Справа № 534/98/19
Провадження № 3/534/43/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2019 року в складі головуючого судді за участю секретаря прокурора особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Комсомольський міський суд Полтавської області ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Горішні Плавні матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки Національної Поліції України в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності :

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 Будського Сумської області, громадянки України, працюючої начальником Управління Державної казначейської служби України у м. Горішні Плавні Полтавської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч. 1 ст. 172-5 КУпАП, -

У С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про вчинення адміністративного правопорушення №48 від 21 січня 2019 року, ОСОБА_4, будучи начальником Управління Державної казначейської служби України у м. Комсомольську (Горішні Плавні) Полтавської області , відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 ЗУ «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-5 КУпАП будучи суб»єктом відповідальності на якого поширюється дія ЗУ «Про запобіггання корупції» в порушення вимог ч. 1 , 2 ст. 23 вказаного Закону, порушила обмеження щодо одержання подарунків , а саме 27.01.2017 одержала від Благодійного фонду «Полтавського гірничо збагачувального комбінату» подарунок у вигляді нецільової одноразової благодійної допомоги в сумі 2000 грн, що перевищує один прожитковий мінімум, втсановлений на день прийняття подарунка (1600), чим умисно вчинила адміністративне правопорушення, пов»язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-5 КУпАП .

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнала та пояснила, що до Благодійного фонду «ПГЗК» в січні 2017 вона в зв'язку із скрутним матеріальним становищем звернулась як фізична особа з заявою про укладання договору та отримання одноразової матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових потреб. Вважає, що нею не було порушено діюче законодавство України у зв'язку з тим, що укладання цього договору не може бути пов'язане із здійсненням нею функцій держави та місцевого самоврядування , так як благодійний фонд не є державним чи комунальним підприємством і відповідно ніякої підпорядкованості між сторонами договору стосовно її професійної діяльності не було. Тому допомогу отримують і інші фізичні особи, які звертаються до зазначеного фонду і потребують в допомозі.

Адвокат ОСОБА_5 просив закрити провадження у справі в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-5 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-5 КУпАП, та просив провадження у справі закрити в зв»язку із закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_4 та її адвоката, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-5 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення серед інших є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 172-5 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення встановлених законом обмежень щодо одержання подарунків.

Відповідно до примітки до вказаної статті, суб'єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

ОСОБА_4 згідно наказу № 927-к Державної казначейської служби України від 20.12.2011 року призначено на посаду начальника Управління Державної казначейської служби України у м. Комсомольську Полтавської області в порядку переведення з Головного управління Державного казначейства України у Полтавській області та наказом № 500-о від 01.08.2016 їй присвоєно 5 ранг державного службовця (а.с.13-14) та, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», є суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією за ч. 1 ст. 172-5 КУпАП.

Так, відповідно до вимог статті 23 Закону України «Про запобігання корупції» особам, зазначеним у пунктах 1,2 частини першої статті 3 цього Закону, заборонено безпосередньо або через інших осіб вимагати, просити, одержувати подарунки для себе чи близьких їм осіб від юридичних або фізичних осіб: 1) у зв'язку із здійсненням такими особами діяльності, пов'язаної із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування; 2) якщо особа, яка дарує, перебуває в підпорядкуванні такої особи.

За приписами ч. 2 ст. 23 ЗУ «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, можуть приймати подарунки, які відповідають загальновизнаним уявленням про гостинність, крім випадків, передбачених частиною першою цієї статті, якщо вартість таких подарунків не перевищує один прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на день прийняття подарунка, одноразово, а сукупна вартість таких подарунків, отриманих від однієї особи (групи осіб) протягом року, не перевищує двох прожиткових мінімумів, встановлених для працездатної особи на 1 січня того року, в якому прийнято подарунки.

Аналізуючи диспозицію вищевказаної норми ч. 1 ст.172-5 КУпАП слід зазначити, що з об'єктивної сторони таке правопорушення становить діяння у вигляді одержання у власність речей або майнових прав з порушенням вимог вищезазначеного Закону. Зокрема, це порушення, матиме місце у разі одержання подарунку в зв'язку з виконанням особою функцій держави або органів місцевого самоврядування, тобто обумовлюється службовим становищем одержувача, посадою, яку він обіймає. Пов'язаними із виконанням службових обов'язків є подарунки, що надаються як подяка за раніше вчинені службовцем дії (бездіяльність) або прийняті ним рішення на користь дарувальника або третіх осіб; або даруються в очікуванні заздалегідь необіцяного вчинення публічним службовцем дій (бездіяльності )або прийняття ним рішень на користь дарувальника чи третіх осіб. Таким чином, для наявності правопорушення має бути встановлений зв'язок між виконанням особою функцій держави або органів місцевогосамоврядування та одержанням подарунка. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення пов'язане з корупцією, та, відповідно, в постанові суду. Якщо такий зв'язок у конкретному випадку не встановлено, відповідальність за ч. 1ст. 172-5 КУпАП виключається.

