Справа № 461/9366/18 Головуючий у 1 інстанції: Городецька Л.М.
Провадження № 33/811/69/19 Доповідач: Ревер В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ревера В.В., з участю ОСОБА_2 та прокурора Головацького І.З., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 28 грудня 2018 року,

встановив:

цією постановою,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого АДРЕСА_1,

заступника чергового помічника начальника установи виконання покарань чергової служби ДУ «Львівської установи виконання покарань №19»,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 352,40 гривень судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_2, обіймаючи посаду заступника чергового помічника начальника установи виконання покарань чергової служби ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)», відповідно до підпункту «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч.1 ст.45 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин, а саме 06.04.2018 року о 12:02 год., подав на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію за 2017 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та провадження у справі щодо нього закрити на підставі ч.3 ст.38 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що при винесенні оскаржуваної постанови суд прийняв до уваги позицію старшого оперуповноваженого УЗЕ у Львівській області ДЗЕ НП України майора поліції ОСОБА_3, зазначену в Протоколі №745 про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, що датою виявлення правопорушення є 07 грудня 2018 року. При цьому датою вчинення адміністративного правопорушення суд першої інстанції вважає 12 год.02 хв. 06 квітня 2018 року.

Таку позицію суду, відповідно і притягнення його до адміністративної відповідальності, вважає необґрунтованою та незаконною, виходячи із наступного.

У протоколі про адміністративне правопорушення №745 від 07.12.2018 року зазначено, що датою вчинення правопорушення є 06.04.2018 року, а датою виявлення правопорушення є дата складання протоколу - 07.12.2018 року.

Вважає такі твердження помилковими, тому що днем вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, слід вважати наступний день після закінчення терміну подання декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування відповідно до ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно пп.1 п.5 розділу II «Формування та ведення реєстру» Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 959/29089, щорічна декларація подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Отже, якщо обов'язок подати щорічну декларацію виник у нього у строк до 00 год. 00 хв. 01 квітня 2018 року, то датою вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, є 02.04.2018 року (наступний день після виникнення обов'язку на декларування). Таким чином, датою виявлення правопорушення слід вважати день виявлення уповноваженим органом опублікування несвоєчасно поданої декларації тобто 06.04.2018 року, вказана інформація є у вільному доступі на сайті НАЗК, отже днем закінчення передбаченого ч.3 ст.38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення в такому разі, слід вважати 06.07.2018 року.

Окрім того, ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)» на адресу НАЗК скеровувалось повідомлення від 16.04.2018 року за вих.№5/2292 по факту несвоєчасного подання ним декларації. Вказане повідомлення, відповідно до вимог чинного законодавства було скеровано на адресу НАЗК засобами електронної пошти 19.04.2018 року о 09 год. 20 хв. У цьому разі слід вважати датою виявлення правопорушення 19.04.2018 року, відтак строки притягнення до адміністративної відповідальності, встановлені ст.3 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення сплили 19.07.2018 року.

Зважаючи на викладене вище, оскільки на момент розгляду справи Галицьким районним судом м.Львова строки, передбачені ч.3 ст.38 КУпАП закінчились, провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягала закриттю. Накладення на нього адміністративного стягнення за межами строку, визначеного ч.3 ст.38 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення» є незаконним.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, виступ прокурора Головацького І.З., який заперечив проти задоволення такої, пояснення свідка ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи №461/9366/18, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції цієї вимоги закону при розгляді справи щодо ОСОБА_2 в повній мірі не дотримався. Тому постанову слід скасувати.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 обіймаючи посаду заступника чергового помічника начальника установи виконання покарань чергової служби ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)», відповідно до підпункту «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч.1 ст.45 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин, а саме 06.04.2018 року о 12:02 год., подав на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію за 2017 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Однак згідно з положеннями ч.1 ст.172-6 КУпАП, відповідальність за цією статтею настає лише у випадку несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування.

Перевіривши пояснення ОСОБА_2 про причини порушення строків подачі декларації, вивчивши представлені ним документи, заслухавши пояснення свідка ОСОБА_4, апеляційний суд встановив, що несвоєчасне подання декларації відбулося з поважних причин, а тому відсутні підстави для притягнення його до відповідальності, передбаченої ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Так ОСОБА_2, у встановлені законодавством строки, виконав необхідні дії для подачі декларації, виготовив електронно-цифровий підпис, створив чернетку декларації за 2017 рік та відправив таку на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції. Про те, що декларація фактично не була відправлена, його повідомили 06.04.2018 року за місцем роботи, і в цей же день ним повторно відправлено декларацію.

Наведені обставини не взяті до уваги при складені протоколу № 745 від 07.12.2018 року відносно ОСОБА_2 про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, за ч.1 ст.172-6 КУпАП та судом при розгляді справи.

Разом з тим, на думку апеляційного суду, представлені ОСОБА_2 докази, поясненнями свідка ОСОБА_4 підтверджують поважність причин, які необхідно врахувати при вирішенні питання наявності в його діях об'єктивної та суб'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Послідовність дій ОСОБА_2 спрямованих на внесення декларації у систему, подання декларації, в сукупності свідчать про відсутність умислу на неподання чи несвоєчасне подання щорічної декларації за 2017 рік.

Таким чином апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, а тому постанову судді суду першої інстанції слід скасувати, прийнявши рішення про закриття провадження у справі за п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, задоволивши апеляційну скаргу.

Керуючись ч.1 ст.247, ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити.

Постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 28 грудня 2018 року відносно ОСОБА_2 скасувати.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду В.В.Ревер