Житомирський апеляційний суд
Категорія ст.124 КУпАП Доповідач Шевченко В. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2019 року м. Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Шевченко В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 17 січня 2019 року щодо

ОСОБА_1, 26.09.1970року народження, не працюючого, проживаючого: м.Житомир, вул ОСОБА_2, 13, кв. 71,

з участю особі, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_5,

встановила:

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 17 січня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 24.09.2018 року о 13 годині 17 хвилин керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 2108», д.н.з. НОМЕР_1, на перехресті вул. ОСОБА_2 вул. Покровська, м. Житомира, рухаючись по вул.. С.Бандери (другорядна дорога) не надав перевагу в русі транспортному засобу марки «Mersedes-Benz Sprinter» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4, що рухався по вул. Покровська (головна дорога), внаслідок чого відбулося зіткнення. В результаті ДТП транспортний засіб марки «Mersedes-Benz Sprinter», д.н.з. НОМЕР_2, здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3 Внаслідок чого транспортні засоби «ВАЗ 2108», д.н.з. АМ 8823, АК, «Mersedes-Benz Sprinter», д.н.з. НОМЕР_2, та «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_4, отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Богунського районного суду м. Житомира від 17 січня 2019 р. та прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, при цьому суд однобічно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним доказам, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним, необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Послався на те, що покази водія автомобіля «Mersedes-Benz Sprinter»,які були надані в судовому засіданні, суперечать висновку суду щодо унеможливлення уникнення ним зіткнення, оскільки, ОСОБА_4 сам підтвердив своє усвідомлення того, що водій позашляховика виконує маневр розвороту, чим відразу створює небезпеку для руху. Отже, ОСОБА_4 на момент виникнення небезпеки мав технічну можливість зменшити швидкість руху.

Вказав, що суд дійшов до помилкового висновку невинуватості ОСОБА_4 у вчиненні ДТП.

Разом з тим, послався на те, що всупереч положенням ч.2 ст.38 КУпАП стягнення було накладено на нього після спливу трьох місячного терміну з дня вчинення правопорушення.

Заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_1 на підтримку вимог апеляційної скарги, потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_5, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 245, 278, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі цих вимог закону, а також ст.ст.251,252,283 КУпАП в постанові суду зазначаються опис обставин, установлених при розгляді справи, докази та дається їм належна оцінка в їх сукупності.

Постанова суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за зазначених у постанові обставин, ґрунтується на зібраних у справі та досліджених у судовому засіданні доказах, яким надана належна правова оцінка з точки зору їх належності, допустимості та взаємозвязку.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №202135 від 24 вересня 2018р., згідно якого ОСОБА_1 24.09.2018 року о 13 годині 17 хвилин керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 2108» д.н.з. НОМЕР_1 на перехресті вул. ОСОБА_2 вул. Покровська, м. Житомира, рухаючись по вул.. С.Бандери (другорядна дорога) не надав перевагу в русі транспортному засобу марки «Mersedes-Benz Sprinter» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4, що рухався по вул. Покровська (головна дорога), внаслідок чого відбулося зіткнення. В результаті ДТП транспортний засіб марки «Mersedes-Benz Sprinter» д.н.з. НОМЕР_2, здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_5, НОМЕР_6 та «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_4 отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху України (надалі ПДР) (а.с.1).

Також вина ОСОБА_1 підтверджується схемою дорожньо- транспортної пригоди від 24.09.2018 року, яка посвідчена підписом посадової особи, яка її складала - інспектором поліції ОСОБА_6, а також підписами учасниками ДТП ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які будь-яких заперечень щодо викладених в схемі обставин не зазначили ( а.с.2).

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, зі скаргами на дії працівників поліції ніхто з учасників не звертався, їх дії при складанні протоколу та схеми ДТП не були визнані неправомірними. Будь-яких заперечень щодо обставин, викладених у схемі до протоколу про адміністративне правопорушення учасники ДТП не зазначили.

Вказані у них обставини узгоджуються з поясненнями потерпілих ОСОБА_4, ОСОБА_3, які в засіданні апеляційного суду показали, що була очевидцем того, як ОСОБА_1 виїхав на перехрестя з другорядної дороги, не надавши переваги у русі автомобілю під керуванням ОСОБА_4, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Допитаний у якості свідка в суді апеляційної інстанції ОСОБА_7 вказані обставини не спростував.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно того, що протокол про адміністративне правопорушення складено відносно нього неправомірно і його незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності, є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги щодо неналежної оцінки наданих по справі доказів є неспроможними.

Так, розглядаючи справу, суд першої інстанції всебічно та повно встановив обставини справи, безпосередньо у судовому засіданні дослідив надані докази, а саме допитав особу, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, дослідив матеріали адміністративної справи та письмові пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Не є слушними й вимоги апеляційної скарги стосовно прийняття постанови про визнання винним ОСОБА_4 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Так, відповідно до вимог ст.280 КУпАП на підставі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, заслуховування особи, щодо якої складено протокол ( яка притягається до адміністративної відповідальності), та інших осіб, які беруть участь у справі, а також дослідження доказів і вирішення клопотань, орган( посадова особа) зобовязаний, зокрема, зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення (питання про те, чи мав місце сам факт адміністративного правопорушення, дослідження і оцінки доказів, пояснення осіб, які беруть участь у справі, аналізу норми закону, за якою особа притягається до адміністративної відповідальності, і встановлення між передбаченими цією статтею складом адміністративного правопорушення і подією, яка стала приводом до початку провадження у справі, причинно-наслідкового звязку); чи винна дана особа в його вчиненні ( це питання зясовується на підставі аналізу протоколу про адміністративне правопорушення, дослідження і оцінки доказів, пояснень осіб, які беруть участь у справі тощо).

Згідно вимог ст.124 КУпАП відповідальність наступає у випадку порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Згідно п.1.4 кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до п. 16.11 ПДР на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрестя проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, внаслідок порушення ОСОБА_1 п.16.11 ПДР України сталося зіткнення транспортних засобів, що спричинило їх пошкодження.

Надаючи пояснення в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підтвердили, що дорожня-транспортна пригода сталася на перехресті вул. Покровська ( головна дорога), по якій рухався автомобіль НОМЕР_7, яким керував ОСОБА_4, та вул. ОСОБА_2 ( другорядна дорога), по якій рухався автомобіль НОМЕР_8, під керуванням ОСОБА_1

При цьому ОСОБА_1 не заперечував той факт, що він не надав перевагу у русі автомобілю під керуванням ОСОБА_4

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_4 також винен у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення, оскільки перевищив швидкість руху, висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки суд розглянув справу в межах обставин, які були встановлені у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 у звязку з порушенням ним п.16.11 ПДР України.

Протокол щодо ОСОБА_4 не складався і не був предметом розгляду у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, надав належну правову оцінку кожному доказу з точки зору їх достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Дослідивши докази у їх сукупності та проаналізувавши їх з точки зору належності, достовірності та взаємозвязку, апеляційний суд визнає їх достатніми для доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Разом з тим, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд не врахував вимоги ст.38 КУпАП, як про це обґрунтовано зазначає апелянт в апеляційній скарзі.

Статтею 38 КУпАП передбачено, що стягнення на правопорушника може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

За змістом ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи закінчилися строки, передбачені ст.38 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 24 вересня 2018 року, що підтверджується зібраними по справі доказами, тобто на момент розгляду справи в суді 17 січня 2019 року, закінчилися строки накладення адміністративного стягнення.

Виходячи з наведеного, постанова суду першої інстанції в частині накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню, провадження у справі необхідно закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у звязку з закінченням на момент розгляду справи судом першої інстанції строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись п.7 ст.247, ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

Постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити частково.

Постанову Богунського районного суду м. Житомира від 17 січня 2019 року щодо ОСОБА_8 в частині накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340грн., та в частині стягнення судового збору у сумі 352грн.40коп. скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду ОСОБА_9