18.02.2019 Справа № 337/443/19
Провадження № 3/337/157/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2019 року суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Гнатик Галина Євгенівна, розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м.Запоріжжі адміністративний матеріал по протоколу БД № 316721, що надійшов з УПП в Запорізькій області відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який тимчасово не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за 130 ч. 1 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Відносно ОСОБА_1 складено протокол, про те, що він 28.01.2019 року, о 22 годині 45 хвилин, рухаючись по вул.Новгородська, біля будинку № 9 у м.Запоріжжі, керував транспортним засобом «AUDI A6», державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини роту, поведінка що не відповідає обстановці, порушення координації рухів), від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою технічного засобу «Драгер» або у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_2, ОСОБА_3, чим порушив п. 2.5 ПДР України, вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Про розгляд справи судом 13.02.2019 року ОСОБА_1 було повідомлено, що вбачається ззі складеного відносно нього протоколу.

У судовому засіданні 13.02.2019 року ОСОБА_1 заявив клопотання про відкладення слухання справи, у зв'язку зі зверненням за правовою допомогою (а.с. 13), розгляд справи було відкладено на 18.02.2019 року, повістку з викликом до суду ОСОБА_1 отримав особисто ( а.с. 14).

До судового засідання від адвоката ОСОБА_1 - ОСОБА_4 до суду надійшло клопотання про повернення матеріалів про адміністративне правопорушення для належного оформлення до УПП в Запорізькій області.

У призначенене судове засідання 18.02.2019 року ні ОСОБА_1 ні адвокат ОСОБА_4 не з'явилися, причину неявки суду не повідомили.

Дослідивши клопотання, матеріали адміністративної справи, вважаю, що протокол відносно ОСОБА_1 складено відповідно до ст.. 256 КУпАП, а ті підстави, на які посилається адвокат як на підстави для повернення протоколу про адміністративне правопорушення, спростовується матеріалами справи, тому, звернення до суду з таким клопотанням, суд вважає як затягування розгляду справи з метою уникнення відповідальності.

На підставі ст.. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Крім того, відповідно до ст.. 268 КУпАП, присутність особи, щодо якої складено протокол за ст.. 130 КУпАП, не є обов'язковою.

Неявку до суду ОСОБА_1, суд вважає способом захисту правопорушника з метоюухилення від притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 та адвоката.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, зазначений у ст. 266 КУпАП, реалізований Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Відповідно до ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративні стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Про те покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

У статті 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «При розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 складено протокол, про те, що він 28.01.2019 року, о 22 годині 45 хвилин, рухаючись по вул.Новгородська, біля будинку № 9 у м.Запоріжжі, керував транспортним засобом «AUDI A6», державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини роту, поведінка що не відповідає обстановці, порушення координації рухів) від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою технічного засобу «Драгер» або у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_2, ОСОБА_3

Провина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення підтверджена сукупністю доказів, які знаходяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп'яніння, у медичному закладі та які долучені до матеріалів справи, відеозаписом подій, які сталися 28.01.2019 року.

З відеозапису подій від 28.01.2019 року, відтвореного у судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_1 працівником УПП неодноразово було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки та у медичному закладі. При цьому були присутні двоє свідків, один з яких таком просив ОСОБА_1пройти такий огляд.

На запитання працівника УПП про те, чи буде ОСОБА_1 проходити огляд на виявлення стану сп'яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», останній відповідав, що буде, але такий огляд він буде проходити після 00 годин 45 хвилин, при цьому уточнив у працівників УПП коли його автомобіль було зупинено, та почувши відповідь, що авто під його керування було зупинено працівниками УПП о 22 годині 45 хвилин. Потім ОСОБА_1 повідомив про те, що огляд на виявлення стану сп'яніння проходити буде, але працівники УПП нехай трохи почекають, згодом сказав, що почуває себе погано, але категорично відмовився від виклику йому швидкої допомогу, викликати яку неодноразово пропонували працівники УПП.

При цьому, ОСОБА_1, тривалий час спілкуючись з працівниками УПП, з автомобіля на неодноразові прохання, не виходив, спілкувався з інспектором УПП через частково відчинене скло водійської двері, яке періодично закривав, та на стукіт інспектора потім частково відкривав, не здійснив жодної дії, яка свідчила б про його намір такий огляд пройти, а навпаки, не виходив з автомобіля та своєю поведінкою не бажав такий огляд пройти.

З довідки архіву порушень УПП вбачається, що відносно ОСОБА_1 12.04.2018 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол по ст.. 130 ч.1 КУпАП, провадження по справі закрито судом 26.06.2018 року на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

А тому, враховуючи обставини складеного протоколу, поведінку ОСОБА_1 після зупинки автомобіля, суд дії ОСОБА_1 кваліфікує за ст. 130 ч.1 КпАП України, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З огляду на ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу правопорушника, інші обставини справи, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 адміністративне покарання у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП.

Крім того, відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп., доказів про звільнення від сплати судового розгляду він суду не надав.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 130 ч.1, 283, 284, 294 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_2) винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України та призначити йому адміністративне покарання у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень (отримувач УК у Хортицькому районі, м. Запоріжжя, , Код МФО: 813015, рахунок: 0001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення платежу «адміністративний штраф»), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 Юрійовичасудовий збір у дохід держави у розмірі 384 грн. 20 коп. (Державна судова адміністрація України (01601, м.Київ, вул. Липська 18/5 ), Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/ 22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Рахунок отримувача: 0001, Банк отримувача: Головне управління Державної казначейскої служби України у м.Києві, Код банку отримувача: 820019, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

У разі несплати у встановлений законом п'ятнадцятиденний строк, з дня отримання постанови, штрафу, на підставі ст. 308 КпАП України стягнути у примусовому порядку з правопорушника подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги або протесту прокурора через Хортицький райсуд м. Запоріжжя на протязі 10 днів з дня її оголошення.

Суддя: Гнатик Г.Є.