Справа № 146/273/19

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2019 р. смт. Томашпіль

Суддя Томашпільського районного суду Вінницької області Скаковська І.В., з участю секретаря судового засідання Сідак Н.П., прокурора Мазура І.А., опероуповноваженого Вінницького управління ДВБ НП України ОСОБА_1, ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, розглянувши матеріали, що надійшли від Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення № 21/2019 від 15 лютого 2019 року ОСОБА_2 притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП за те, що поліцейський сектору реагування патрульної поліції Томашпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області старший сержант поліції ОСОБА_2, будучи відповідно до підпункту «3» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», Примітки до статті 172-6 КУпАП, суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, в порушення вимог абзацу другого частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію особи, яка припинила діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначив, що в день звільнення з Томашпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області подав електронну декларацію на офіційному сайті НАЗК. Оскільки після звільнення до кінця року більше ніде не працював і його статки не змінилися, тому він вважав, що не повинен подавати декларацію за 2017 рік після звільнення. Вказану декларацію він подав 27 липня 2018 року після його повідомлення з колишнього місця роботи про необхідність її подання. Дана декларація є аналогічною з декларацією, яку він подав 30 червня 2017 року. Крім того, просив закрити провадження у справі у звязку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП.

Захисник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні просила справу закрити за строками без встановлення вини ОСОБА_2 Крім того вважає, що дана справа є малозначною.

Опероуповноважений Вінницького управління ДВБ НП України ОСОБА_1 в судовому засіданні просив визнати винним ОСОБА_2 та притягнути його до адміністративної відповідальності. Вважає, що строки притягнення до адміністративної відповідальності не пройшли, оскільки після виявлення правопорушення необхідно було провести перевірку для встановлення всіх обставин у справі.

Прокурор Томашпільського відділу Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 в судовому засіданні обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, підтримав, зазначив про наявність в діях ОСОБА_2 ознак діянь, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Крім того вважає, що строки притягнення слід рахувати з моменту складення протоколу, оскільки був необхідний час для проведення відповідної перевірки для встановлення в діях ОСОБА_2 ознак правопорушення.

Заслухавши думку ОСОБА_2 та його захисника, прокурора, опероуповноваженого Вінницького управління ДВБ НП України, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч.1 ст.172-6 КУпАП настає виключно за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом встановлено, що наказом начальника ГУНП у Вінницькій області 30 червня 2017 року № 117 о/с ОСОБА_2 звільнено із служби в поліції.

15 лютого 2019 року відносно останнього складено протокол № 21/2019 про адміністративне правопорушення повязане з корупцією, а саме за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалося в судовому засіданні ОСОБА_2 декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування останній подав 27 липня 2018 року, тоді як мав подати до 1 квітня 2018 року.

Таким чином суд вважає, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та його вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та доданими до нього матеріалами.

Підстав звільняти ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за ст.22 КУпАП суд не вбачає, оскільки на думку суду дане правопорушення не є малозначним.

Разом з цим, відповідно до змісту ч.3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Так, згідно наявного в матеріалах справи повідомлення начальника Управління з питань запобігання корупції та проведення люстрації НП України ОСОБА_5 Національного агенства з питань запобігання корупції про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування було виявлено факт неподання ОСОБА_2 декларації після звільнення за 2017 рік. На даному повідомленні вказаний номер та дата ЗП-5083/18 від 25 травня 2018 року ( а.с 21).

Тобто станом на травень 2018 року, було виявлено, що ОСОБА_2 порушив норми ЗУ «Про запобігання корупції». З огляду на те, що з моменту виявлення вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення пройшло більше трьох місяців, строк накладення адміністративного стягнення закінчився.

З твердженням захисна ОСОБА_2 ОСОБА_3 про те, що у випадку закриття справи за строками вина особи не встановлюються, суд не погоджується з наступних підстав.

Згідно з п.7 ст.247 КУпАП не може бути розпочато провадження в справі, а розпочате підлягає закриттю, за наявності закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

При цьому ст. 280 КУпАП встановлено обов'язок суду з'ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, поміж іншого, і чи винна дана особа в його вчиненні. Норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить.

Водночас, зі змісту ч. 1 ст. 38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку.

Тобто для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

Крім того, на думку суду наявність або відсутність вини, встановленої судовим рішенням у подальшому може суттєво вплинути на права і інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, оскільки на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, суд не може накласти на особу адміністративне стягнення, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 33-35, 38, ч. 1 ст. 172-6, 221, 245, 251, 252, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Провадження у справі закрити у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Томашпільський районний суд Вінницької області.

Суддя: ОСОБА_6