ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/163/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2019 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Скуба А.В. розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

В С Т А Н О В И В:

21.11.2018 року о 09 год. 50 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Тепловозній у м. Києві з ознаками наркотичного сп'яніня (тремтіння пальців рук, неприродня блідність, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан сп'яніння, водій відмовився у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків. Таким чином, ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та суду пояснив, що 21.11.2018 року приблизно о 9.50 год. разом із своїм товаришем у статусі пасажира рухався на автомобілі НОМЕР_2. У певний момент у автомобілі були виявлені деякі несправності, тому вони припаркували автомобіль для того, щоб їх усунути. Для цього він сів за кермо транспортного засобу та намагався запустити двинун, і саме у цей момент до нього підійшли працівники поліції та попросили надати документи. Після того, коли він надав посвідчення водія та реєстраційне посвідчення на транспртний засіб у працівників поліції виникли підозри, що він перебуває у стані наркотичного сп'яніння та вони запропонували йому пройти медичний огляд на стан сп'яніння, однак він відмовився так, як не керував транспортним засобом. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП безумовно доведена в судовому засіданні поза розумним сумнівом. У відповідності до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. За відмову від проходження вищенаведеного огляду ч.1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність. Сам ОСОБА_2 не заперечує те, що він відмовися від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп'яніння, також вказаний факт підтверджується матеріалами справи, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків та відеозаписом із нагрудної камери працівника поліції. До показань ОСОБА_2 про те, що транспортним засобом він не керував, суд ставиться критично та розцінює їх виключно, як позицію захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки останній на пропозицію працівників поліції пред'явити документи, жодним чином не зназначив, що трансортним засобом він не керував, а надав останнім посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Також ОСОБА_2 не зазначив те, що транспортним засобом він не курував і після того, коли працівники поліції запрпопонували йому пройти у встановленому законом порядку огляд на стан сп'яніння. Окрім цього, із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 було надано можливість дати пояснення по суті адміністативного правопорушення та зазначити у протоколі свої завуваження, оскільки останній у протоколі вказав "зобов'язуюсь не керувати ТЗ протягом 24 години, почуваю себе погано", однак ОСОБА_2 і на цьому етапі жодним чином не згадував те, що він не являється водієм та не керував трансортним засобом, що в черговий раз підтверджує те, що версія висловлена останнім в суді є надуманою та спрямованою на уникнення адміністративної відповідальності. Разом із тим, ОСОБА_2 безпосередньо під час спілкування із працівниками поліції, не повідомив останнім те, що транспортним засобом керувала інша особа, не вказав на неї, якщо вона перебувала на місці поді, не вказав анкетних даних цієї особи та номера телефону, для того, щоб у працівників поліції була можливість ідентифікувати цю особу, встановити чи керувала вона трансортним засобом, чи являється вона водієм та чи мала право керувати автомобілем у той момент. Окрім цього, із відеозапису із нагрудних камер працівника поліці вбачається, що на місці події окрім ОСОБА_2 та свідків, іншої особи, зокрема особа, яка керувала автомобілем не було. Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення, пояснення правопорушника в судовому засіданні та відеозапис з нагрудної камери інспектора патрульної поліції, суд приходить до висновку про безумовне порушенням водієм ОСОБА_2 п.2.5 ПДР України. Враховуючи, викладене, обставини та характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_2 ступінь його вини, відсутність обтяжуючих обставин, вважаю, що останнього слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпаП. На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з ОСОБА_2 слід стягнути судовий збір у розмірі 352 гривні 40 копійок на користь держави. На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 40-1, ч.1 ст.130, 283, 284, 285 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 н.м.д.г., що становить 10 200 гривень із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 384 гривень 20 копійок. Строк стягнення відраховувати з моменту вилучення посвідчення водія. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м.Києва. Суддя: