Справа №449/1419/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2019 м. Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді: Борняк Р.О.,

секретарі: Баран П.Д.,

правопорушника: ОСОБА_1,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Перемишлянського районного сектору філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: вул. Обширна,, 10 м.Бібрка Перемишлянського району Львівської області, -

за ст. 183-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, у період з 20.11.2018 р., по 27.11.2018 р. без поважних причин не виходив на суспільно корисні роботи при КП «Рідне місто», що в м.Бірка Перемишлянського району Львівської області.

В призначене судове засідання ОСОБА_1 зявився та пояснив, що до виконання суспільно корисних робіт приступив, проте із призначених судом 120 годин суспільно корисних робіт , відбув лише два дні, оскільки у нього вагітна жінка, однак жодних підтверджень поважних причин згідно вимог ст.183-2 КУпАП, що фактично позбавляли можливості порушника відпрацювати призначене адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт, суду так і не надав.

Вислухавши пояснення правопорушника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до частин першої та другої статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення адміністративного правопорушення. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні,чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків ( ст. 10 КУпАП).

Як вбачається із Постанови Перемишлянського районного суду №449/710/18 від 12.07.2018 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт.

Згідно довідки про проведену бесіду від 19.11.2018 року, ОСОБА_1, попереджений з наслідками ухилення від відбування суспільно корисних робіт передбачених ст.183-2 КУпАП та ст.389-2 КК України.

Як вбачається із табелю виходу на роботу у листопаді 2018 року №39 від 04.12.2018 року, ОСОБА_1, неодноразово не з'являвся на роботу для відбування суспільно корисних робіт.

Окрім цього, вина ОСОБА_1, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №1 від 28.11.2018 року, довідкою про проведену бесіду від 19.11.2018 року, направленням для виконання призначеного адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт №1064/14/36 від 19.11.2018 року, наказом «Про залучення до виконання суспільно корисних робіт» №38/к/18 від 20.11.2018 р., графіком виходу на роботу у листопаді 2018 року від 20.11.2018 року, Актом перевірки виконання порушником адміністративного стягнення у вигляді громадських (суспільно корисних) робіт від 27.11.2018 року, а також іншими матеріалами справи.

Згідно ст.183-2 КУпАП під ухиленням особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт у цій статті слід розуміти неприбуття порушника до місця виконання суспільно корисних робіт (підприємства, установи, організації) протягом двох днів з дати, визначеної у направленні уповноваженою посадовою особою органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, без поважних причин, невихід на суспільно корисні роботи або відмова від виконання роботи, вид якої визначений підприємством, установою, організацією, більше двох разів протягом місяця без поважних причин, а також поява на робочому місці у стані алкогольного, наркотичного або токсичного спяніння. Поважними причинами є хвороба особи та інші документально підтверджені обставини, що фактично позбавляють можливості порушника прибути для відпрацювання суспільно корисних робіт.

Відповідно до ст.31-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суспільно корисні роботи полягають у виконанні особою, яка вчинила адміністративне правопорушення, оплачуваних робіт, вид яких визначає відповідний орган місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.325-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт надсилається на виконання органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, не пізніше дня, наступного за днем набрання постановою законної сили. Виконання стягнення у вигляді суспільно корисних робіт здійснюється шляхом залучення порушників до суспільно корисної праці, вид якої визначається відповідним органом місцевого самоврядування. За виконання суспільно корисних робіт порушнику нараховується плата за виконану ним роботу. Оплата праці здійснюється погодинно за фактично відпрацьований час у розмірі не меншому, ніж встановлений законом мінімальний розмір оплати праці.

Слід зазначити, що 28.08.2018 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» від 03.07.2018 року № 2475-VIII, відповідно до якого внесено зміни до ст. 325-4 КУпАП, тобто станом на день внесення подання 29.10.2018 року, відповідно до ст. 325-4 КУпАП у разі ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності. У разі злісного ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт вона підлягає притягненню до кримінальної відповідальності в порядку, встановленому законом.

Також Кодекс України про адміністративні правопорушення доповнено статтею 183-2 .

Згідно з доповненнями внесеними цим же Законом до статті 255 КУпАП, органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань за ст. 183-2 складається протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно санкції статті 183-2 КУпАП ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, тягне за собою адміністративний арешт строком до десяти діб.

Таким чином вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена повністю і його дії правильно кваліфіковані за ст. 183-2 КУпАП.

Обираючи вид адміністративного стягнення правопорушникові, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, з метою запобігання вчинення у подальшому нових правопорушень та досягнення мети адміністративного покарання, беручи до уваги характер скоєного адміністративного правопорушення, особу правопорушника та ступень його вини, суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту в межах санкції ст. 183-2 КУпАП.

Враховуючи, рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 30 жовтня 2014 року по справі Швидка проти України (Заява № 17888/12), яке, окрім іншого, розглядалося в аспекті можливості оскарження рішення суду по справі про адміністративне правопорушення, яким було призначено стягнення у вигляді адміністративного арешту, і ефективності застосування рішення апеляційного суду, в разі скасування рішення місцевого суду, суд вважає, що виконання зазначеної постанови слід допустити через десять днів з дня її винесення.

Керуючись ст.ст. 9, 32, 34, 37, 40-1,183-2, 283-285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-2 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 7 (сім) діб.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу 384 (триста вісімдесят чотири) грн., 20 коп.

Строк адміністративного арешту ОСОБА_1 рахувати з моменту його затримання.

Виконання постанови доручити Перемишлянському ВП Золочівського ВП ГУНП України у Львівській області через десять днів з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Перемишлянський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Якщо апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку, у разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: Борняк Роман Орестович