Номер провадження: 33/813/1208/19
Номер справи місцевого суду: 522/9990/19
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю. Б.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду: Гірняк Л.А.

Секретар судового засідання: Ющак А.Ю.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 .

Представник апелянта - ОСОБА_2

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 05 серпня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України, -

встановив:

ПРОЦЕДУРА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 26 травня 2019 року, серія БД №130976 вбачається, що 26 травня 2019 о 05 годині 19 хвилин в м. Одесі по вул. Військовий узвіз, 6, гр. ОСОБА_1 керував автомобілем Toyota Celica з пошкодженим лако-фарбовим покриттям та непристебнутим ременем безпеки, з явними ознаками наркотичного сп`яніння: неприродній блиск очей, затримка реакції зіниць очей на світло, затримка мови. Пройти у встановленому законом порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі водій відмовився у присутності двох свідків.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 05 серпня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік. Також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ)СТОРІН

Не погодившись з прийнятою постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити, посилаючись на відсутність належних та допустимих доказів його вини.

Апелянт ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити. Зокрема посилається на відсутність свідків зазначених в протоколі щодо його відмови від підпису та на порушення правил його складання, оскільки від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі він не відмовлявся.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ та ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙЦНОГО СУДУ

Дослідивши зміст та строки подачі поданої апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Приписами ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Мотивуючи винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що керуючи транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд не погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Порядок виявлення у водіїв ознак наркотичного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан такого сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 року за №1452/735 (далі - Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженим Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 року (далі - Порядок).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП, п. п. 1-7 розділу 2 Інструкції, п. п. 3-4 Порядку огляд водія на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським із використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків.

При цьому, ч. 3 ст. 266 КУпАП України, п. 7 розділу 1 Інструкції, п. 6 Порядку передбачено, що у разі незгоди водія з результатами огляду, проведеного поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв, які мають бути оглянуті у закладі охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до оскаржуваної постанови ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема, вищенаведеного протоколу про адміністративне правопорушення, письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.5, 6), вбачається, що апелянт відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. Матеріали справи не містять чітких, конкретних відомостей про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння із використанням спеціальних технічних засобів або щодо відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

В матеріалах справи відсутні докази відмови ОСОБА_1 від підпису в протоколі про те, що йому роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст..63 Конституції України, ст.268 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім цього, згідно з п. 6 Розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України, 09.11.2015 №1452/735, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Зі змісту, долученого до матеріалів справи, протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, були присутні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 3).

Судом першої та апеляційної інстанції викликались в судові засідання вищезазначені свідки, однак, останні не з`явились ні до Приморського районного суду м.Одеси ні до Одеського апеляційного суду, будь-яких причин своєї неявки суду не повідомили.

В зв`язку з чим апеляційний суд приходить до висновку, що письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 неможливо визнати належним доказом, так як вони не попереджені про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Дослідженням вищевказаного протоколу встановлено, що він не відповідає вимогам ч. 1 ст. 256 КУпАП, так як в ньому час складення протоколу не відповідає часу врученню копії протоколу правопорушнику ОСОБА_1 .

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №130976 від 26.05.2019 року, ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що він скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, 26.05.2019 року о 05 годин 19 хвилин, складений протокол 26 травня 2019 року в 07 год. 18 хв., а отримав ОСОБА_1 копію протоколу 28.05.2019 року, тобто понад два дні (а. с. 1).

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Суд першої інстанції на вищевказані порушення та протиріччя уваги не звернув, належної оцінки їм не надав та кваліфікував дії ОСОБА_1 як керування транспортним засобом особою в стані наркотичного сп`яніння, не мотивувавши своє рішення належним чином на підставі належних та допустимих доказів.

Вищевикладене свідчить про істотну неповноту і однобічність розгляду справи, які в сукупності з допущеними судом процесуальними порушеннями порядку розгляду справи є безумовною підставою для скасування оскарженої постанови.

Разом з цим, апеляційним судом не встановлено доказів, які свідчили би про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме - не знайшов свого підтвердження факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння та відмови від проходження ним огляду на стан сп`яніння.

Згідно з п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про обґрунтованість апеляційної скарги в цілому, у зв`язку з чим вважає за необхідне її задовольнити, а оскаржену постанову - скасувати, провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 247, 268, 289, 293, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 05 серпня 2019 року скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю подій і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Л.А.Гірняк