ПОСТАНОВА

іменем України

04 березня 2019 року м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Качаленка Є.В.,

за участю секретаря судового засідання Федорцової І.С.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

потерпілого ОСОБА_3,

свідка ОСОБА_4,

розглянув справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонер, проживає та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі матеріалів, які надійшли від Торецького ВП Бахмутського ГУНП в Донецькій області,

ВСТАНОВИВ:

22.01.2019 року о 12.45 год. в м. Торецьку с. Північне вул. Маяковського Крупської ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ ОСОБА_4» д.н.з. НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що 22.01.2019 року близько 15.00 год. він їхав у бік Північного переїзду разом із пасажиром, оскільки підробляє в таксі. Автомобіль ОСОБА_3 рухався з ним в одному напрямку по правому ряду від лікарні у бік с.Північне, автомобіль потерпілого побачив попереду метрів за 100 до перехрестя. Дорога того дня була дуже слизька, під снігом не було видно дорожньої розмітки. Автомобіль «Mitsubishi» включив лівий поворот та почав перестроюватись ліворуч, щоб здійснити поворот у бік Совхоза Микитівський. У нього в цей час перешкод на дорозі не було, він рухався зі швидкістю 40-50 км на годину. Однак ОСОБА_3 не впорався з керуванням і його автомобіль занесло назад тобто виникнуло на праву сторону, у бік де рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_1, внаслідок чого сталося зіткнення. Вважає, що в його діях відсутні порушення, оскільки він рухався прямо, а ОСОБА_3 в свою чергу порушив правила ПДР, не впорався з керуванням та не зміг переїхати колію, і як наслідок його «викинуло» на смугу по якій рухався ОСОБА_1, він в свою чергу почав екстрено гальмувати метрів за два, але автомобіль не зупинився, бо було дуже слизько. Внаслідок ДТП його автомобіль значної шкоди не зазнав, бо удар був не сильний, постраждав лише номерний знак та ліва задня частина бампера.

Потерпілий ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, пояснив, що 22.01.2019 року він рухався зі сторони мікрорайону у бік с. Північне. Позаду нього рухався автомобіль «ЗАЗ ОСОБА_4» під керуванням ОСОБА_1, а попереду маршрутка. Автомобіль ОСОБА_1 побачив ще біля заправки. ОСОБА_3 доїхав до зупинки «Саманні», візуально поділив дорогу пополам, оскільки не було видно розмітки, прийняв крайнє ліве положення на своїй смузі для руху для повороту. На зустрічну полосу, як вказує ОСОБА_1, він не виїжджав. Поступово знизив швидкість перед перехрестям і збирався повернути, після чого почув удар в задню частину авто. Перед ударом він чув звук гальмування позаду, і розумів, що зараз скоїться зіткнення. Щоб мінімізувати пошкодження відпустив гальма на своєму автомобілі, через що після удару, його авто відкинуло на зустрічну смугу руху, де він і загальмував біля бруківки.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, пояснив, що 22.01.2019 року він викликав таксі. З хірургії ЦГБ м. Торецька у бік с. Північне його віз таксист ОСОБА_1, прізвище його не знає. Дорога була дуже погана та слизька, були розкатані тільки дві колії, по яким рухались автомобілі, інша частина дороги була повністю покрита льодом. Перед ними рухався синій автомобіль потерпілого. Біля Совхозу Микитівський автомобіль потерпілого включив лівий поворот та двічі намагався повернути у лівий бік, однак автомобіль потерпілого не зміг переїхати через лід між коліями, і залишився на попутній полосі руху. Олег намагався затормозити, але було слизько і відбувся удар. Удар відбувся на правій половині проїзжої частини, тобто на полосі попутнього руху. В момент удару автомобіль потерпілого не був на зустрічній полосі, оскільки потерпілий не завершив поворот, через слизьку дорогу. На зустрічну смугу автомобіль потерпілого викотився саме через удар позаду автомобіля ОСОБА_1 - це підтовкнуло його на зустрічну смугу. ОСОБА_4 хоча і сидів на задньому сидінні, однак дорогу йому було дуже добре видно.

Потерпілий ОСОБА_3 представив суду фотознімки дорожньої обстановки місця ДТП, та розташування автомобілів. Потерпілий ОСОБА_3 пояснив, що ці фотознімки він зробив відразу після оформлення ДТП. На фотознімках автомобілі стоять у положеннях, де зупинились після зіткнення, їх ніхто не переміщував. На фотознімку, як зауважив потерпілий, видно, де стоїть автомобіль ОСОБА_1 на смузі руху у бік с.Північне. А автомобіль самого ОСОБА_3 стоїть на узбіччі зістрічної смуги, оскільки туди його автомобіль викотився від удару.

ОСОБА_1 не заперечував, що на фотознімках зафіксовано місце пригоди, однак заперечував розташування автомобілів на представлених потерпілим фотознімках, і стверджував, що свій автомобіль він на момент фотографування вже встиг перемістити.

