Провадження № 3/201/4735/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Інспектором патрульної поліції складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , відповідно до якого останній 06 вересня 2019 року о 23 годині 15 хвилин, керуючи автомобілем «ВАЗ», д/н НОМЕР_1 , рухався в районі електроопори № 821 по пр. Гагаріна в м. Дніпрі, де, не врахувавши дорожню обстановку, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки, внаслідок чого здійснив наїзд на собаку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження транспортному засобу.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав та пояснив, що він не мав змоги уникнути зіткнення, оскільки собака вибігла на дорогу дуже несподівано, при цьому він рухався на невеликій швидкості, однак навіть це не допомогло здійснити безпечний об`їзд перешкоди, у зв`язку з чим він вважає, що не порушував правил дорожнього руху.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до висновку, що дана адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки доказів зібраних в цю справу не достатньо для того щоб зробити однозначний висновок щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, в якому обвинувачується останній.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є: будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, при цьому обов`язок щодо збирання таких доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З метою збирання доказів співробітники поліції зобов`язані, відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, долучати до протоколу про адміністративне правопорушення: схему місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський; пояснення учасників пригоди та свідків; показання технічних приладів; показання засобів фото- та/або відеоспостереження; інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 439090 від 07 вересня 2019 року дорожньо-транспортна подія відбулась в результаті порушення особо, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, п.п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України.

Пунктом 12.1 Правил дорожнього руху України встановлено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно пункту п. 12.3 Правил дорожнього руху України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Однак, в матеріалах даної справи відсутні належні та допустимі докази, на підставі яких, поза розумним сумнівом, що є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною, судом може бути зроблений висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, що ставиться йому у вину складеним відносно нього протоколом, зокрема матеріалами справи про адміністративне правопорушення не спростовується позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що дана подія відбулась внаслідок непередбачуваних обставин, коли на дорогу раптово вибігла собака, після чого водій намагався знизити швидкість та об`їхати перешкоду для того щоб уникнути зіткнення, однак в даній дорожній обстановці цього неможливо було зробити.

Інспектором патрульної поліції в протоколі про адміністративне правопорушення формально та не конкретизовано було зазначено, що водій, не врахувавши дорожню обстановку, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки, внаслідок чого здійснив наїзд на собаку.

За даних обставин та виходячи з матеріалів зібраних уповноваженою посадовою особою у справу про адміністративне правопорушення, суд не може встановити чи була дана дорожньо-транспортна подія вчинена в результаті не дотримання водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, чи навпаки, водій своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки чи об`їзду перешкоди з інших причин, які не залежали від дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим в діях останнього може бути наявний казус, тобто безвинне заподіяння шкоди.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04.11.1950 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п. 2 ст. 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI. представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже ст. 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Тобто, Європейський суд з прав людини фактично визнав застосування гарантій ст. 6 Конвенції на адміністративні правопорушення, а не тільки кримінальні.

В світлі даної ситуації, слід вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Отже, спираючись на вищевикладене та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні докази вини водія ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини у відношенні останнього нічим об`єктивно не підтверджуються, керуючись ч. 3 ст. 62 Конституції України відповідно до якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в зв`язку з чим дана адміністративна справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу у відношенні ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП провадженням закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко