Провадження № 33/801/203/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вишар І. Ю.
Доповідач: Мішеніна С. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року м. Вінниця

Суддя Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Вінницького апеляційного суду Мішеніна С.В,

за участю: особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3

прокурора : Каменяр С.В.

зі секретарем : Олійник Т.П.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 29.01.2019 року про притягнення

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Макуші Хмільницького району Вінницької області, працюючого поліцейським роти фізичної безпеки батальйону УПО у Вінницькій області ДПО НП України, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП України, -

В с т а н о в и в :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.01.2019 року визнано винним ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн. на користь держави.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 384,20 гривень на користь держави

Як зазначено у постанові поліцейський роти фізичної безпеки батальйону УПО у Вінницькій області ДПО НП України старший сержант поліції ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, являючись відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, в порушення вимог частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, а саме 11.04.2018 подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Так, 30.10.2017 року наказом УПО у Вінницькій області № 96 о/с старшого сержанта поліції ОСОБА_3, призначено на посаду поліцейського роти фізичної безпеки батальйону УПО у Вінницькій області. ОСОБА_3 відповідно склав Присягу поліцейського.

Таким чином, старший сержант поліції ОСОБА_3, являючись суб'єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону, зобов'язаний був до 01.04.2018 подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік.

За результатами моніторингу загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщенні на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, встановлено, що ОСОБА_3 лише 11.04.2018 о 14.17 год. подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік. Поважних причин для несвоєчасного подання ОСОБА_3 щорічної декларації у ході проведення перевірки не встановлено.

В протоколі зазначено, що старший сержант поліції ОСОБА_3 під час проходження служби в Національній поліції України, являючись суб'єктом декларування, був ознайомлений з вимогами Закону України «Про запобігання корупції», також, ОСОБА_3 05.03.2017 подавав електрону декларацію (кандидата на посаду) та був ознайомлений з порядком роботи в даному Реєстрі.

Під час проведення перевірки, опитаний ОСОБА_3 пояснив, що він в червні 2017 року втратив свій мобільний телефон, у якому була записана електронна адреса, яка була зареєстрована для роботи з Єдиним державним реєстром декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а також пароль для вказаної адреси та пароль для доступу до Реєстру у зв'язку із чим не зміг вчасно подати електронну декларацію за 2017 рік, а заходи по відновленню доступу до Реєстру він почав з середини березня 2018 року та у квітні цього ж року звертався з листом на електронну адресу НАЗК з метою надання допомоги у подачі декларації, проте будь-яких доказів звернення до НАЗК надати не зміг, лише 11.04.2018 ОСОБА_3 вдалося подати електронну декларацію шляхом відновлення доступу до його електронної адреси та Реєстру.

В протоколі зазначено, що інших дій спрямованих на своєчасне подання декларації за 2017 рік ОСОБА_3 з червня 2017 року до 01.04.2018, окрім вищевказаних не вчиняв.

Згідно листа НАЗК від 07.08.2018 № 44-01/33586/18 щодо послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_3 (за період з 01.01.2018 по 30.07.2018) встановлено, що він зареєстрований у Реєстрі 16.02.2017, а роботу щодо внесення інформації до розділів щорічної декларації за 2017 рік розпочав лише 11.04.2018 та подав її того ж дня о 14.17 год.

Також, згідно листа НАЗК від 07.09.2018 технічних несправностей та перебоїв у роботі інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які б завадили поданню документів до вказаного Реєстру у період з 01.01.2018 по 01.04.2018 не зафіксовано. В протоколі зазначено, що ОСОБА_3, являючись суб'єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 та суб'єктом правопорушень, визначених статтею 172-6 КУпАП, відповідно до примітки вказаної статті, у порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно, без поважних причин, 11.04.2018 о 14.17 год. подав до НАЗК електронну щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, просив постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 29.01.2019 року скасувати, прийняти нову постанову, якою відмовити у притягненні ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Вимогимотивовано тим, що суд прийняв оскаржувану постанову із неповним з'ясуванням обставин справи, вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Вказує, що зобов"язаний був подати декларацію до 01.04.2018 року за 2017 рік, а фактично подав її 11.04.2018 року, оскільки в червні 2017 року ним було втрачено мобільний телефон, в якому була записана електронна адреса , яка була зареєстрована для роботи з Єдиним державним реєстром декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а також пароль для вказаної адреси та пароль до доступу до Реєстру, звернув увагу на це лише тоді, коли настав час подавати декларацію .

На початку квітня ОСОБА_3 звернувся до НАЗК з метою надання допомоги для подачі декларації і лише 11.04.2018 року деларація ним була подана.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_3 просив, задоволити апеляційну скаргу, прокурор Каменяр С.В. просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_3, вважає вину ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП доведеною, вважає, що строк притягнення до адміністративної відповідальності має рахуватися з часу складання протоколу про адміністративне правопорушення .

Вислухавши пояснення прокурора Каменяр С.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ч.1 ст.172-6 КУпАП відповідальність за цією статтею настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування

Зі змісту ч.3 ст. 38 КУпАП вбачається, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3наявний протокол № 28/2018 про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, складений 01.12.2018 року.

Згідно рапорту від 02.10.2018 року заступника начальника відділу МЗК Вінницького управління ДВБ НП України майора поліції Ільяшова М.В. було виявлено вчинення ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, про обставини вчинення якого останній доповідав начальнику Вінницького управління ДВБ НПУ полковнику поліції ОСОБА_5

04.10.2018 року ОСОБА_3 надавав свої пояснення заступнику начальника відділу МЗК Вінницького управління ДВБ НП України майору поліції Ільяшову М.В.

Вінницьким міським судом Вінницької області від 29.01.2019 року прийнято рішення відносно ОСОБА_3 та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

При цьому судом не перевірено та не встановлено час виявлення адміністративного правопорушення.

Станом на момент прийняття рішення судом першої інстанції строки, передбачені ч.3 ст. 38 КУпАП закінчилися.

Згідно з п.7 ст.247 КУпАП не може бути розпочато провадження в справі, а розпочате підлягає закриттю, за наявності закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Приписи ст. 247 КУпАП є імперативними і чітко вказують, що суд повинен лише закрити справу і не вирішувати жодних інших питань.

Таким чином, наявні підстави для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 172-6КУпАП на підставі п.7 ст. 247 КУпАП в зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП .

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу задоволити частково.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 29.01.2019 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП скасувати.

Звільнити ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 38 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 закрити.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: С.В. Мішеніна

Згідно оригіналу: Суддя: