АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/154/19 Справа № 712/3142/18 Головуючий по 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2019 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Дмитренко М.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 23 травня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,

непрацюючого, проживаючого за адресою: м.Черкаси,

АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, та стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп., -

в с т а н о в и в :

Як зазначено в постанові суду, ОСОБА_3 26.03.2018 року о 09 год. 35 хв. в м. Черкаси по вул. Гагаріна, 79, керував транспортним засобом Mitsubishi Pajero Wagon, д.н.з. НОМЕР_2 ( власник ОСОБА_5Є.) з ознаками наркотичного спяніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з постановою судді, захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, викликати в судове засідання апеляційного суду свідків, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення для дачі пояснень, щодо події, яка сталася 26.03.2018 р. о 09 год. 35 хв.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує, що судом першої інстанції допущено процесуальні порушення судового розгляду, які призвели до неповноти судового розгляду та неправильного встановлення фактичних обставин справи. Зазначає, що суд допустив спрощений підхід до розгляду справи, оскільки розглянув її у відсутність особи яка притягається до адміністративної відповідальності, чим порушив його право на захист. Вважає, що працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 були порушені вимоги ст.266 КУпАП, та п.3,6 Порядку для проведення огляду алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 17.12.2008 р. №1103, п.п.6,7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 р., а саме ОСОБА_3 не було запропоновано та не забезпечено проведення огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, хоча про це просив сам ОСОБА_3 і від проходження медичного огляду на стан спяніння, як на місці так і в медичному закладі він не відмовлявся, однак, суд першої інстанції не перевірив даний факт шляхом допиту свідків події, а сам ОСОБА_3 не міг заявити клопотання про допит свідків в судовому засіданні, так як, про дату та час розгляду справи не був повідомлений належним чином.

Окрім того, в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, як пропущений з поважних причин. Зазначив, що про розгляд справи ОСОБА_3 не було відомо, оскільки суд належно не повідомив його про час і місце її розгляду. Суддя розглянула справу без участі ОСОБА_3, що призвело до порушення його права на захист. Про зазначену постанову йому стало відомо лише 21.01.2019 р., коли його представник ознайомився з матеріалами іншої справи про адміністративне правопорушення, яка знаходиться на розгляді в Придніпровському районному суді м.Черкаси, до якої було долучено копію оскаржуваної постанови.

Разом з тим, апелянт зазначив, що в постанові Соснівського районного суду м.Черкаси від 23.05.2018 р. неправильно зазначено ім'я ОСОБА_3, а саме він зазначений як ОСОБА_3, хоча правильно ОСОБА_6.

Виходячи з принципу доступу до правосуддя, який випливає з п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, вважаю за необхідне прийняти подану апеляційну скаргу до розгляду, поновивши апелянту строк на апеляційне оскарження постанови судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 23.05.2018 р.

В судове засідання апеляційної інстанції призначене на 20.02.2019 р. 08 год. 30 хв. ОСОБА_3 не з?явився причин своєї неявки не повідомив.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4, який підтримав вимоги апеляційної скарги, вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не обґрунтоване відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Приймаючи рішення про застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 грн., який стягується в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, суддя першої інстанції в повній мірі дотрималася зазначених вимог закону.

Згідно з положенням ч.1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_3 складу вказаного правопорушення, що підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №139278 від 26.03.2018 р., відповідно до якого, ОСОБА_3 26.03.2018 року о 09 год. 35 хв. в м. Черкаси по вул. Гагаріна, 79, керував транспортним засобом Mitsubishi Pajero Wagon, д.н.з. НОМЕР_2 ( власник ОСОБА_5Є.) з ознаками наркотичного спяніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1);

- даними поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 26.03.2018 р., які пояснили, що водій ОСОБА_3 не погодився у встановленому законом порядку, пройти перевірку для визначення стану наркотичного спяніння (а.с.3);

- даними рапорту інспектора роти №4 БУПП в Черкаській області ОСОБА_9 (а.с.4).

Згідно сукупності досліджених судом доказів, які узгоджуються між собою, судом вірно встановлено наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмови від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп'яніння, що становить самостійний склад адміністративного правопорушення за вказаною статтею.

Доводи апелянта щодо порушення судом першої інстанції вимог ст.268 КУпАП оцінюю критично, оскільки, як вбачається з матеріалів адміністративної справи слухання

справи неодноразово відкладалось з підстав неявки особи правопорушника, зокрема судові засідання призначалися на 17.04.2018 р. 10 год. 00 хв., 11.05.2018 р. 11 год. 30 хв., 23.05.2018 р. 10 год. 30 хв. (а.с.7,8,12), про причини своїх неявок в судові засідання ОСОБА_3 не повідомляв та не надсилав заяв про відкладення розгляду справи.

З вказаних підстав не заслуговують на увагу твердження апелянта про порушення судом прав ОСОБА_3, визначених КУпАП, оскільки останній мав можливість до винесення постанови надати до суду свої пояснення або інші документи, які на його думку підтверджують невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи вище викладене, приходжу до висновку, що ОСОБА_3 зловживав своїми процесуальними правами, з метою затягування розгляду справи, а в свою чергу судом першої інстанції вжито всіх заходів для унеможливлення порушення процесуальних прав ОСОБА_3, а також здійснено всі дії для розгляду справи в строки, передбачені ст. 38 КУпАП та притягнення особи правопорушника до відповідальності.

Інші доводи апелянта спростовуються матеріалами справи.

В ході апеляційного розгляду встановлено описку в написанні ім'я особи яку притягнуто до адміністративної відповідальності працівниками поліції у протоколі про адміністративне правопорушення, а також у оскаржуваній постанові суду першої інстанції, який згідно паспорта є ОСОБА_6, а тому постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 23.05.2018 р. слід змінити в частині зазначення ім'я «Ільгар» на вірне «Ілгар». Слід зазначити, що вказана вище описка є механічною і не виключає підстави для притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.

Вважаю, що суд першої інстанції повно, всебічно та обєктивно дослідив всі обставини по справі та надав їм відповідну оцінку, та прийшов до вірного висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а інших доказів, які б спростовували висновки суду, апелянтом не надано.

Враховуючи обставини справи, вважаю, що постанова судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.05. 2018 року є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги безпідставними та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику ОСОБА_3 адвокату ОСОБА_4 строк для подачі апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4, залишити без задоволення.

Постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 23 травня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП - змінити в частині зазначення ім'я правопорушника «Ільгар» змінивши його на вірне «Ілгар», в решті постанову залишити без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя М. І. Дмитренко