Справа № 663/12/19
Провадження № 3/663/127/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року м. Скадовськ Херсонської області

Скадовський районний суд Херсонської області у складі судді Пухальського С. В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, офіційно не працюючого,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 21.12.2018, серії БД № 298631, ОСОБА_1 21.12.2018 о 22.50 год. в смт. Лазурне Скадовського району Херсонської області по вул. Комсомольська, керував т/з «Opel Omega» державний номерний знак PP 73376, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан спяніння, у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні, посилаючись на порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та на відсутність направлення на огляд водія з метою виявлення алкогольного спяніння, висловив прохання про закриття провадження по справі.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності.

За змістом статті 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються окрім протоколу про адміністративне правопорушення поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та іншими доказами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі статтею 62 Конституції України, яка є нормою прямої дії, усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Пунктом 12 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 № 1452/735, передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я. Пунктом 8 затверджено форму такого направлення.

Разом з тим, матеріали справи такого направлення не містять.

З відеозапису, який вівся під час складання протоколу про адміністративне правопорушення від 21.12.2018 серії БД № 298631 вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано продути алкотестер «Драгер», на що він відмовився пояснюючи це тим, що він не керував автомобілем. На відеозаписі відсутні дані про те, що ОСОБА_1 було запропоновано огляд на стан спяніння в медичному закладі, до того ж ОСОБА_1 поводився спокійно, будь-яких видимих ознак алкогольного спяніння не вбачається.

Отже, достовірних даних, які б підтверджували, що ОСОБА_1 було запропоновано огляд на стан спяніння в медичному закладі матеріали справи не містять.

Для встановлення дійсних обставин інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення та з метою забезпечення обєктивного розгляду справи, судом викликалися свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою зазначеною в протоколі, однак вказані свідки в судове засідання не зявилися, що позбавило суд допитати їх за правилами допиту свідків з попередженням про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів.

З наведених в сукупності підстав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, письмові пояснення свідків, викладені друкованим текстом не можуть бути визнані достатніми та допустимими доказами наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Інші докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП в матеріалах справи відсутні.

Пунктом 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі статті 62 Конституції України та керуючись статями 7, 251, 247, 280, 283, 284, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП, закрити в звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанову може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду через Скадовський районний суд Херсонської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Скадовського районного суду

Херсонської області ОСОБА_5