ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 663/3567/18 Головуючий в І інстанції: Пухальський С.В.
Провадження №33/819/96/19 Доповідач: Вейтас І.В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2019 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Херсонського апеляційного суду Вейтас І.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника Литвиненка Євгена Олександровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП судді Скадовського районного суду Херсонської області від 22 січня 2019 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що працює ПП «ОСОБА_4, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Скадовського районного суду Херсонської області від 22 січня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 384, 20 гривні. У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_2 - адвоката Литвиненка Є.О. про закриття провадження по справі - відмовлено.

Відповідно до постанови судді ОСОБА_2 25 листопада 2018 року о 14 годині 10 хвилин, на а/д Одеса - Мелітополь - Новоазовськ, 98 км керував автомобілем «Daewoo Lanos», державний номер НОМЕР_1 із явними ознаками наркотичного сп'яніння (почервоніння очей, бліда шкіра обличчя, поведінка, що не відповідає дійсності).Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Зазначеними діями ОСОБА_2 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_2 31 січня 2019 року подав апеляційну скаргу в якій, вказує, що поліцейським було порушено порядок огляду водія на стан наркотичного сп'яніння, а саме: не було проведено огляд на стан наркотичного сп'яніння на місці з використанням спеціальних технічних засобів та не було виписано направлення до найближчого медичного закладу. Зазначає, що погодився пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння, однак відмовився залишати автомобіль на дорозі. Посилаючись на відсутність доказів вчинення ним правопорушення та не дотримання вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння …, затвердженої наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, просив скасувати постанову та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та його захисника, дослідивши матеріали адміністративного провадження, перевіривши законність і обґрунтованість винесеної постанови в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 25 листопада 2018 року о 14 годині 10 хвилин, на а/д Одеса - Мелітополь - Новоазовськ, 98 км керував автомобілем «Daewoo Lanos», державний номер НОМЕР_1 із явними ознаками наркотичного сп'яніння (почервоніння очей, бліда шкіра обличчя, поведінка, що не відповідає дійсності). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Судом визнано, що зазначеними діями ОСОБА_2 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, зокрема, наркотичного сп'яніння, частиною першою статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 285 цього Кодексу.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право, в тому в числі, подавати докази і заявляти клопотання на спростування викладених у постанові про адміністративне правопорушення обставин.

Відповідно до оскаржуваної постанови у вину ОСОБА_2 поставлено вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп'яніння визначені ст. 266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (в подальшому «Інструкція»).

За змістом цих нормативних документів водій зобов'язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп'яніння.

Відповідно до п.2 Інструкції огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Наведене дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння поряд із доведенням факту відмови водія від проходження зазначеного огляду, підлягає доведенню факт наявності у цього водія ознак наркотичного сп'яніння, перелік яких визначений у п.4 Інструкції: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп'яніння (перерахованих у п.3 Інструкції: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці) (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Тобто, здійснюючи фіксацію вчиненого правопорушення, з метою забезпечення повноти та об'єктивності провадження у справі про адміністративне правопорушення, поліцейський повинен не лише зазначити ці ознаки у протоколі про адміністративне правопорушення, але і надати докази, які підтверджують наявність цих ознак, в тому числі указати на наявність цих ознак свідкам та відібрати у них пояснення із приводу наявності цих ознак.

Цих вимог відповідних нормативних документів у ході провадження у даній справі дотримано не було. Так, пославшись у протоколі про адміністративне правопорушення на наявність у ОСОБА_2 ознак наркотичного сп'яніння у виді почервоніння очей, бліда шкіра обличчя, поведінка, що не відповідає дійсності, поліцейські не надали суду доказів, які б підтверджували наявність цих ознак.

