Справа № 442/1023/19
Провадження №3/442/382/2019
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 березня 2019 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Медведик Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Державної фіскальної служби України Головного управління ДФС у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2 на АДРЕСА_1, студента, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, -

за ч. 1 ст. 164 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Відносно ОСОБА_1 Державною фіскальною службою України Головного управління ДФС у Львівській області було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 164 КпАП України, згідно якого 06.02.2018 року о 10:00 год. за адресою м. Стебник, вул Трускавецька 20/5, Львівської області, на території складських приміщень ТзОВ «Канзас», останній реалізував дизельне паливо в кількості 10 літрів на суму 240 грн., заправивши автомобіль марки «Вольцваген Каді», не маючи відповідних документів щодо підтвердження реалізації дизельного палива.

На день розгляду справи правопорушник ОСОБА_1 в судове засідання не зявився з невідомих для суду причин, хоч належним чином був повідомлений про час та дату розгляду даної справи, а тому, вважаю за можливе провести розгляд справи за його відсутності, на підставі наявних у справі доказах.

Беручи до уваги, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП, не є обовязковою, з урахуванням строків розгляду справ про адміністративні правопорушення, вважаю за можливе розглянути справу у її відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказах.

Дослідивши матеріали справи, суд приймає до уваги наступне.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Тобто адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об'єктивну сторону, об'єкт, суб'єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб'єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

За змістом ч. 1 ст. 164 КУпАП відповідальність за цією нормою закону настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, при цьому господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва підприємцями.

Згідно ст. 42 ГК України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є не тільки факт надання послуг за винагороду, а систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

У той же час, у наданих адміністративних матеріалах відсутні докази про систематичну діяльність, щодо реалізації ОСОБА_1 дизельного палива, яка має здійснюватися протягом певного періоду часу, а має місце разове фіксування здійснення господарської діяльності, що не утворює складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Крім того, відсутні будь-які належні докази того, кому належить приміщення за адресою м. Стебник, вул Трускавецька, 20/5, Львівської області, на території складських приміщень ТзОВ «Канзас», як і те, чи має до нього причетність саме ОСОБА_1, що свідчить про оформлення протоколу про адміністративне правопорушення відносно останнього з порушенням положень КУпАП, в якому залишились не заповненими графа «свідки правопорушення» та графа «потерпілі».

Натомість у фабулі вказаного протоколу про адміністративне правопорушення та у доданих до нього доказах не міститься відомостей про те, яку саме норму закону порушено ОСОБА_1, що регулює господарську діяльність та є підставою притягнення особи до відповідальності на підставі ч. 1 ст. 164 КУпАП, а також не вказано жодних відомостей та не підтверджено їх документально чи така діяльність взагалі потребує реєстрації.

Така позиція викладена і в ухвалах Львівського апеляційного суду по справах, рішення апеляційної інстанції по яких є остаточними і оскарженню не підлягають (справа 33/783/662/18; 33/783/1567/17).

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

За таких умов направлені до суду матеріали та їх аргументація являються сумнівними, однак наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини») тож, суд, враховуючи вищезазначене, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, з урахуванням положень ст. 251 КУпАП вважає, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 164 КУпАП, а за оформленим з порушенням протоколом про адміністративне правопорушення особа не може бути притягнена до відповідальності.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У свою чергу, суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачаю підстав для стягнення судового збору.

Керуючись ст. ст. 247, 280, 283-284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративне правопорушення, - закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає предявленню до виконання протягом трьох місяців.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя __________ Медведик Л.О.