Справа № 266/5597/19
Провадженя№ 3/266/1940/19
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 жовтня 2019 року м.Маріуполь
Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Д`яченко Д.О., ознайомившись із матеріалом про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Маріуполі, громадянина України, пенсіонера, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст. 164 КУпАП,
З протоколу про адміністративне правопорушення № 0002432 від 11.09.2019 року слід, що ОСОБА_1 , 11.09.2019 року, об 11 год. 10 хвил., по вул.. Вокзальній, 85 в м. Маріуполі надавав послуги з перевезення пасажирів на "таксі" без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання та відповідної ліцензії, чим порушив ч. 1 ст.164 КУпАП.
Відповідно ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує таки питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 164 КУпАП полягає у провадженні господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Згідно з ч.1 ст.3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.
Згідно ч. 1 ст.20 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" за провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування посадові особи суб`єктів господарювання несуть адміністративну відповідальність, передбачену Кодексом України про адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.
Як вбачається з аналізу вищезазначених норм, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП може бути фізична особа, яка зареєстрована відповідно до закону як суб`єкт господарювання.
Основними засадами судочинства, визначенимист.129 Конституції України, є, крім інших, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст.6 "Право на справедливий суд" Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Таким чином, за вказаних обставин суд не має права з власної ініціативи у будь-який спосіб збирати докази винуватості особи.
Крім того, відповідно дост.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Вказані положення Конституції України поширюються і на доведення винуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП.
Наявність казаної фотографії, з шашечкою "таксі", дійсно може свідчити про обґрунтованість підозри уповноваженого працівника управління укртрансбезпеки у Донецькій області у скоєнні адміністративного правопорушення. Разом з тим, матеріали справи не містять пояснень пасажира вказаного автомобілю, до того ж, інших доказів які б свідчили про самостійність, регулярність та тривалість діяльності правопорушника, отримання від такої діяльності прибутку.
Вказані вище недоліки при складанні та оформленні протоколу про адміністративне правопорушення, позбавляють суд можливості прийняти законне, мотивоване та обґрунтоване рішення у справі, у зв`язку із чим суд приходить до висновку про необхідність направлення матеріалу про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП на доопрацювання.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 221, 280, 283, 284 КУпАП, суддяї
Матеріал про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,за ч. 1 ст. 164 КУпАП повернути до Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області Державної служби безпеки на транспорті, на доопрацювання.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Д`яченко Д. О.