Номер провадження: 33/813/148/19
Головуючий у першій інстанції Бойчук А. Ю.
Доповідач Кадегроб А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кадегроб А.І., при секретарці судового засідання Тьосовій Я.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , його представника адвоката Славінського В.А., спеціаліста 1 категорії відділу охорони державної таємниці Управління СБУ в Одеській області Абдулджанової О.Г., розглянувши апеляційну скаргу останнього на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 17.09.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 17.09.2018 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , який проживає: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Стягнуто судовий збір з ОСОБА_1 в дохід держави в розмірі 352,40 гривень.

Вищевказаною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим в тому, що за матеріалами протоколу про адміністративне правопорушення №28 від 25.07.2018 року, який складено спеціалістом 1 категорії відділу охорони державної таємниці Управління Служби безпеки України, капітаном ОСОБА_2 встановлено, що 25 липня 2018 року, у ході виконання завдань, покладених на Службу безпеки України, Управлінням Служби безпеки України в Одеській області, під час проведення на підставі ч. 5 ст. 37 Закону України «Про державну таємницю» планової тематичної перевірки стану охорони державної таємниці, у 64 інформаційно-телекомунікаційному вузлі, виявлено триваюче порушення чинного законодавства у сфері охорони державної таємниці, яке вчинено командиром 64 ІТВ ОСОБА_1 .

Комісією Управління, під час проведення планової тематичної перевірки у 64 ІТВ виявлені численні недоліки та порушення вимог режиму секретності за напрямами охорони державної таємниці, які перевірялись, зокрема, порушення вимог: ст. 21 Закону України «Про державну таємницю», п. 40 Порядку - 939, абз. 8 п. 42 Порядку - 939. п. 208 Порядку - 939, п. 210 Порядку - 939, п. 734-739 Порядку - 939, п. 666 Порядку 939, що зафіксовано в Акті планової тематичної перевірки стану охорони державної таємниці. Внаслідок порушення вимог режиму секретності, в установі створено передумови (загрози) до витоку секретної інформації.

На дану постанову представник ОСОБА_1 адвокат Славінський В.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржену постанову скасувати, прийняти нову постанову, якою провадження по справі закрити в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212 -2 КУпАП.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначає, що суддею районного суду не надано належної оцінки показанням ОСОБА_1 , не взято до уваги обставини, які мають значення для вирішення справи по суті, а саме: знаходження ОСОБА_1 під час перевірки у черговій відпустці за 2018 рік, відповідно не виконання ним в даний період службових обов`язків; не роз`яснення працівником СБУ капітаном ОСОБА_2 прав та обов`язків ОСОБА_1 , передбачених ст. ст. 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП; відсутність належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, а саме: не прийнято до уваги допущені порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення: невірно вказані військове звання ОСОБА_1 та форму допуску до державної таємниці. Також, апелянт вказує, що суддею під час постановлення рішення по справі не взято до уваги, що ОСОБА_1 вжито ряд заходів з метою усунення недоліків, викладених в Акті спецекспертизи №65/11/3904 від 27.06.2017 р. та в Акті планової тематичної перевірки стану охорони державної таємниці у 64 інформаційно-телекомунікаційному вузлі (в/ч НОМЕР_2 ) від 03.09.2018 р. вх. №93 дск.

Представником Управління СБУ в Одеській області Абдулджановою О.Г. подано заперечення на апеляційну скаргу захисника, в якій вона зазначає, що постанова судді районного суду є законною та обґрунтованою, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не відповідають дійсним обставинам адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника Славінського В.А., які підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити; виступ представника Управління СБУ в Одеській області Абдулджанової О.Г.; дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про наступне.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суддя суду першої інстанції під час розгляду справи в повній мірі дотримався вищевказаних вимог КУпАП.

Суддя розглянув справу на підставі матеріалів, які надійшли з Управління СБУ в Одеській області, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення №28 від 25.07.2018 року; акту перевірки стану охорони державної таємниці у 64 інформаційно-телекомунікаційному вузлі (в/ч НОМЕР_2 ) від 25.07.2018 №65/11-4883 дск; функціональних обов`язків начальника 64 ІТВ; витягу із наказу; копією зобов`язання; копією допуску; витягу з «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого Постановою КМУ від 18.12.2013 р. №939 (а. с. 1-16, 19-24, 26-31).

На підставі аналізу зазначених доказів, долучених до матеріалів справи, суддя суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

Пунктом 6 частини 1 статті 212-2 КУпАП передбачена відповідальність за порушення законодавства про державну таємницю, невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що на ОСОБА_1 , як на керівника 64 ІТВ, на підставі ч. 6 ст. 5, ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну таємницю», п. п. 3, 35, 116, 749 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013р. №939, покладено обов`язок щодо забезпечення охорони державної таємниці в установі, а також обов`язок бути обізнаним з вимогами законодавства у сфері охорони державної таємниці, із станом справ у структурних підрозділах установи, своєчасно вживати заходи для забезпечення режиму секретності, здійснювати постійний контроль за охороною державної таємниці в установі, тощо.

Суддя апеляційного суду вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що суддею районного суду не взято до уваги обставини, які мають значення для вирішення справи по суті, а саме:

-знаходження ОСОБА_1 у відпустці під час перевірки;

-невірне зазначення військового звання ОСОБА_1 та форми допуску до державної таємниці;

-відсутність роз`яснень ОСОБА_1 вимог ст. ст. 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Згідно функціональних обов`язків начальника 64 ІТВ ВЧ НОМЕР_2 , ОСОБА_1 відповідає за збереження державної таємниці та він зобов`язаний організовувати та здійснювати контроль за забезпеченням охорони державної та військової таємниці, забезпеченням безпеки зв`язку та кібербезпеки (а. с. 19-20).

