Справа № 465/3725/18 Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я.
Провадження № 33/811/163/18 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Стельмаха І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 14 вересня 2018 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Франківського районного суду м. Львова від 14 вересня 2018 року,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 352 грн 40 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що 16.06.2018 о 04 год. 00 хв. на вул. Хмельницького, 4 у м. Львові, керував автомобілем марки «Kia Magentis» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводив лікар, у встановленому законом порядку за адресою: м. Львів, вул. Миколайчука, 9 у ЛМКЛШНД. Згідно висновку № 295 від 16.06.2018 ОСОБА_1 перебував у стані сп'яніння. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

На постанову судді ОСОБА_1. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. А також поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки довідався про існування постанови лише 03.10.2018 з ЄДРСР, бо копію постанови йому судом першої інстанції скеровано не було.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що постанова судді є незаконною, необґрунтованою, такою що винесена з грубим порушенням вимог матеріального та процесуального права,а відтак такою, що підлягає до скасування.

Апелянт покликається, що ним не було порушено жодного пункту ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», а тому працівники поліції не мали права зупиняти його транспортний засіб. Крім того безпідставним є покликання в постанові на висновок № 295 від 16.06.2018, як на основний доказ його винуватості за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки там не вказано чітко, що він перебував в «стані алкогольного сп'яніння», а також відсутній показник рівню алкоголю в крові, оскільки могло бути і до 0,2 ‰ проміле, які є допустимими. Даний висновок не був належним чином оформлений, оскільки відсутні прізвище та ініціали лікаря, але наявні три печатки різних лікарів.

Апелянт ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, однак в суд не прибув з невідомих причин, клопотань про перенесення слухання справи не подавав.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк йому слід поновити.

При цьому слід зазначити, що сторони провадження в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України», заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Однак ОСОБА_1, подавши апеляційну скаргу, вимоги щодо вжиття заходів для дізнання про стан судового провадження не вчиняв, оскільки листи скеровані на адресу вказану в апеляційній скарзі повернулися не врученими, тобто апелянт не з'являвся на поштове відділення для отримання судового повідомлення, про що свідчать листи, які повернулися в суд.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія БР № 073531, складеним щодо ОСОБА_1 від 16.06.2018, відповідно до якого ОСОБА_1 16.06.2018 о 04 год. 00 хв. на вул. Хмельницького, 4 у м. Львові, керував автомобілем марки «Kia Magentis» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводив лікар, у встановленому законом порядку за адресою: м. Львів, вул. Миколайчука, 9 у ЛМКЛШНД. Згідно висновку № 295 від 16.06.2018 ОСОБА_1 перебував у стані сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП, даний протокол не підписав (а.с.1);

- диском з відеозаписом події (а.с.2);

- висновком № 295 щодо результатів медичного огляду від 16.06.2018 (а.с.3);

- рапортом інспектора 8 роти УПП у Л/о ДПП лейтенанта поліції Боднара Д.В. від 16.06.2018 (а.с.4);

- ксерокопіє протоколу серії АР № 691655 від 16.06.2018 складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП у зв'язку з відсутністю у водія полісу ОСУПВ т.з., чим порушив п. 2.4а ПДР (а.с.5).

Покликання апелянта на незаконність, необґрунтованість, неповноту з'ясування обставин справи та те, що ОСОБА_1 не було роз'яснено його права, а протокол про адміністративне правопорушення складено невірно, є безпідставними й суд їх до уваги не бере.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з'ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції підтверджуються сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП дав належну оцінку.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп'яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп'яніння в ЛМКЛШМД про що було складено відповідний висновок, згідно з яким ОСОБА_1 перебував у стані сп'яніння.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Щодо стягнення, то воно накладене судом відповідно до ч.2 ст. 33 КУпАП, за змістом якої при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, не враховуються.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.

Постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 14 вересня 2018 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 -без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах