КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/1725/2019 Головуючий суддя у 1-й інстанції: Хардіна О.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М. за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника ОСОБА_5, іншого учасника ДТП ОСОБА_3 , та його захисника ОСОБА_6, розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 06 лютого 2019 року.

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 06 лютого 2019 року провадження щодо ОСОБА_1 закрите за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які свідчили би про порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 13.3 ПДР України, відповідно до якого під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримуватись безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Не погодившись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 06.02.2019 року про закриття справи щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення скасувати, прийняти нову постанову, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі ст. 38 КУпАП за закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, встановивши порушення ОСОБА_1 п. 13.3 ПДР України.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що водій ОСОБА_1 порушив п. 13.3 ПДР України, оскільки не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на стоячий автомобіль «Опель» водія ОСОБА_3 .

Суд апеляційної інстанції заслухав пояснення ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_6, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_5, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; вивчив матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевірив доводи апеляційної скарги, дослідив докази у справі та дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положеньст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пункт 13.3 ПДР України передбачає, що під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 319339 від 25.10.2018 року убачається, що 25.10.2018 о 10 год. 50 хв. по вул. Майбороди, 8, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на зупинений автомобіль «Опель», д.н.з. НОМЕР_2 , чим порушив п. 13.3 ПДР України, внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_3 пояснив, що, керуючи автомобілем «Опель», рухався по вулиці П. Майбороди, 8 зі швидкістю не більше 10 км/год; проїзна частина не мала розділювальної смуги, вздовж тротуару у його напрямку руху були припарковані автомобілі, проте її ширина була достатньою для роз`їзду автомобілів. Автомобіль «Тойота», який рухався у зустрічному напрямку, займав на проїзній частині таке положення, що було очевидно, що вони не роз`їдуться, а тому він зупинився і став подавати знаки водію автомобіля «Тойота» також зупинитися, однак водій ОСОБА_1 продовжив рух та «зачепив» автомобіль «Опель».

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що керував автомобілем «Тойота» по вул. П. Майбороди, 8, в м. Києві, їхав у своїй смузі руху і не створював перешкод для зустрічного транспорту, при тому, що водій ОСОБА_3 виїхав на зустрічну для нього смугу руху, а тому, вважає, саме через порушення ОСОБА_3 п. 11.3 ПДР України відбулося зіткнення.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні апеляційної інстанції пояснив, що він знаходився у припаркованому вздовж тротуару автомобілі. Автомобіль «Опель» зупинився поряд з його автомобілем, оскільки у зустрічному напрямку рухався автомобіль «Тойота», водій якого не розрахував габарити свого транспортного засобу та здійснив наїзд на нерухомий автомобіль «Опель». Вважає, що у водія автомобіля «Тойота» було достатньо місця на проїзній частині для забезпечення безпечного роз`їзду з автомобілем «Опель».

Пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . узгоджуються між собою, та об`єктивно підтверджуються даними схеми ДТП про те, що відстань від переднього правого колеса автомобіля «Тойота» до краю проїзної частини становила 0,45 м, а заднього правого колеса - 0,40 м, що об`єктивно вказує на те, що ширина проїзної частини для автомобіля «Тойота» була достатньою для того, щоб роз`їхатися із зустрічним автомобілем «Опель».

Дослідивши під час апеляційного розгляду у справі докази: фотознімки з місця події, дані схеми ДТП (місце зіткнення, розташування автомобілів після ДТП), зафіксовані пошкодження автомобілів у результаті зіткнення («Тойота» деформація лівих передніх та задніх дверей, ЛФП; «Опель» - деформоване ліве заднє крило, стерте ЛФП лівого дзеркала заднього бачення) - суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що водій автомобіля «Тойота» ОСОБА_1 не дотримався безпечного бокового інтервалу, своїми діями порушив вимоги п.13.3 ПДР України, унаслідок чого автомобілі «Тойота» та «Опель» отримали механічні пошкодження, тобто вчинив правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Пояснення свідка ОСОБА_4 - очевидця події - є детальними, послідовними та незмінними, узгоджуються із поясненнями ОСОБА_3 щодо фактичних обставин подій та об`єктивно підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами, а тому суд апеляційної інстанції вважає їх належним та допустимим доказом у розумінні ст. 251 КУпАП і не погоджується з їх оцінкою судом першої інстанції

Досліджені докази у їх сукупності свідчать про те, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Тойота», під час зустрічного роз`їзду не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на стоячий автомобіль «Опель».

Також слід зазначити, що суд першої інстанції, вказуючи у своєму рішенні, що «зіткнення відбулось на умовній смузі руху автомобіля «Тойота», у зв`язку із тим, що автомобіль «Опель» не вибрав безпечного бокового інтервалу, не пропустив автомобіль «Тойота», який рухався прямо в своїй смузі руху», - вийшов за межі протоколу щодо ОСОБА_1 , оскільки повинен був перевірити дослідженими у суді доказами і зробити висновки щодо наявності/відсутності порушень п.13.3 ПДР України виключно у діях ОСОБА_1 .

Згідно з вимогами п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП в справах про адміністративні правопорушення, підвідомчих суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше ніж через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше ніж через три місяці з дня його виявлення.

Оскільки з моменту вчинення адміністративного правопорушення, яке мало місце 25 жовтня 2018 року, сплинуло три місяці, на нього не може бути накладено стягнення відповідно до вимог ст. 38 КУпАП, а тому провадження по даній справі згідно п. 7 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

З урахуванням наведеного висновки суду першої інстанції про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАп, суперечать фактичним обставинам справи, та не знайшли свого підтвердження дослідженими у суді доказами, а відтак апеляційну скаргу ОСОБА_3 необхідно задовольнити, постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 06 лютого 2018 року - скасувати та постановити нову постанову, якою визнати порушення ОСОБА_1 п.13.3 ПДР України винним, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрити провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 06 лютого 2018 року скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.М. Сітайло