Справа № 603/577/19
Провадження № 3/603/220/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" вересня 2019 р. м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Галіян І. М. розглянувши матеріали, що надійшли від Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої страховим агентом в страховій компанії «ТАС», протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

- за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Монастириським відділенням поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області направлено в суд матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР №054919 від 17.09.2019 року, складеного інспектором ювенальної поліції Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області лейтенантом поліції Кузьмич І.В., що 15.09.2019 року близько 07 год 00 хв ОСОБА_1 порушила ст. 150 Сімейного кодексу України, а саме ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків щодо забезпечення належним доглядом свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , учня 11-го класу Монастириської ЗОШ, який 15.09.2019 року близько 07 год 00 хв виліз на телевізійну вишку, що могло зашкодити його життю та здоров`ю.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні вказаного правопорушення визнала повністю, суду по справі пояснила, що її син ОСОБА_2 веде здоровий спосіб життя, любить займатися велосипедним спортом, а тому 15.09.2019 року близько 07 год ранку він зі своїми товаришами поїхали кататися на велосипедах. Про те, що її син вилізав на телевізійну вишку і там фотографувався вона не знала, вважає, що такі дії є небезпечними для життя та здоров`я сина. Також повідомила, що її син ОСОБА_2 є скромним, товариським, має багато друзів серед ровесників, допомагає по господарству, з повагою ставиться до старших.

ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 15.09.2019 року близько 07 год ранку він з своїми друзями поїхали кататися на велосипедах, так як люблять займатися велосипедним спортом. Виїхавши на окраїну м.Монастириська побачили телевізійну вишку та вирішили на ній сфотографуватись. Під`їхавши на велосипедах до телевізійної вишки, вирішили з товаришами піднятися по драбині на гору щоб подивитися з висоти на місто та зробити фото ранкового міста. Жодних попереджувальних про небезпеку знаків поряд з телевізійною вишкою не було. Також, ОСОБА_2 повідомив, що драбина телевізійної вишки обладнана пристроями захисту від падіння з висоти, а тому малоймовірно з неї впасти.

Суд, ознайомившись з матеріалами адміністративної справи, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, пояснення неповнолітнього ОСОБА_2 , дослідивши наявні в матеріалах справи докази дійшов наступного висновку.

Відповідно до пункту 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, положенням якого кореспондує стаття 62 Конституції України, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального (адміністративного) правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Тобто, судове рішення про визнання винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення може бути постановлене судом лише в тому випадку, коли вина особи доведена поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і конкретна особа є винною у вчиненні цього правопорушення.

Дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, орган, що висунув особі звинувачення у протоколі про адміністративне правопорушення (поліція), має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, щодо якого її звинувачують.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно з приписами цієї статті та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року №1376, у протоколі про адмінправопорушення поряд з іншим, повинно бути зазначено місце, час і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за нього, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення.

Диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Окрім цього, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 184 КУпАП, це правопорушення повинно носити системний характер.

Натомість, як встановлено під час судового розгляду, вищевказаних вимог законодавства органом поліції враховано не було.

Так, судом встановлено, що у протоколі серії ГР №054919 від 17 вересня 2019 року не викладена фабула правопорушення, суть адміністративного правопорушення, викладена в загальних рисах без конкретизації об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, зокрема, в протоколі не зазначено, в чому саме проявилось ухилення ОСОБА_1 від виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , які саме діяння ОСОБА_1 свідчать про невиконання нею батьківського обов`язку та які саме обов`язки, передбачені ст.150 СК України нею не виконуються, в який період часу, з конкретною вказівкою на час кожної події.

Окрім цього, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ГР №054919 від 17 вересня 2019 року, у графі «склад адміністративного правопорушення» ОСОБА_1 ставиться у вину «ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків щодо забезпечення належним доглядом свого неповнолітнього сина».

Таке формулювання адміністративного правопорушення, відрізняється від складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Окрім зазначеного, до адміністративних матеріалів долучені фотокопії (ксерокопії) документів без зазначення їх походження та яким чином вони були отримані, правомірність їх використання, відсутні відповідні пояснення особи, яка їх надала і в зв`язку з чим, яким чином вони встановлюють вину неповнолітнього ОСОБА_2 і саме в чому полягає його вина.

Крім того, під час судового розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 виховується в добропорядній сім`ї, батько та мати приділяють належну увагу вихованню сина, цікавляться шкільним та позашкільним життям дитини, що підтверджується письмовими доказами, зокрема позитивною характеристикою виданою Монастириською ЗОШ І-ІІІ ступенів на учня 11-А класу ОСОБА_2 та позитивною характеристикою виданою Монастириською міською радою на громадянку ОСОБА_1 .

Вищенаведене свідчить про належне виконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків.

Також, судом встановлено, що особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, не усунуто всіх недоліків відображених у постанові Монастириського районного суду Тернопільської області від 18 вересня 2019 року.

З огляду на вищевказане суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП не доведена, а тому в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя І. М. Галіян