Справа № 496/338/19
Провадження № 3/496/285/19
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2019 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П., розглянувши матеріали, які надійшли від 2-го відділу 9-го управління Головного управління військової контррозвідки Департаменту контррозвідки СБ України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді начальника групи секретного документального забезпечення НОМЕР_2 зенітно-ракетного дивізіону, старшина, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2

за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за те, що грудні 2018 року, у ході виконання завдань, покладених на Службу безпеки України, органом військової контррозвідки (2 відділом 9 управління ГУ ВКР ДКР СБ України) було виявлено порушення чинного законодавства про державну таємницю з боку посадової особи начальника групи секретного документального забезпечення 1601 зенітно-ракетного дивізіону старшини ОСОБА_1 . Так, у червні 2014 року на підставі «Номенклатури посад працівників, перебування на яких потребує оформлення допуску та надання доступу до державної таємниці», ОСОБА_1 було оформлено допуск до державної таємниці за формою 2 (Висновок УСБ України в Одеській області № 128д від 17.11.2016 року). У відповідності до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 від 30.06.2014 року № 472, ОСОБА_1 наданий доступ до державної таємниці з найвищим грифом секретності «Цілком таємно». Проте, встановлено, що зазначена особа не виконує взяте на себе «Зобов`язання громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці». Зокрема встановлено, що відповідно до Указу Президента України «Про введення військового стану» ухваленого ВР України з 26.11.2018 року, режим воєнного стану введений у 10 областях України та внутрішніх водах Азово-Керченської акваторії. При цьому, всупереч п.735, 737 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», який затверджений Постановою Кабміну України від 18.12.2013р. №939 (надалі - Порядок-939) ОСОБА_1 в умовах особливого періоду формально відпрацювала план заходів щодо забезпечення режиму секретності. З`ясовано, що ОСОБА_1 в розробленому плані заходів щодо забезпечення режиму секретності в супереч абз. 1, 2, 3 п.737, Порядку-939 не відпрацювала порядок переміщення матеріальних носіїв секретної інформації в безпечні місця та не склала перелік матеріальних носіїв секретної інформації, які вивозяться до місць евакуації. Вказане підтверджується матеріалами проведеного з даного приводу службового розслідування. Таким чином ОСОБА_1 , знаючи вимоги ст. 28 Закону України «Про державну таємницю», п. 116, Порядку-939, порушила вимоги пунктів: 41, 42, 116, 737, Порядку-939 та п.5 ст. 28 Закону, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 п. 6 ст. 212-2 КУпАП, а саме не вжила заходів щодо забезпечення державної таємниці.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у скоєному правопорушенні визнала та їй були роз`ясненні права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КпАП України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, за кваліфікуючою ознакою порушення законодавства про державну таємницю, а саме невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Крім того, факт скоєння вказаного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 9/797/15/36 від 30.01.2019 року (а.с.4-6) письмовими поясненнями самої ОСОБА_1 від 14.01.2019 року (а.с. 14), актом проведення службового розслідування за фактом не забезпечення режиму секретності в умовах особливого періоду у 1, 2, 3 та 4 зенітних ракетних дивізіонах від 18.01.2019 року (а.с. 13-16).

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення ОСОБА_1 , суд приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, фактичні обставини справи, особу правопорушника, ступінь її вини, майнове положення, обставину, яка відповідно до ст. 34 КУпАП, пом`якшує відповідальність щире каяття, обставини, що обтяжують відповідальність, передбачені ст. 35 КУпАП, судом не встановлено і вважає, що адміністративне стягнення повинно бути накладене на нього у вигляді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору, так як відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Керуючись ст. ст. 23, 24, 27, 33, 40-1, 212-2, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП та піддати її адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від сплати судового збору.

Постанова може бути оскарженою до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.П. Галич

Строк пред`явлення постанови до виконання

згідно Закону України "Про виконавче провадження"

Постанова набрала законної сили

"___" ____________ 2019 року.