З матеріалів справи встановлено, проти чого не заперечувала й ОСОБА_4 в судовому засіданні, що вона, дійсно уклала договір про надання нецільової благодійної допомоги від 27.01.2017 з Благодійним фондом «Полтавский гірничо збагачувальний комбінат» на грошову суму 2000 грн (а.с.24).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 як фізична особа звернулась до директора Благодійного фонду « Полтавський гірничо збагачувальний комбінат» з заявою про надання їй матеріальної допомоги у 2017 році у розмірі 2000 грн в зв'язку з тяжкими соціально побутовими умовами (а.с.23).

ОСОБА_4 звертаючись до вказаного Благодійного фонду , просила надати їй саме нецільову одноразову благодійну допомогу для вирішення соціально-побутових потреб.

Отриману суму в 2017 році в розмірі 2000 грн. ОСОБА_4 в подальшому вказала в Декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік саме як благодійна допомога від Благодійного фонду «ПГЗК» (а.с.12).

Суд, аналізуючи надані докази, доходить висновку, що ОСОБА_4 була отримана від Благодійного фонду «Полтавський ГЗК» саме нецільова одноразова благодійна допомога в 2017 році в сумі 2000 грн.

При цьому така допомога була отримана нею як приватною особою, через наявність договірних відносин між нею та Благодійним фондом «Полтавський ГЗК».

Поняття «подарунок» та «благодійна допомога» не є тотожними, вони мають різні визначення, правове регулювання, різне оподаткування.

Так, визначення терміну подарунок розкритий в ст.1 Закону України «Про запобіганню корупції», відповідно до якого це є грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, які надають/одержують безоплатно або за ціною, нижчою мінімальної ринкової.

Крім того дарування регулюється главою 55 ЦК України.

Відповідно до ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Важливим є те, що згідно ч. 2 ст. 717 цього кодексу договір , який встановлює обов'язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь яку дію майнового або немайнового характеру , не є договором дарування.

Згідно положень антикорупційного законодавства подарунок здійснюється саме з метою вчинення діянь, ухвалення рішень, вирішення проблемних питань в інтересах дарувальника, а отже ці відносини не відносяться до цивільно правових.

Благодійна діяльність та благодійна допомога, зокрема, регулюється спеціальним окремим Законом України «Про благодійну діяльність та благодійні організації» від 05.07.2012 року.

Отже судом констатується відсутність допустимих і належних доказів, якими підтверджуються в діях ОСОБА_4 порушення, повязаного з корупцією, зокрема передбаченого ч. 1 ст. 172-5 КУпАП, оскільки в судовому засіданні не було доведено, що отримані ОСОБА_4 грошові кошти в 2017 році в сумі 2000 грн., були саме подарунком, що такий подарунок відноситься до категорії неправомірних через свою корупційну складову, яка обумовлена здійсненням такою особою своєї службової діяльності, пов'язаної із виконанням функцій держави або отримуються від підпорядкованих нею осіб, не встановлений причинний зв'язок та мета отримання вказаних грошових коштів, не доведений умисел на вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-5 КУпАП, про що вказано в протоколі про адміністративне правопрушення, при цьому вид такого умислу, його направленість сформульовані не були.

Пи цьому доказів існування в діях ОСОБА_4 корупційного інтересу й відтак і доведеності прямого чи непрямого умислу матеріали справи не містять. Твердження самої ОСОБА_4 щодо отримання нею грошових коштів в сумі 2000 грн. виключно, як благодійної допомоги в 2018 році не спростовані. Як не спростовані й посилання ОСОБА_4 на те, що вказана сума благодійної допомоги надана їй , як приватній , а не посадовій особі.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права».

В силу п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»).

В своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року,суд неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

За таких обставин, з точки зору достатності доказів, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діянні ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-5 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, відповідно до ст.247КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 підлягає закриттю за відсутності в її діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-5 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 172-5, ст.ст. 247,287,294 КУпАП суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 за 1 ст. 172-5 КУпАП закрити, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена у випадках передбачених ст. 287 КУпАП, а саме особою, щодо якої її винесено, потерпілим, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, а саме у випадку нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Суддя підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом:

Суддя Куц Т.О.