П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2019 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 09 серпня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участю особи, яка притягнута до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 09 серпня 2019 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 21 липня 2019 о 09 год. 00 хв. керував автомобілем «ВАЗ 2104», номерний знак НОМЕР_1 , та рухався по автошляху М-06 «Київ-Чоп», 19 км + 300 м, з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей звужені і не реагують на світло, порушення координації рухів, порушення мови), від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку (у закладі охорони здоров`я) ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України (ПДР України).

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду, провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що ОСОБА_1 не був в стані наркотичного сп`яніння, при цьому протокол відносно нього складений з численними порушеннями наказу МВС України від 07.11.2015 року №1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» .

Захисник вказує, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується лише протоколом про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що він керував автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння і, що нібито він відмовився від проходження медичного освідування на стан сп`яніня. Разом з тим, ОСОБА_1 не був в стані наркотичного сп`яніння і пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння він не відмовлявся. Працівникам поліції ОСОБА_1 пояснив, що його дитина перебуває у важкому стані і йому терміново необхідно привезти ліки та лікаря, при цьому зазначив, що після цього він може поїхати в медичний заклад для проходження огляду.

Також апелянт звертає увагу на те, що працівниками поліції не складено ні акта огляду на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, ні акта вилучення транспортного засобу чи акта передачі транспортного засобу іншій тверезій людині, яка доставила б даний автомобіль за місцем призначення.

Захисник вказує, що після спілкування з працівниками поліції та після того як ОСОБА_1 відвіз дитині ліки та привіз лікаря, сам поїхав до медичного закладу та пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння. При цьому у висновку якого вказано, що ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не виявлено.

Таким чином, як вказує апелянт, працівниками поліції не дотримано вимог інструкції, що свідчить про те, що дане правопорушення ОСОБА_1 не вчиняв, а відмова від проходження огляду на стан сп`яніння була обумовлена перебуванням у стані крайньої необхідності.

В судовому засідання ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_4 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, допитавши свідка ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова судді Святошинського районного суду міста Києва від 09 серпня 2019 року, скасуванню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

На думку апеляційного суду цих вимог закону судом першої інстанції в повній мірі не дотримано.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечував факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння та надав наступні пояснення. Так, 21 липня 2019 року близько 08 год. 20 хв. він повернувся з роботи додому, де дружина йому повідомила, що їхній дитині зле, при цьому вона консультувалась з лікарем по телефону і лікар призначив дитині ліки та попередив, що у разі погіршення стану, її необхідно буде терміново привезти до дитини, так як 21 липня 2019 року лікар буде вихідна. Після чого ОСОБА_1 відразу виїхав до міста за ліками, однак, по дорозі йому зателефонувала дружина і повідомила, що стан дитини погіршується і що потрібно їхати за лікарем. По дорозі до лікаря ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції, які запропонували проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, на пропозицію пройти огляд він відмовився, при цьому пояснив, що готовий пройти огляд, але після того, як його дитині нададуть термінову медичну допомогу, після чого він поїхав за лікарем. Близько 11 год. 15 хв. він був у лікаря, забрав її та виїхав додому. Після того, як лікар був доставлений до дитини, ОСОБА_1 поїхав до медичного закладу, де самостійно пройшов огляд на стан сп`яніння.

Судом апеляційної інстанції допитаний свідок лікар ОСОБА_3 , яка пояснила, що вона являється лікарем дитини ОСОБА_1 та 21 липня 2019 року була вихідна. За день до цього вона мала розмову з дружиною ОСОБА_1 , яка повідомила про поганий стан дитини, після чого вона надала рекомендації з приводу лікування та повідомила, що якщо вранці стан дитини не покращиться, то щоб за нею приїхав батько дитини, оскільки вона буде вихідна. Близько 11:00 -11:15 за нею заїхав ОСОБА_1 та відвіз додому до дитини. Під час огляду дитини було встановлено погіршення її стану, у зв`язку з чим свідок викликала швидку медичну допомогу. Зазначила, що на виклик приїхала лікар Рихальська.

Отже, цими поясненнями фактично підтверджено те, що водій ОСОБА_1 в момент зупинення працівниками поліції перебував у стані крайньої необхідності.

За змістом ст. 17 КУпАП особа, яка діяла у стані крайньої необхідності, не підлягає адміністративні відповідальності. Статтею 18 КУпАП визначене поняття "стану крайньої необхідності". Відповідно до цієї норми закону станом крайньої необхідності є вчинення дії, що передбачена нормами КУпАП або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Матеріали справи вказують на те, що у момент коли ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими він їхав по лікаря у зв`язку з тим, що його дитина була у важкому стані і потребувала медичної допомоги. Дана обставина підтверджується довідкою про виклик швидкої медичної допомоги та показаннями лікаря ОСОБА_3 . Наведені обставини вказують на те, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння була викликана виключно необхідністю надання негайної медичної допомоги дитині, яка перебувала у небезпечному для життя стані.

На думку суду відвернути можливі наслідки, які б могли настати, якщо б дитині не було надано вчасно медичної допомоги, за умов які склалися на той час можливо було лише шляхом негайної доставки лікаря до дитини для надання необхідної медичної допомоги.

При цьому суд звертає увагу, що шкода яка могла настати через ненадання вчасної медичної допомоги дитині є набагато більшою від тієї яка настала внаслідок відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у зв`язку із крайньою необхідністю, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 09 серпня 2019 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати. Прийняти нову постанову. Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 17 КУпАП, у зв`язку із перебуванням у стані крайньої необхідності, провадження у справі закрити на підставі п. 4 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун