ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/1875/18 Номер провадження 33/814/352/19Головуючий у 1-й інстанції Клименко С. М. Доповідач ап. інст. Маліченко В. В.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Маліченко В.В., з участю: секретаря судового засідання Пархоменко Ю.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його представника - адвоката Тарана Р.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2. на постанову судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18 грудня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18 грудня 2018 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, не одруженого, інваліда 2 групи, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10200 гривень на користь держави з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів терміном на 1 рік та стягнуто з нього 384,20 грн. судового збору.

ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що він 29 жовтня 2018 року о 13 год. 45 хв. на 98 кілометрі автодороги М-22 Полтава-Олександрія, керував автомобілем Mersedes Benz Axor 1843LS, реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом Stas Sa-3к, реєстраційний номер НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп'яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження обстеження на стан наркотичного сп'яніння в КОНД у лікаря-нарколога відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_5, ОСОБА_6

Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати, а справу провадженням закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

З рішенням районного суду не погоджується, так як останнє прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, при цьому суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи, не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

Зазначає, що суд розглянув справу за його відсутності, чим позбавив його можливості надавати пояснення, докази та користуватись правовою допомогою.

Також мотивує тим, що працівники поліції спочатку запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестеру «Драгер», на що він погодився, але інспекторів поліції не влаштували результати і вони наполягли на проходженні тесту в лікарні, на що він вказав інспекторам, що поспішає.

Заслухавши пояснення апелянта на підтримання апеляційної скарги, його представника - адвоката Тарана Р.П., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема,за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Постанова судді суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Висновок судді про наявність в діях ОСОБА_2. складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ґрунтується на сукупності досліджених судом доказів, достовірність яких сумнівів не викликає та яким суд надав належну оцінку.

Зокрема, такі висновки ґрунтуються на даних які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серія БР №203569 від 29.10.2018, поясненнях свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, у присутності яких ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Крім того, винуватість ОСОБА_2, поряд з іншими доказами, підтверджується також відеозаписом адміністративного правопорушення, дані якого містяться на СД - диску, з якого вбачається, що працівниками поліції в присутності двох свідків було запропоновано ОСОБА_2 пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння в Кременчуцькому обласному наркологічному диспансері, на що останній відмовився.

При цьому йому були роз'яснені його права та наслідки відмови.

Заперечення апелянта щодо того, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в медичній установі, оскільки вже пройшов даний огляд за допомогою алкотестеру «Драгер», а не наркотичного, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, спростовуються переглянутим відеозаписом, з якого видно, що ОСОБА_2 в присутності двох свідків інспектором поліції запропоновано пройти огляд саме на стан наркотичного сп'яніння, на що останній відмовився.

Також під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 жодних заперечень з приводу складання відносно нього протоколу не робив та надавав пояснення щодо того, що він не поїхав до лікарні, оскільки поспішав. Це також спростовує твердження апелянта про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп'яніння.

За таких обставин, доводами апеляційної скарги не спростовано висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, а його заперечення з приводу вчинення правопорушення суд розцінює як намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Доводи апелянта, що суд першої інстанції розглянув справу і виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення без його участі є безпідставними, оскільки ОСОБА_2 неодноразово викликався в судові засідання, але перед кожним засіданням надавав заяву про відкладення судового засідання. Проте зазначена ним в заяві причина неявки до суду не є поважною, а захворювання вказане в довідках Машівської амбулаторії загальної практики сімейної медицини від 17 грудня 2018 року та 18 січня 2019 року виданих ОСОБА_2, не перешкоджало його явці в судове засідання.

Посилання на те, що було порушено його право на правову допомогу, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки, як пояснив сам ОСОБА_2, у нього не було ніяких перешкод у залученні захисника. Крім цього таке твердження спростовано ним же самим, оскільки він залучив захисника самостійно без жодних перешкод.

Таким чином, приходжу до висновку, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а тому не спростовують висновки суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, а його неявки в судові засідання намаганням затягнути розгляд справи та уникнути адміністративної відповідальності.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18 грудня 2018 року стосовно нього - без змін

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Маліченко