Номер провадження: 33/813/1202/19
Номер справи місцевого суду: 521/7287/19
Головуючий у першій інстанції Непорада О. М.
Доповідач Толкаченко О. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., за участю: секретаря судового засідання Подуст Т.П., прокурора Войтова Р.Г., захисника Доніної Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Доніної ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 26 липня 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що працює старшим державним інспектором Київської державної податкової інспекції Південного управління у м.Одесі ГУ ДФС в Одеській області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Відповідно до оскаржуваної постанови суду першої інстанції, старший державний інспектор Київської державної податкової інспекції Південного управління у м.Одесі Головного управління ДФС в Одеській області інспектор податкової та митної справи ОСОБА_2 , являючись суб`єктом на якого поширюються дії Закону України «Про запобігання корупції», не своєчасно подала шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) щорічну декларацію особи, уповноважено на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим порушила вимоги ч.1 ст.45 Закону, та вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції захисник Доніна Л.А. подала апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_2 , в якій просила скасувати постанову та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги обґрунтувала тим, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про наявність у ОСОБА_2 умислу на несвоєчасне подання декларації. При цьому, її декларація за 2018 рік є аналогічною з деклараціями за 2016, 2017 роки, тобто змін у майновому стані ОСОБА_2 не відбулося.

Відсутність у ОСОБА_2 прямого умислу на несвоєчасне подання декларації підтверджується тим, що вона у зазначений період часу перебувала у відпустці по догляду за дитиною. Крім того, в останні дні березня 2019 року сайт НАЗК працював нестабільно.

Суд першої інстанції не взяв до уваги, що перевірка декларації була проведена Управлінням захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, яке не мало на це права, оскільки лише НАЗК уповноважено законом на перевірку декларацій.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника Доніну Л.А., яка підтримала доводи апеляційної скарги, думку прокурора Войтова Р.Г., який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Частиною 7 ст. 294 КпАП України передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду скарги буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до положень ч.1 та 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд критично ставиться до тверджень захисника Доніної Л.А. про те, що матеріали провадження не містять допустимих доказів вчинення ОСОБА_3 інкримінованого їй адміністративного правопорушення, оскільки такі твердження є необґрунтованими та, навпаки, спростовуються доказами наявними в матеріалах справи.

Так, диспозиція ч.1 ст.172-6 КУпАП передбачає відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

При цьому, статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону) визначено поняття правопорушення, пов`язаного із корупцією діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

При цьому, ст.1 Закону передбачає, що суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до п.п.«в» п.1 ч.1 Закону, суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема, державні службовці

Таким чином ОСОБА_2 , яка обіймає посаду старшого державного інспектора Київської державної податкової інспекції Південного управління у м.Одесі ГУ ДФС в Одеській області є суб`єктом декларування відповідно до Закону.

При цьому, згідно з вимогами ч.1 ст.45 Закону, особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 подала декларацію за 2018 рік несвоєчасно без поважних на це причин 01 квітня 2019 р., чим допустила порушення вимог фінансового контролю та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, що підтверджується наявними в матеріалами справи доказами, зокрема:

-протоколом про адміністративне правопорушення №344/2019 від 25 квітня 2019 року;

-наказом про призначення на посаду ОСОБА_2 № 770-о від 09 жовтня 2018 року;

-ознайомленням з попередженнями про обмеження, спрямовані на запобігання корупції та пов`язаним з корупцією правопорушенням, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів і одержанню неправомірної вигоди або подарунка та поводження з ним, щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, дотримання вимог фінансового контролю;

-витягом з офіційного сайту НАЗК щодо подання ОСОБА_2 01 квітня 2019 щорічної декларації особи, уповноважено на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та іншими матеріалами справи.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що вказані докази є достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, та належними, оскільки вони стосуються подій, що інкримінуються ОСОБА_2

Апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи захисника про те, що ОСОБА_2 несвоєчасно подала декларацію у зв`язку з наявністю на те поважних причин, оскільки на подачу щорічної декларації законодавець визначив значний часовий період, що складає 3 місяці (з 01 січня по 31 березня).

Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

В свою чергу ОСОБА_2 та її захисник не надали суду переконливих доказів неможливості своєчасного подання декларації ОСОБА_2 .

Крім того апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи сторони захисту, щодо відсутності в діях ОСОБА_2 суб`єктивної сторони, оскільки вона не мала умислу на вчинення зазначеного корупційного адміністративного правопорушення. Апеляційний суд зазначає, що суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а склад даного правопорушення є формальним, тобто для настання відповідальності за його вчинення необхідною умовою є лише здійснення дій (бездіяльності), описаних в диспозиції статті, настання наслідків для притягнення до відповідальності не є обов`язковим.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 був складений суб`єктом, який відповідно до положень Закону не мав права на його складення, апеляційний суд вважає необґрунтованими з огляд на таке.

Пунктом 1 ч.1 ст.255 КУпАП визначено, що особами, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, пов`язані із корупцією, передбачені ст.172-4 172-9 КУпАП, є уповноважені на те посадові особи внутрішніх справ (Національної поліції).

При цьому, відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції - органи прокуратури, Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України, Національне агентство з питань запобігання корупції.

Таким чином, посадові особи Управління захисту економіки в Одеській області ДЗЕ Національної поліції України є особами, які відповідно до вимог закону уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, пов`язаних із корупцією.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що адміністративне стягнення за вчинення корупційного правопорушення може бути накладено протягом трьох місяців із дня виявлення, але не пізніше двох років із дня його вчинення (ч. 3 ст. 38 КУпАП).

Продовження перебігу строків накладення адміністративних стягнень законом не передбачено, тому в разі їх закінчення провадження у справі закривається.

Вказівка законодавця у п.7 ст.247 КУпАП «на момент розгляду справи» означає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на початок розгляду справи закінчилися строки, встановлені ст. 38 КУпАП. А сам розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними ст.38 КУпАП, а передбачений ст.277 КУпАП, що є гарантією всебічного, об`єктивного і повного з`ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи.

Якщо на момент розгляду справи в суді закінчились строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, то суд в разі заперечення особою своєї вини чи наявності у її діях складу адміністративного правопорушення повинен дослідити всі обставини справи, встановити, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного корупційного правопорушення, чи належить особа до суб`єктів цього корупційного правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, і лише після цього закрити провадження у справі.

Враховуючи викладене апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та обґрунтованого закрив провадження у справі в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

За таких обставин апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника Доніної Л.А. в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції, як законну та обґрунтовану залишити без змін.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Доніної Л.А. подану в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 26 липня 2019 року, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП відносно ОСОБА_4 закрито в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.О. Толкаченко