурора та перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Волноваської районної ради № 7/1-1 від 02.12.2015 року визнано повноваження ОСОБА_1 як депутата Волноваської районної ради 7 скликання. ( а.с.10-12)

На підставі п. «б» ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Статтею 45 вказаного Закону встановлено обов`язок подання декларацій особами, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною 2 ст.52 Закону встановлено обов`язок суб`єкта декларування у десятиденний строк з моменту придбання майна на суму, що перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня відповідного року, письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та оприлюднюється на офіційному веб-сайті НАЗК.

Відповідно договору № від 03.07.2017 р. ОСОБА_1 придбав у ТОВ «Дніпропетровськ-Авто» автомобіль MERSEDES-BENZ V250 D вартістю 2 328 877,50 грн. Згідно умов вищевказаного Договору, право власності у покупця настає з моменту підписання Акту приймання -передачі.

Датою набуття права власності на автомобіль у протоколі вказано 21.07.2017 р.

За таких умов ОСОБА_1 повинен був у десятиденний строк з моменту набуття права власності, тобто до 01.08.2017 року письмово повідомити НАЗК про зміни у його майновому стані.

Одночасно з цим, суд зважує на наступне.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Постановою Пленуму Верховного суду України № 13 від 25.05.1998 року «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов`язані з корупцією»,

рекомендовано звернути увагу судів на те, що у справах даної категорії суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне дослідження всіх обставин, передбачених статтями 247 і 280 КУпАП. При цьому особливу увагу необхідно звертати на з`ясування в кожній справі таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад корупційного правопорушення; чи особа є винною в його вчиненні; чи належить вона до суб`єктів даного правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КпАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження в справі. Суди мають також з`ясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв`язку між діянням і виконанням останньою завдань і функцій держави, мети правопорушення.

Також суд виходить з нижчевикладеного.

Виший спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 22.05.2017 р. N 223-943/0/4-17 щодо надання роз`яснень у справах щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією, вказував, що вирішуючи справи цієї категорії, суди повинні керуватися Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» (далі Закон), Кодексом України про адміністративні правопорушення, іншими нормативно-правовими актами України, а також практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Рішення ЄСПЛ від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України», визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи. Наведена правова позиція повністю кореспондується зі змістом ст. 62 Конституції України, за якою усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статею 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, а саме неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Частиною 1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій ст.3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність. Під ознаками корупції , згідно розділу 1 загальних положень ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» визнається використання суб`єктом, на якого поширюється дія закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб.

Аналогічне трактування змісту та суті корупційних правопорушень міститься і в рішенні Конституційного Суду України від 06.10.10 року (справа № 1-27/2010 про корупційне правопорушення та введення в силу антикорупційних законів). Суд звернув увагу, що у ратифікованих Україною конвенціях, які є частиною національного законодавства, корупційна діяльність безпосередньо пов`язується з корисливими діями (бездіяльністю) посадової особи при виконанні покладених на неї службових обов`язків.

З матеріалів адміністративної справи стосовно ОСОБА_1 випливає, що 21.07.2017 року він набув у власність за договором купівлі-продажу автомобіль MERSEDES-BENZ V250 D вартістю 2 328 877,50 грн.

Суд вважає, що вказана подія та обставини придбання ОСОБА_1 майна у власність, встановлені в протоколі про корупційне правопорушення, як особою, уповноваженою на

виконання функцій держави та суб`єктом Закону України «Про запобігання корупції», ніяким чином не пов`язана з корупційною діяльністю та не підпадає під ознаки корупції, зважаючи на наведені тлумачення змісту цих правових понять. Подія придбання автомобіля за договором купівлі-продажу безумовно не свідчить про використання ним наданих повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб чи інших аспектів корупційної діяльності, передбачених законом.

Відповідно до положень ст.9 КупАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.ст. 10,11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Склад правопорушення за ч.2 ст. 172-6 КУпАП є формальним, оскільки обов`язковим елементом об`єктивної сторони є умисна дія - умисне несвоєчасне подання відомостей до НАЗК, тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести в діях особи умисел на несвоєчасне її подання та мету такого поступку.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 несвоєчасно, не дотримуючись 10 денного терміну, встановленого законом на подання інформації, надав інформацію НАЗК про зміну майнового стану, подавши декларацію 29.03.2018 року замість 01.08.2017 р., тобто не виконав вимог Закону України «Про запобігання корупції», обґрунтовуючи пропуск строку тим, що не був обізнаний про обов`язок у десятиденний строк з часу настання змін у майновому стані, подавати таку інформацію до НАЗК та вважав, що ці відомості слід вносити тільки до щорічної загальної декларації про доходи.

З відповіді Волноваської районної ради Донецької області керівнику департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя від 27.03.2019 року, наданої на запит випливає, що ОСОБА_1 був ознайомлений головою районної ради зі спеціальними обмеженнями та вимогами ЗУ «Про запобігання корупції», строки подання електронних декларацій лише на 20-й сесії районної ради 7 скликання, яка відбулася 28.02.2018 року. На навчанні депутатів районної ради з питань застосування окремих положень ЗУ «Про запобігання корупції», яке проводилося 08.02.2017 року, ОСОБА_1 не був присутній.

Тобто, матеріали справи не містять підтверджень того, що станом на час придбання автомобіля ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом ч.2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції» про додаткові заходи фінансового контролю, а також з правовими наслідками в виді адміністративної відповідальності, передбаченими ст.172-6 КУпАП за їх порушення.

Проаналізувавши наведені обставини суд вважає, що ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні у судовому засіданні не наведено обґрунтувань та доказів на підтвердження суб`єктивної сторони даного правопорушення в діях ОСОБА_1 , тобто не встановлено і не доведено вини у формі умислу, мотив (корисливий, особиста зацікавленість, неправильно зрозумілі інтереси служби, тощо) та мета інкримінованого йому правопорушення.

Вказане, на думку суду, свідчить, що неповідомлення або несвоєчасне повідомлення НАЗК в порядку ст.52 ЗУ «Про запобігання корупції» про суттєві зміни в майновому стані шляхом подачі окремої інформації до НАЗК при відсутності у особи умислу у вчиненні зазначених дій та вказує на відсутність суб`єктивної сторони даного правопорушення.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що будь-які докази того, що ОСОБА_1 діяв умисно, усвідомлював протиправний характер своїх дій, який посягає на встановлений порядок антикорупційних заходів щодо держслужбовців, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні. За таких обставин, судне находить у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, тому

провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно нього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 280-284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_3 ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Донецького апеляційного суду Донецької області, шляхом подання апеляційної скарги через Волноваський районний суд Донецької області.

Суддя Н.В.Писанець