16.11.2017 року ОСОБА_1 ознайомлений із покладеними на нього зобов`язаннями у зв`язку з наданням йому допуску до державної таємниці, серед яких: не допускати розголошення будь-яким способом державної таємниці, яка довірена йому або стане відомою у зв`язку з виконанням службових обов`язків; виконувати вимоги режиму секретності; додержуватися інших вимог законодавства про державну таємницю (а. с. 23).

Відповідно до Акту перевірки стану охорони державної таємниці у 64 інформаційно-телекомунікаційному вузлі (в/ч НОМЕР_2 ) від 25.07.2018 №65/11-4883 дск, перевірка почата 06.07.2018 року та закінчена 25.07.2018 року, період діяльності, який перевіряється з 01.01.2018 року до 06.07.2018 року (а. с. 6-7).

Згідно копії відпускного квитка №56/443 від 09.07.2018 року ОСОБА_1 звільнений в чергову відпустку за 2018 рік (перша частина) терміном на 25 (двадцять п`ять) календарних діб з 09 липня 2018 року по 02 серпня 2018 року (а. с. 45).

При цьому, сама перевірка почалась з 06.07.2019 року та включала в себе період з 01.01.2018 року по 06.07.2018 рік, в зв`язку з чим, доводи ОСОБА_1 про те, що він на період перевірки не виконував своїх функціональних обов`язків є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення невірно зазначено звання ОСОБА_1 , форму допуску до державної таємниці та останньому не роз`яснено вимоги ст. ст. 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, не відповідають дійсності.

Дослідженням протокол про адміністративне правопорушення №28 від 25.07.2018 року встановлено, що в ньому помилково зазначено звання ОСОБА_1 «полковник» та форма допуску «2», так як відповідно до витягу наказу №321 від 21.08.2015 року у ОСОБА_1 звання «підполковник» та форма допуску «1» (а. с. 22, 24).

Суддя апеляційного суду визнає це технічною опискою протоколу, яка не має суттєвого значення для встановлення суті адміністративного правопорушення.

При цьому, дослідженням протоколу про адміністративне правопорушення №28 від 25.07.2018 року, складеного відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, встановлено, що він відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, та в ньому зазначено усі відомості, передбачені ч. 1 ст. 256 КУпАП, а саме: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Крім цього, в протоколі є посилання на вимоги ст. ст. 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (а. с. 1-5, 22, 24).

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 вживав заходів для усунення недоліків, зазначених в Акті спецекспертизи №65/11/3904 від 27.06.2017 р. та в Акті планової тематичної перевірки стану охорони державної таємниці у 64 інформаційно-телекомунікаційному вузлі (в/ч НОМЕР_2 ) від 03.09.2018 р. вх. №93 дск., не відповідають дійсності, виходячи з такого.

Згідно пояснень представника Управління СБУ в Одеської області Абдулджанової О.Г., наданих нею в апеляційному суді, ОСОБА_1 подавались лише статистичні донесення щодо особового складу військової частини, однак вони не є заявкою на доукомплектування військової частини особовим складом.

Також доводи ОСОБА_1 про те, що ним вживались заходи для обладнання режимних приміщень сигналізацією та дверима, не відповідають дійсності, з таких підстав.

Відповідно до листів Комунально-експлуатаційного відділу м. Одеси МОУ, обстеження приміщень військової частини НОМЕР_2 , що підпадають до режимно-секретних об`єктів, встановлення в них вхідних дверей відповідно до секретного діловодства, та щодо протипожежного захисту не відбулось в зв`язку з тим, що представника КЕВ не було допущено до приміщень РСО, усі заявки начальника 64 ІТВ є однотипними та необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 подавались заявки на проведення атестації комплексу технічного захисту інформації не спростовують та не виключають факту порушення вимог режиму секретності в ході використання відповідної апаратури для обробки секретної інформації без відповідних сертифікатів.

Під час планової перевірки стану охорони державної таємниці у 64 ІТВ Управлінням СБУ в Одеській області встановлено, що «План заходів щодо забезпечення режиму секретності у разі введення правового режиму воєнного або надзвичайного стану» є не доопрацьованим та таким, що неможливо застосовувати на практиці, що також підтвердила в судовому засіданні представник Управління СБУ Абдулджанова О.Г.

Враховуючи вищевикладене, суддя районного суду вірно прийшов до висновку, що ОСОБА_1 , будучи зобов`язаним бути обізнаним з вимогами законодавства у сфері охорони державної таємниці, із станом справ у підпорядкованій установі, своєчасно вживати заходів для забезпечення режиму секретності, здійснювати постійний контроль за охороною державної таємниці в установі, не організувавши та не забезпечивши виконання в установі вимог законодавства у сфері охорони державної таємниці, своїми діями (бездіяльністю), не вжив передбачених чинним законодавством України заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та не забезпечив контроль за охороною державної таємниці, чим скоїв триваюче адміністративне правопорушення, передбачене п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

Інших переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді, викладені у постанові, та були підставою для її скасування або зміни, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

За таких обставин, суддею апеляційного суду встановлено, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суддя апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Славінського В.А. необхідно залишити без задоволення, а постанову судді районного суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 33, 38, 289, 293, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Славінського В.А. залишити без задоволення.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 17.09.2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Кадегроб