Свідок ОСОБА_4 переглянувши представлені потерпілим фотознімки підтвердив, що там дійсно зафіксовано положення автомобілів після ДТП, саме так вони і зупинились після зіткнення - автомобіль ОСОБА_1 на попутній полосі руху, а автомобіль потерпілого - на узбіччі зустрічної смуги, бо туди його відкинуло ударом.

Представлені потерпілим фотознімки суд оцінює в сукупності з іншими доказами, зокрема, з урахуванням свідчень ОСОБА_1, потерпілого ОСОБА_3, свідка ОСОБА_4 Суд вважає встановленим розташування автомобілів, як то зафіксовано на схемі ДТП.

Незважаючи на невизнання встановлених обставин ОСОБА_1, вина останнього підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №353819 від 22.01.2019 року, схемою ДТП, показаннями ОСОБА_1, потерпілого ОСОБА_3, свідка ОСОБА_4, а також іншими доказами, що містяться в матеріалах справи.

Доводи ОСОБА_5 про те, що зіткнення відбулося не в результаті порушення ним Правил дорожнього руху, а внаслідок того, що водій ОСОБА_3 не впорався з керуванням, внаслідок поганого стану покриття проїзної частини, спростовуються з огляду на встановлені судом обставини: зіткнення відбулось на попутній смузі для руху, де автомобіль потерпілого пригальмував для здійснення повороту ліворуч; автомобіль під керуванням ОСОБА_1 рухався позаду; в момент зіткнення автомобіль потерпілого не встиг закінчити маневр повороту ліворуч. Зазначені обставини підвтерджуються показаннями потерпілого ОСОБА_3, свідка ОСОБА_4

Сам ОСОБА_1 не заперечував, що зіткнення відбулось на попутній смузі руху, хоча і наполягав, що туди автомобіль потерпілого викинуло із зустрічної смуги. Однак цей момент спростовано як показаннями потерпілого ОСОБА_3, так і свідка ОСОБА_4, які узгоджено стверджували, що автомобіль потерпілого не зміг і не встиг здійснити поворот і виїхати на зустрічну смугу руху, аж до самого удару знаходився на попутній смузі руху, і викотився на зустрічну лише після зіткнення.

Суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_1 з приводу порушення Правил дорожнього руху саме водієм ОСОБА_3, оскільки останні не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та спростовуються дослідженими судом доказами.

Суд зауважує, що у будь-якому випадку ОСОБА_1 повинен був обрати безпечну швидкість, з метою зупинки власного транспортного засобу у разі несподіваного виникнення перешкоди в русі, зважаючи на обстановку (ожеледиця, засніжене покриття проїзної частини). ОСОБА_1 бачив, що автомобіль під керуванням потерпілого рухався попереду по попутній смузі для руху і збирався повертати ліворуч. Відповідну ділянку дороги ОСОБА_1 мав би проїхати лише коли потерпілий закінчив маневр. Оскільки ОСОБА_1 бачив, що потерпілий з тих чи інших причин (неналежна якість дорожнього покриття, ожеледь) не в змозі завершити маневр, то ОСОБА_1 мав би зменшити швидкість, аж до повної зупинки, а не намагатись обїхати авто потерпілого з правого боку.

Досліджені судом докази - протокол, схема ДТП, пояснення потерпілого та свідка, а також представлені потерпілим фотознімки, спростовують твердження ОСОБА_1 про те, що дорога мала більш як по дві смуги для руху в кожному напрямку. Оскільки відсутні дві смуги для руху у попутньому напрямку, відсутня відповідна розмітка на ділянці дороги, відсутні знаки на позначення смуг для руху і напрямку руху по смугам для руху, у ОСОБА_1 були відсутні підстави стверджувати, що дорога має чотири полоси (по дві у кожному напрямку), і він мав право проїхати ділянку дороги по крайній правій полосі.

Суд проаналізував докази по справі з точки зору їх допустимості, достатності і достовірності, та вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП доведеною повністю, оскільки він порушив Правила дорожнього руху України:

п.13.1, згідно з яким водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Разом з тим, в порушення вимог п. 13.1 ПДР України, водій ОСОБА_1М, не врахував дорожню обстановку (ожеледицю), не обрав безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем потерпілого.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1, суд враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника - до адміністративної відповідальності притягається вперше; майновий стан пенсіонер, обставин, що помякшують або обтяжують відповідальність правопорушника, не встановлено. Згідно поясненнь ОСОБА_1, водіння автомобіля наразі є його основним заробітком, оскільки він працює таксистом, і суд враховує цю обставину, обираючи вид достатнього стягнення за вчинене адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім є накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.

Крім того ст. 40-1 КУпАП України передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 384,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у пятнадцятиденний строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред'явлення постанови до виконання 3 (три) місяці. В разі оскарження постанови перебіг строку давності виконання постанови зупиняється до розгляду скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський суд.

Суддя: