Справа № 360/1026/19 Головуючий у І інстанції Стасенко В.Г.
Провадження № 33/824/3121/2019 Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Бородянського районного суду Київської області від 11 липня 2019 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонера, проживаючого в АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 384 грн. 20 коп. судового збору,

В С Т А Н О В И В :

За постановою ОСОБА_2визнаний винуватим у тому, що він 10 травня 2019 року о 02-й годині 10 хвилин в смт. Бородянка Київської області по вул. Вокзальній, в порушення вимог п. 2.9-а ПДР, керував автомобілем "ЗАЗ-110308", реєстраційний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння.

В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про те, що суддя не надав належної оцінки його поясненням та поясненням свідка ОСОБА_3 про те, що він не керував транспортним засобом, а очікував на свою дружину, яка мала повернутися з м. Славутича, поблизу автомобіля, який був залишений дружиною на узбіччі дороги по вул. Гагаріна в смт. Бородянка. Сів за кермо автомобіля на вимогу працівників поліції, які змусили його від»їхати автомобілем на два метри назад, оскільки транспортний засіб , на їх думку, заважав руху інших автомобілів, а після того відразу наказали віддати їм документи. Вважає дії працівників поліції провокацією, оскільки вони не зупиняли автомобіль під його керуванням, а, побачивши, що він випивший, змусили його сісти за кермо автомобіля у стані сп'яніння та вчинити адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення відповідальність настає у разі керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

З пояснень ОСОБА_2 фактично випливає, що він визнав факт керування автомобілем на вимогу поліцейського шляхом руху заднім ходом на відстань близько 2м та заперечив факт керування транспортним засобом до появи поліцейського патрулю.

З пояснень у суді першої інстанції особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, що висвітлені у постанові, автомобіль під керуванням ОСОБА_2 був виявлений у стоячому стані працівниками поліції на пішохідному переході на перехресті вул. Гагаріна та Вокзальної в смт. Бородянка, водію було запропоновано відігнати автомобіль із забороненої для стоянки зони, а після того як водій від'їхав на декілька метрів, під час спілкування з ним було виявлено у нього ознаки алкогольного сп'яніння, за згодою водія огляд на стан сп'яніння був проведений у медичному закладі.

З наданого працівниками поліції відеозапису події вбачається, що на місці події ОСОБА_2 заперечував факт керування ним автомобілем, а працівник поліціі підтверджував факт проїзду автомобіля заднім ходом на 2 м під керуванням ОСОБА_2

Таким чином, доказами по справі доведений факт керування транспортним засобом ОСОБА_2 лише заднім ходом на відстань близько 2м. на вимогу працівника поліції. Належних даних про те, що ОСОБА_2 керував автомобілем до зустрічі з поліцейськими, матеріали справи не містять.

ОСОБА_2 також заявлено про те, що така дія була спровокована працівником поліції, який, побачивши його з ознаками сп'яніння, наказав йому сісти за кермо та відігнати автомобіль.

Обов'язок доведення відсутності провокації, у відповідності до практики Європейського суду з прав людини, покладений на особу, яка має підтримувати висунуте обвинувачення.

У відповідності до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, до суду апеляційної інстанції не з'явився, пояснень на спростування заяви ОСОБА_2 про провокацію вчинення адміністративного правопорушення не надав.

Таким чином, вважаю не спростованою заяву ОСОБА_2 про те, що правопорушення ним не було б вчиненим, якби не дії співробітника поліції, що своїм наказом схилив його сісти за кермо автомобіля, завідомо знаючи про наявність у нього ознак алкогольного сп'яніння.

Крім того, перебування водія у стані алкогольного сп'яніння встановлюється шляхом проведення його огляду.

За змістом ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп'яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Жодних даних про те, що огляд ОСОБА_2 провадився поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів чи ОСОБА_2 був запропонований такий огляд матеріали справи не містять.

У відповідності до вимог ч.3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан сп'яніння у закладі охорони здоров'я може проводитися лише з двох підстав:1) у разі незгоди водія на проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів; 2) у разі незгоди водія з результатами проведеного огляду поліцейським із застосуванням спеціальних технічних засобів.

У матеріалах справи відсутні докази наявності передбачених законом підстав для проведення огляду ОСОБА_2 на стан сп'яніння у закладі охорони здоров'я.

Так як огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, то, в силу положень ч.5 вказаної правової норми, він вважається недійсним.

Отже, у ході апеляційного розгляду встановлено, що огляду у встановленому законом порядку ОСОБА_2 на перебування у стані алкогольного сп'яніння не проведено, а дії працівника поліції містять ознаки провокації адміністративного правопорушення.

Зазначені обставини залишилися поза увагою судді суду першої інстанції при розгляді справи, що призвело до неправильного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

До того ж, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть інкримінованого ОСОБА_2 правопорушення полягає у керуванні ним транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння.

Суддя при розгляді протоколу вийшов за його межі, дійшовши висновку про керування ОСОБА_2 транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, допустивши при цьому істотне порушення вимог процесуального права.

Таким чином, при постановленні судового рішення допущені істотні порушення процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права, що тягне за собою скасування постанови.

Оскільки частиною першою ст.130 КУпАП не встановлена відповідальність за керування особою транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння, то провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, задовольнити.

Постанову судді Бородянського районного суду Київської області від 11 липня 2019 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль