ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2019 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Кифлюк В.Ф., розглянувши матеріали за апеляційною скаргою адвоката Мандзюка В.Б. на постанову Садгірського районного суду м. Чернівців від 13.09.2019 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Садгірського районного суду м. Чернівців від 13.09.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 , визнано винуватим в скоєнні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.3 КУпАП і на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на десять років.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 гривень.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 08.08.2019 року о 01.00 год. по вул. Коломийській, 1 в м. Чернівці керував автомобілем марки «Renault Laguna» н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Результат позитивний 0,42 ‰.

На цю постанову суду адвокат Мандзюк В.Б. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення і закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що працівники поліції незаконно зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , оскільки в матеріалах справи відсутній факт фіксації порушення ПДР останнім, який слугував підставою для зупинки автомобіля, а також відсутня постанова чи протокол про виявлене адміністративне правопорушення. А тому, на думку апелянта, вимоги поліцейського до ОСОБА_1 про пред`явлення документів на право

ЄУНСС 726/1553/19 справа №33/822/556/19 головуючий у 1 інстанції Проскурняк І.Г.

керування є неправомірним.

Вказував також, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог Інструкції «З оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі». Так, в протоколі наявні виправлення в державному номерному знаку автомобіля, не зазначений документ, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення, відсутні письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Також в другому примірнику протоколу серії БД №427452 від 08.08.2019 р., який був вручений ОСОБА_1 , вказана кваліфікація дій останнього за ч.1 ст. 130 КУпАП, тоді як в протоколі, який є в матеріалах справи, кваліфікація за ч.3 ст. 130 КУпАП. На думку апелянта, цей факт вказує на те, що поліцейський, який складав протокол, умисно зробив додатковий запис в протоколі змінивши кваліфікацію правопорушення, після того, як протокол був підписаний ОСОБА_1

Адвокат посилався також на те, що відповідно до наказу МОЗ №95 від 10.02.2010 року «Про державну реєстрацію (перереєстрацію) медичних виробів та внесення змін у реєстраційні матеріали», що дозволені для застосування на території України, прилад «Drager Alcotest 6820» у державному реєстрі медичної техніки та медичного призначення відсутній. Крім того, інструкцією з експлуатації вказаного газоаналізатора визначено проводити його калібрування кожних 6 місяців, а згідно роздруківки приладу «Drager Alcotest 6820», яка міститься в матеріалах справи, його останнє калібрування відбувалось з порушенням цього строку. Також в матеріалах справи відсутній сертифікат та свідоцтво про повірку приладу «Drager Alcotest 6820», а тому на думку адвоката, показники цього приладу можуть бути хибними, а зафіксований показник не є належним доказом перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Посилався апелянт також на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 пропонували поліцейські проходити огляд на стан сп`яніння в ЧОНД, оскільки останній не погодився з результатом, який показав прилад Драгер.

Також апелянт посилався на Постанови ПВС України, на рішення апеляційних судів України та рішення ЄСПЛ.

Заслухавши ОСОБА_1 , адвоката Манзюка В.П., які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, перевіривши матеріали провадження, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №427452 від 08.08.2019 р. вбачається, що 08.08.2019 р. о 01.00 год. в м. Чернівці по вул. Коломийській, 1 водій ОСОБА_1 керував т.з. «Renault Laguna» н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія огляд, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Результат позитивний - 0,42 ‰.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, огляд водія проведений у зв`язку з виявленими ознаками: почервоніння обличчя, запах з порожнини рота, нечітка вимова Огляд проводився за допомогою Alcotest 6820, результат огляду позитивний - 0,42 ‰. З результатами проведеного огляду ОСОБА_1 погодився, про що поставив свій підпис. (а.с. 2, 3)

Також в матеріалах справи наявні пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в присутності яких проводився огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. (а.с. 4-5).

У відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

З роздруківки газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» вбачається, що 08.08.2019 р. о 01.17 год. було проведено тест ОСОБА_1 на встановлення стану алкогольного сп`яніння, результат тесту 0,42 ‰.

З відеозапису нагрудних відеокамер поліцейських, переглянутих в апеляційній інстанції вбачається, що ОСОБА_1 в присутності свідків на місці зупинки транспортного засобу пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер та погодився з його результатом.

Оскільки ОСОБА_1 в присутності свідків та поліцейських не висловлював незгоду з результатами огляду, добровільно підписав вказаний акт огляду з зазначеним показником 0,42 ‰, незгоду з вказаним показником не висловлював, а навпаки, пояснив, що вжив пляшку пива, твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не погоджувався з показником приладу «Драгер», є надуманими та не відповідають дійсності.

Що стосується твердження адвоката про незаконну зупинку транспортного засобу під керування ОСОБА_1 , то вони є необґрунтовані.

З відеозапису нагрудних відеокамер поліцейських вбачається, що підставою для зупинки автомобіля «Renault Laguna» н.з. НОМЕР_1 , була несправність фонаря заднього освітлення, про що було повідомлено водія, який на місці зупинки намагався його полагодити. На вимогу працівників поліції надати документи на автомобіль та посвідчення водія, ОСОБА_1 повідомив, що керує автомобілем без посвідчення водія, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення. (а.с.6)

Аналіз вказаних обставин свідчить про правомірну зупинку автомобіля працівниками поліції.

Що стосується посилань апелянта про те, що технічний засіб «Драгер Alcotest 6820» не вказаний в переліку державного реєстру медичної техніки та медичного призначення, і не може використовуватися, то вони є безпідставні.

Згідно до вказаного вище наказу, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду про порядок застосування технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Наказом Держлікслужби від 29.12.2014 №1529, затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, де вказано також газоаналізатори «Drager Alcotest», реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений. Жодних обмежень щодо виду газоаналізатора за номером не передбачено.

Крім того, газоаналізатори «Drager Alcotest» сертифіковані Міністерством економічного та торгового розвитку України за №UA-МІ/1-96-2014 від 01.09.2014 та відповідно до свідоцтва про Державну реєстрацію № 14455/2014 внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення і дозволені для застосування на території України.

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 №1747 і становить 1 рік. Максимальний інтервал між «Сервісним технічним обслуговуванням», «Градуюванням» та міжповірочний інтервал вказаних приладів, у тому числі Drager Alcotest®, становить 1 рік.

З письмової роздруківки показників технічного засобу Drager, яким проводився огляд ОСОБА_1 вбачається, що цей прилад сертифікований і останнє калібрування (градуювання) цього приладу відбулося 03.10.2018 року. (а.с.3)

Тобто, 08.08.2019 р. вказаний прилад був сертифікований, калібрований та придатний для здійснення на ньому відповідного обстеження для виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Посилання апелянта про те, що в матеріалах справи немає сертифіката відповідності про повірку газоаналізатора Drager 6820 є безпідставними, оскільки такий сертифікат надається поліцейським за вимогою обстежуваної особи, а також такі відомості зазначені на паперовій роздруківці та не мають знаходитись в матеріалах провадження.

А тому вважаю, що доводи апелянта про те, що огляд проведений з використанням приладу «Драгер», є незаконним, а складений протокол за результатами такого огляду є недопустимим доказом, є голослівними та безпідставними.

Що стосується тверджень апелянта про виправлення протоколу про адміністративне правопорушення, то вони є слушними.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 01 грудня 2015 р.

за № 1496/27941, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також внесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення №427452 від 08.08.2019 р. був складений щодо ОСОБА_1 в двох екземплярах, один з яких був вручений правопорушнику ОСОБА_1 і з якого вбачається, що останній керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

А з протоколу з про адміністративне правопорушення серії БД №427452 від 08.08.2019 р., який був предметом розгляду в суді, вбачається, що дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ч.3 ст.130 КУпАП.

Вказані обставини свідчать про те, що в перший екземпляр протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №427452 від 08.08.2019 р. вносились зміни про кваліфікацію дій ОСОБА_1 після підписання останнім протоколу та вручення йому копії цього протоколу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Оскільки протокол про адміністративне правопорушення був складений працівниками поліції щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, а після вручення правопорушнику в ньому вносились зміни, вважаю, що ОСОБА_1 повинен нести адміністративну відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому оскаржувану постанову необхідно змінити.

Інші доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не дають підстав для скасування постанови суду та закриття провадження.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 251, 256, 278, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Мандзюка В.Б. задовольнити частково.

Постанову Садгірського районного суду м. Чернівців від 13 вересня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 змінити в частині кваліфікації його дій та накладення стягнення.

Вважати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

В іншій частині постанову районного суду залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф.Кифлюк

Копія. Згідно з оригіналом: суддя