Єдиний унікальний номер 448/1913/18
Провадження № 3/448/10/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.02.2019 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В. при секретарі судового засідання Шегинській Л.М., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи, що надійшли з УПП у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, непрацюючого,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

До Мостиського районного суду Львівської області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Із протоколу про вищевказане адміністративне правопорушення серії ОБ №141491 від 25.11.2018 року, складеного інспектором взводу з ОДДЗ батальйону №2 УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_2, відомо, що 25.11.2018 року о 03:30год. на 52 км автодороги «Львів-Шегині М-11» ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки «SUZUKI GRAND VITARA», реєстраційний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння. Огляд проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер».

Вказано, що ОСОБА_1 такими своїми діями порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та його дії кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав за обставин, вказаних у протоколі про адмінправопорушення. Пояснив, що дійсно в зазначений день та час під час керування транспортним засобом був зупинений працівником поліції, який зобовязав надати документи та вказав на наявність у нього (ОСОБА_1Р.) ознак алкогольного спяніння. Ураховуючи те, що він не вживав алкогольних напоїв, то не заперечував щодо проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу. Після проведеного огляду прилад «Драгер» показав 0,21 проміле. Оскільки із вказаними показниками не був згоден, то просив надати скерування до медичного закладу для проходження огляду на стан спяніння. Однак працівник поліції такого не надав та розяснив йому, що у разі незгоди з показниками приладу «Драгер», він самостійно може пройти медичний огляд на стан спяніння в медичному закладі. Проїхавши до м.Львова, в медичних закладах йому було відмовлено в огляді, оскільки не було відповідного скерування від працівників поліції. Повернувшись в м.Мостиська, умисно порушив ПДР, щоб отримати відповідне скерування від працівників поліції на огляд. Отримавши скерування, пройшов відповідний огляд в Мостиській КЦРЛ, згідно якого в нього не виявлено ознак спяніння (висновок огляду додається). Просить суд закрити дану справу за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

У відповідності до положень ст.248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення завжди є протиправною дією (бездіяльністю) тобто діянням, забороненим законом або іншим нормативним правовим актом. Громадянин, що вчиняє протиправну дію, порушує свій конституційний обовязок, оскільки норми ч.1 ст.68 Конституції України встановлюють, що кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обовязковими елементами якого є: обєкт, обєктивна сторона, субєкт, субєктивна сторона (вина).

Обєктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані спяніння, так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Особі, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 працівниками поліції ставляться в вину порушення п.2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан спяніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан спяніння в заклади охорони здоровя та проведення огляду з використанням технічних засобів. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки спяніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Згідно з положеннями ст.ст.245, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об'єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У ст.251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як кожен доказ окремо, так і вся їх сукупність, підлягають оцінці. Правильна оцінка доказів - це найважливіша умова прийняття законного, об'єктивного, обґрунтованого, і правильного рішення у справі. Оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням посадової особи. Це означає, що під час повного, всебічного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи у посадової особи формується своя певна думка щодо конкретної справи. Ця думка ґрунтується на некритичному ставленні до окремих доказів, відсутності будь-яких переваг одних доказів перед іншими, додержанні законності. До того ж посадова особа керується своєю правосвідомістю. Оцінюють докази посадові особи, що уповноважені розглядати справу про адміністративне правопорушення, а також інші особи, що беруть участь у справі. Це проявляється у клопотаннях, поясненнях цих осіб, що допомагає посадовій особі прийняти правильне рішення.

Субєктом правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, є водії транспортних засобів, які знаходяться у стані алкогольного спяніння, даний факт фіксується у протоколі про адміністративне правопорушення, огляд проводиться у відповідності до ст.266 КУпАП у присутності двох свідків.

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, затвердженого Постановою КМУ №1103 від 17 грудня 2008 року, передбачено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Однією із підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За змістом вказаної норми до адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу тільки тоді, коли огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння було проведено у встановленому чинним законодавством порядку.

Такий порядок визначений ст.266 КУпАП та постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.

Разом з цим, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 просив поліцейського проїхати у медичний заклад для огляду на стан спяніння, однак останній сказав йому, що «буде достатньо результатів приладу «Драгер», який показав 0.21 проміле, а якщо він не вірить вказаному показнику, то нехай сам їде на огляд до лікаря». ОСОБА_1 заперечував факт перебування в стані алкогольного спяніння та вважав результат «Драгера» неправдивим, оскільки він жодних алкогольних напоїв не вживав. Однак поліцейський не прийняв до уваги його слова, а почав складати протокол на місці зупинки транспортного засобу.

У відповідності до ст.251 КУпАП, в судовому засіданні досліджено долучений працівниками поліції відеозапис. З відеозапису (03.43 04.37 хв.) відомо, що ОСОБА_1 був не згідний з оглядом на місці зупинки, просив патрульних проїхати в лікарню для проведення огляду, однак отримав відповідь, що він сам може це зробити, якщо не довіряє показникам «Драгера».

На неодноразові виклики до суду свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відомості про яких зазначно в протоколі про адміністративне правопорушення, в судове засідання не зявились.

Наведене свідчить про невідповідність відомостей, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, фактичним обставинам, встановленим в ході судового розгляду.

Вказаний протокол, як доказ по справі, на переконання суду, є сумнівним, оскільки він не випливає із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), а наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

Судом також враховується, що ОСОБА_1 одразу ж після складення зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього, з зазначеними в протоколі працівниками поліції обставинами не погоджувався, про що свідчать його пояснення від 25.11.2018 року, з яких вбачається, що він з результатами огляду та показниками приладу «Драгер» не згідний, просив виписати йому скерування для проходження медичного огляду на стан спяніння в лікувальному закладі.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, а саме п.7 передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

На підтвердження факту перебування особи в стані алкогольного спяніння до матеріалів справи додано роздруківку приладу AlcotestДрагер 6820 від 25.11.2018р., показники якого становили 0,21 проміле.

Згідно технічних характеристик алкотестера «Драгер 6820», за допомогою якого проводиться тест на визначення вмісту алкоголю, можливі границі допустимої похибки у робочих умовах для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі: абсолютна похибка: ± 0,02 мг/л- у діапазоні від 0 до 0,2 мг/л, відносна похибка: ± 10% - у діапазоні понад 0,2 мг/л; для масової концентрації алкоголю в крові: абсолютна похибка: ± 0,04 ‰ - у діапазоні від 0 до 0,4 ‰, відносна похибка : ±10% у діапазоні понад 0,4‰.

Стан алкогольного спяніння ОСОБА_1, вказаний у результаті тесту, становить 0,21 проміле, тобто вміст алкоголю в повітрі, що ним було видихнуто при проведенні перевірки на стан алкогольного спяніння за допомогою зазначеного алкотестера, з урахуванням похибки становив 0,17 проміле, що не перевищує допустиму норму.

Окрім цього, як встановлено судовому засіданні особа, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 не був згідний з результатами засобу вимірювальної техніки, однак до медичного закладу працівниками поліції його не було доставлено, про що свідчить запис з нагрудної камери поліцейського.

Відповідно до ч.2, ч.3, ч.5 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп'яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Огляд водія проводиться в закладах охорони здоров'я у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами. Огляд особи на стан алкогольного сп'яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з п.5, п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 (далі Порядок), підтвердження стану сп'яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності; водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав (п.9 розділ ІІ Інструкції).

Зазначені вимоги нормативних актів працівниками поліції дотримані не були.

Встановлені судом обставини, які були перевірені зібраними у справі доказами свідчать про те, що огляд особи на стан алкогольного спяніння, проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП та вищевказаних нормативних актів, отож вважається недійсним згідно положень ч.5 ст.266 КУпАП.

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

За таких обставин, суд, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, керуючись принципом «поза розумним сумнівом», вважає, що протокол про адміністративне правопорушення як юридичний документ, що містить дані про обставини вчиненого правопорушення, за відсутності інших допустимих доказів щодо обставин правопорушення та обставин, які було встановлено в ході судового розгляду судом, є недостатнім для твердження про винуватість особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки такі обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятним та суперечить нормам національного і міжнародного законодавства.

Відповідно до ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до розяснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищенаведеного, суд, оцінивши усі зібрані по справі докази в їх сукупності, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тому провадження у справі слід закрити на підставі п.1 ч.1 статті 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.247, 283-285, 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1, закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення через Мостиський районний суд Львівської області до Львівського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.В.Кічак

Постанова набирає законної сили «___» ______________ 20__ р.

Суддя Ю.В. Кічак