КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/3751/2019 Постанова винесена суддею Бірса О.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., за участю: ОСОБА_1 , захисника Шевченка О.Б., потерпілої ОСОБА_2 та її представника Кваші М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання захисника Шевченка Олександра Борисовича про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 14 лютого 2019 року в справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_1

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 14 лютого 2019 року провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито в частині порушення ОСОБА_1 п. 12.3 ПДР України на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, а в частині порушення ним же п. 12.1 ПДР України - на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На вказане судове рішення 05 вересня 2019 року захисник Шевченко О.Б. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 14 лютого 2019 року в частині закриття провадження підставі п. 7 ст. 247 КУпАП щодо порушення ОСОБА_1 п. 12.3 ПДР України скасувати та закрити провадження відносно ОСОБА_1 у вказаній частині на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

До апеляційної скарги захисник долучив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, яке обґрунтував тим, що постанову в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 було проголошено суддею та в подальшому вручено учасникам судового розгляду 18 лютого 2019 року, а не 14 лютого 2019 року як про це зазначено в постанові, отже відлік початку строку на апеляційне оскарження рахується саме з 18 лютого 2019 року. Апеляційна скарга вперше була подана до суду 27 лютого 2019 року, тобто в установлений законом строк, а висновки в постанові Київського апеляційного суду від 12 березня 2019 року, якою відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження та повернуто апеляційну скаргу, не відповідають дійсності.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника Шевченка О.Б., які підтримали клопотання та просили його задовольнити, стверджуючи про те, що судове рішення в справі про адміністративне правопорушення було проголошено суддею саме 18 лютого 2019 року, заслухавши заперечення потерпілої ОСОБА_2 та її представника Кваші М.М. щодо поданого клопотання та тих обставин, на які посилається захисник, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно з положеннями КУпАП строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами.

Як убачається з матеріалів справи постанова суддею Дніпровського районного суду м. Києва в справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 винесена 14 лютого 2019 року, про що прямо зазначено в судовому рішенні.

Вперше апеляційну скаргу на вказану постанову захисник Шевченко О.Б. подав до місцевого суду 27 лютого 2019 року, порушивши при цьому в окремому клопотанні питання про поновлення процесуального строку оскарження. В обґрунтування клопотання вказав, що судове рішення було оголошено 18 лютого 2019 року, а не 14 лютого 2019 року, повний текст постанови ним було отримано 18 лютого 2019 року, отже строк на апеляційне оскарження не був пропущений, а в разі формального спливу такого строку, то він пропущений не з його вини.

Постановою судді Київського апеляційного суду від 12 березня 2019 року захиснику Шевченку О.Б. було повернуто вказану апеляційну скаргу з посиланням на те, що об`єктивних обставин, які б вказували на неможливість звернення з апеляційною скаргою у передбачений законом строк, апелянтом не наведено.

12 березня 2019 року справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 було повернуто до суду першої інстанції та 28 березня 2019 року захисник ознайомився з її матеріалами в Дніпровському районному суді м. Києва.

05 вересня 2019 року, тобто більше ніж через п`ять місяців від того часу коли захиснику було повернуто апеляційну скаргу на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 14 лютого 2019 року, він вдруге подав її з клопотанням про поновлення строку оскарження судового рішення, в якому навів аналогічні доводи, які вже були предметом розгляду судом апеляційної інстанції та додатково вказав про незгоду з постановою судді Київського апеляційного суду від 12 березня 2019 року.

Передбачених законом підстав для повторного дослідження аналогічних доводів захисника у суду апеляційної інстанції немає, як і немає повноважень для перегляду постанови судді Київського апеляційного суду від 12 березня 2019 року. В той же час слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що судове рішення в справі щодо ОСОБА_1 було винесено 18 лютого 2019 року, як на цьому наполягає захисник, а тому і відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 та захисник, які брали участь у судовому розгляді, не були обізнані зі змістом постанови ще 14 лютого 2019 року.

Долучений захисником до клопотання аудіозапис містить лише фрагменти судових засідань, а тому не є доказом того, що 14 лютого 2019 року учасникам судового розгляду не було повідомлено про прийняте судом рішення, а розписка від 18 лютого 2019 року свідчить виключно про дату отримання копії постанови захисником Шевченком О.Б., при тому що відлік строку на апеляційне оскарження розпочинається саме з дня винесення постанови.

Будь-яких інших обставин, які б доводили поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, захисником у клопотанні не наведено.

Враховуючи, що вказані захисником Шевченком О.Б. причини пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення вже досліджували судом апеляційної інстанції і визнані необґрунтованими, а інших обставин, які б дійсно перешкодили захиснику подати апеляційну скаргу на постанову судді місцевого суду від 14 лютого 2019 року у визначений положеннями ст. 294 КУпАП строк, апелянтом не наведено, то у задоволенні клопотання захисника слід відмовити та повернути йому апеляційну скаргу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Відмовити захиснику Шевченку Олександру Борисовичу у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 14 лютого 2019 року в справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу повернути захиснику Шевченку Олександру Борисовичу разом з доданими до неї матеріалами.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.П. Павленко