Із оглянутого відеозапису, зробленого за допомогою нагрудної камери поліцейського вбачається, що у ОСОБА_2 відсутні ознаки наркотичного сп'яніння вказані поліцейськими, в тому числі - поведінка, що не відповідає обстановці. Із даного відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 веде себе адекватно, спілкується із поліцейськими, логічно висловлює свої міркування, скоординований у своїх рухах. Тобто із даного відеозапису не можливо зробити висновок про наявність у ОСОБА_2 ознак наркотичного сп'яніння, в тому числі тих, що зафіксовані в протоколі : почервоніння очей, бліда шкіра обличчя, поведінка, що не відповідає дійсності.

Доказів наявності таких ознак у ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

Крім того, з вказаного відеозапису вбачається, що свідкам, що були запрошені поліцейськими для фіксації факту відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у медичному закладі поліцейські також не вказують на наявність цих ознак, а на запитання свідків лише пояснюють, що вони є свідками лише відмови від проходження ОСОБА_2 огляду в медичній установі (на відео 14-49 година). При цьому один із свідків, який не вказаний в протоколі (на відео 14-10 - 14-25 година), запитує у поліцейських з яких підстав вони дійшли висновку про підозру знаходження ОСОБА_2 в стані наркотичного сп'яніння, на що поліцейський відповів - «тремтіння пальців рук», на що свідок заперечує наявність у ОСОБА_2 будь-яких ознак наркотичного сп'яніння, в тому числі звуженість чи розширенність зіниць очей, які не реагують на світло.

Зупинивши транспортний засіб та запідозривши у водія стан сп'яніння поліцейський повинен окрім питання проведення огляду на стан сп'яніння вирішити питання про унеможливлення керування транспортним засобом водієм у стані сп'яніння.

Відповідно до пункту 2 Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1102 з послідуючими змінами, поліцейським у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене частинами першою-четвертою статті 130 КУпАП проводиться тимчасове затримання транспортного засобу.

Однак, поліцейські, визнавши наявність у ОСОБА_2 ознак наркотичного сп'яніння, в порушення вимог зазначених вище нормативних документів не відсторонили його від керування транспортним засобом, не провели тимчасове затримання транспортного засобу, що викликає сумніви щодо факту наявності у ОСОБА_2 ознак наркотичного сп'яніння.

Суд звертає увагу і на те, що з оглянутого відеозапису, зробленого за допомогою нагрудної камери поліцейського вбачається, ОСОБА_2 висловлював свою згоду на проходження огляду на стан сп'яніння, та пішов до поліцейської машини, однак після того як йому повідомили, що автомобіль залишать на дорозі відмовився його залишати. Вказане він також пояснює в присутності свідків.

Відповідно до п. 2? Порядку поліцейські мали за наявності правових підстав, передбачених пунктом 2 цього Порядку, тимчасово затримати транспортний засіб шляхом його блокування або доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку.

Забезпечення виконання вказаного порядку поліцейськими, за наявності згоди ОСОБА_2 пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння, вирішило б питання слідування ОСОБА_2 до медичної установи для проходження огляду та унеможливило б керування транспортним засобом водієм у стані сп'яніння, в тому числі у разі його відмови від проходження такого огляду, з врахуванням явних ознак наркотичного сп'яніння, як вказано поліцейськими в протоколі.

Зважаючи на недоведеність наявності у ОСОБА_2 ознак наркотичного сп'яніння та його згоду пройти обстеження в медичному закладі, неможливо визнати відмову ОСОБА_2 залишати автомобіль без нагляду на 98 км. автодороги Одесса-Мелітополь-Новоазовськ та слідування з працівниками поліції до медичного закладу до м. Миколаєва, складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП - відмова від проходження огляду на стан сп'яніння.

Не врахування цих обставин призвело до ухвалення суддею не обґрунтованого рішення про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладення на нього стягнення, передбаченого санкцією цієї статті.

У зв'язку із викладеним постанова судді Скадовського районного суду Херсонської області від 22 січня 2019 року щодо ОСОБА_2 підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Скадовського районного суду Херсонської області від 22 січня 2019 року щодо ОСОБА_2 скасувати.

Провадження у справі закрити у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду І.В. Вейтас