РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/71/19
Провадження № 3/327/19/2019
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.02.2019 року смт. Розівка

Суддя Розівського районного суду Запорізької області Завіновська А.П., розглянувши матеріали, які надійшли від командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, військовослужбовця В/Ч НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

02.02.2019 року близько 22 год. 00 хв., солдат ОСОБА_2 , діючи в умовах особливого періоду, самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 , що розташована в АДРЕСА_2 , куди він був відряджений відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 , і повернувся до військової частини близько 08 год. 30 хв. 03.02.2019 року.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Крім того, подав заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати у його відсутність, зазначивши, що вину у вчинені правопорушення визнає в повному обсязі (а.с. 21).
Враховуючи зазначене, суд вважає можливим слухати справу у відсутність ОСОБА_3 , враховуючи, що його права, передбачені ч. 1 ст. 268 КУпАП не порушуються.

Перевіривши матеріали справи та надавши оцінку доказам, наявним у ній, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена у повному обсязі.

Так, вина ОСОБА_2 у вчиненні даного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення № М22/02/19-1 від 22.02.2019 року за ознаками ч. 4 ст. 172-11 КУпАП (а.с. 1), витягом з наказу № 181 від 18.02.2019 року (а.с. 2), актом про результати службового розслідування (а.с. 3-6), рапортом ТВО командира 3 артилерійського дивізіону В/Ч НОМЕР_1 ОСОБА_4 (а.с. 9), поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 11-12), поясненнями самого порушника ОСОБА_2 (а.с. 13) та іншими доказами.

За встановлених фактичних обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_2 при зазначених вище обставинах скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП. Вказані вище факти його вини є переконливими, достатніми, відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи.

У відповідності до статті 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно статті 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, наявність чи відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин.

Вирішуючи питання про вид та розмір адміністративного стягнення, яке підлягає застосуванню до порушника, суд виходить з такого.

ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю. Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували його відповідальність судом не встановлено. Виходячи з даних про особу порушника, останній, згідно до матеріалів справи, раніше до адміністративної відповідальності не притягався.

З огляду на ці обставини, суд доходить висновку про можливість призначення ОСОБА_2 мінімального адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, у виді штрафу, а саме ста сорока п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, оскільки саме такий вид стягнення, враховуючи вищевикладені обставини, буде достатньою мірою відповідальності до особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 23, 33, 34, 40-1, 172-11, 283, 284 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суддя

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста сорока п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 2 465 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ), в дохід держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Роз`яснити ОСОБА_2 що згідно зі ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови, в той самий строк, - з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у зазначений вище строк, в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги через районний суд.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження і повинна бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя: А.П. Завіновська