П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.09.2019 Справа №607/17124/19

26 вересня 2019 року м.Тернопіль
Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька Ірина Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського зонального відділу військової служби правополрядку про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця військової служби за контрактом, старший солдат, номер обслуги першої гармати першого артилерійського взводу другої артилерійської батареї першого артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований по АДРЕСА_1

за ч. 2 ст. 172-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:
02 липня 2019 року командуванням військової частини НОМЕР_1 було виявлено відсутність старшого солдата ОСОБА_1 у період з 14 год. 00 хв. по 17 год. 30 хв. Про можливу відсутність на військовій службі останнім повідомлено не було. 03 липня 2019 року старший солдат ОСОБА_1 самостійно повернувся в розташування військової частини.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. Про причини неявки суду не повідомив.

Суд розглянувши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 10 ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1, ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з моменту оголошення мобілізації в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період - тобто період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Мобілізація - комплекс заходів здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань. Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу.

Старший солдат ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем за контрактом, відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожній честю і гідністю військовослужбовця, знати та виконувати свої службові обов`язки, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення товаришів по службі, а також утримуватись від шкідливих для здоров`я звичок.

Встановлено, що старший солдат ОСОБА_1 незважаючи на вищезазначені вимоги, діючи всупереч інтересам служби, в умовах особливого періоду 02 липня 2019 року у період з 14 год. 00 хв. по 17 год. 30 хв. був відсутній на службі, про можливу відсутність на військовій службі останнім повідомлено не було. 03 липня 2019 року старший солдат ОСОБА_1 самостійно повернувся в розташування військової частини.

Крім того, будучи незаконно відсутнім на військовій службі 02.07.2019 року з 14 год. 00 хв. по 17.год 30 хв. вказаними діями старший солдат ОСОБА_1 порушив розпорядок дня військової частини НОМЕР_1 , вимоги ст. ст.9, 11, 12, 16, 128 ЗУ «Про статус внутрішньої служби Збройних Сил України», ст. ст.1-4 ЗУ «Про Дисциплінарний статус Збройних Сил України».

Таким чином, всупереч наведеним вимогам Статуту, діючи умисно, всупереч інтересам служби, старший солдат ОСОБА_1 не виконав наказ командира військової частини НОМЕР_1 №989 від 20.12.2018 «Про організацію служби військ і бойового навчання у військовій частині НОМЕР_1 на 2019 навчальний рік» в умовах особливого періоду.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення за 102 від 27 серпня 2019 року; наказом командира військової частини НОМЕР_1 за №476 від 12 липня 2019 року; актом підсумків службового розслідування від 12 липня 2019 року; наказом командира військової частини НОМЕР_1 за №747 від 03 липня 2019 року; рапортом командира артилерійського дивізіону від 03 липня 2019 року; контрактом про проходження громадянами України військової служби у ЗСУ на посадах осіб рядового складу 18 березня 2019 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 04 липня 2019 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 04 липня 2019 року; письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 04 липня 2019 року; письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 04 липня 2019 року; медичною характеристикою на ОСОБА_1 ; службовою характеристикою на ОСОБА_1 від 09 липня 2019 року.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП - відмова від виконання законних вимог командира (начальника), вчинене в умовах особливого періоду.

Таким чином, ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення в межах санкції статті.

При обранні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, у зв`язку з цим, вважає за доцільне обрати ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції статті.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення.

Таким чином, у відповідності до положень п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33, 40-1, 172-10, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-10 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 145 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень у дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяІ. М. Черніцька