Справа № 161/4931/19
Провадження № 3/161/1556/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 30 вересня 2019 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Плахтій І.Б., прокурора Сасюка Л.О., особи, що притягується до відповідальності ОСОБА_1 , захисника Лисюка В.В., розглянувши справу про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , заступника директора Департаменту культури Луцької міської ради,

-за ч.2 ст.172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А :

Начальником сектору протидії корупції УЗЕ у Волинській області Сусом І.В. 18 березня 2019 року складено протокол про те, що ОСОБА_1 , будучи заступником директора Департаменту культури Луцької міської ради, тобто суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, передбачені підпунктом «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», 16 грудня 2017 року придбав рухоме майно, а саме автомобіль марки «Ssang Yong» 2008 р.в., у громадянина ОСОБА_2 за ціною 276478,68 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів доходів громадян, встановлених станом на 1 січня 2017 року (80000 гривень), однак в порушення ч.2 ст.52 Закону не повідомив НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, за що встановлена відповідальність ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Крім цього, 18 березня 2019 року начальником сектору протидії корупції УЗЕ у Волинській області Сусом І.В. складено також протокол про те, що ОСОБА_1 , будучи заступником директора Департаменту культури Луцької міської ради, тобто суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, передбачені підпунктом «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», 01 вересня 2018 року продав рухоме майно, а саме автомобіль марки «Ssang Yong» 2008 р.в., громадянину ОСОБА_3 за ціною 276478,68 грн., тобто отримав дохід, що перевищує 50 прожиткових мінімумів доходів громадян, встановлених станом на 1 січня 2018 року (88100 гривень), однак в порушення ч.2 ст.52 Закону не повідомив НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, за що встановлена відповідальність ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Постановою від 26.03.2019 справи про адміністративні правопорушення об`єднані в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.172-6 КУпАП не визнав. Підтримав пояснення надані захисником Лисюком В.В., який вказував на те, що справа підлягає закриттю. Зокрема, покликався на те, що перевірка, за результатами якої складено протоколи, проведена не уповноваженою особою. Такі перевірки може проводити лише НАЗК. НАЗК перевірку не проводило. В даному випадку перевірку проводило УЗЕ у Волинській області, яке не було уповноважене НАЗК. Крім того, в діях ОСОБА_1 відсутній умисел, який є обов`язковим для наявності складу адміністративного правопорушення. А тому, просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Прокурор просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Доводи захисника заперечував. Просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.172-6 КУпАП, та в зв`язку зі спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності справу закрити.

Заслухавши думку особи, що притягується до відповідальності, захисника, прокурора, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.172-6 КУпАП, неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані - тягне за собою накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно підпункту «в» п.1 ч.1 ст. 3 Закону, державні службовці є суб`єктами, на яких поширюється дія Закону.

Судом встановлено, що відповідно до розпорядження першого заступника міського голови №241-рб від 15.03.2017 «Про призначення ОСОБА_1 », ОСОБА_1 з 16 березня 2017 року призначено на посаду заступника директора департаменту культури Луцької міської ради та присвоєно 7-й (сьомий) ранг посадової особи місцевого самоврядування (а.с.12).

10.03.2017 ОСОБА_1 ознайомився з вимогами ЗУ «Про запобігання корупції», що підтверджується його особистим підписом у заяві про призначення (переведення) на посаду (а.с.13).

16.03.2017 ОСОБА_1 прийняв присягу посадової особи місцевого самоврядування (а.с.22).

За таких обставин, ОСОБА_1 у відповідності до підпункту «в» п.1 ч.1 ст. 3 Закону, є суб`єктом на якого поширюється дія Закону - державний службовець.

Відповідно до пункту 13 статті 1 Закону, суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Згідно з ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції. Вказана інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі Реєстру) та оприлюднюється на офіційному сайті НАЗК.

Відповідно до пункту 6 розділу 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016р. №3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016р. за № 959/29089, суб`єкти декларування письмово повідомляють НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другою статті 52 ЗУ «Про запобігання корупції» шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Реєстру відповідно до технічних вимог до форми. Згідно з пунктом 2 розділу 2 зазначеного порядку повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування подається через електрону мережу Інтернет з використання програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті суб`єкта декларування після реєстрації в Реєстрі.

З матеріалів справи слідує, що 16 грудня 2017 року ОСОБА_1 придбав автомобіль марки «Ssang Yong» 2008 р.в., у громадянина ОСОБА_2 за ціною 276478,68 грн.

Вказана обставина підтверджується копією договору купівлі-продажу №8045/20174/751779 (а.с.34).

Того ж дня, 16 грудня 2017 року за ОСОБА_1 , була здійснена реєстрація транспортного засобу марки «Ssang Yong», 2008 р.в.

Провеведеним моніторингом на офіційному сайті НАЗК «nazk.gov.ua» встановлено, що повідомлення про зміни в майновому стані, щодо придбання рухомого майна, а саме автомобіля марки «Ssang Yong», 2008 р.в., ОСОБА_1 не подав.

Крім цього, даний факт не заперечувався і самим ОСОБА_1 в суді.

Таким чином судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 , будучи заступником директора Департаменту культури Луцької міської ради, тобто суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, передбачені підпунктом «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», 16 грудня 2017 року придбав рухоме майно, а саме автомобіль марки «Ssang Yong» 2008 р.в., у громадянина ОСОБА_2 за ціною 276478,68 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів доходів громадян, встановлених станом на 1 січня 2017 року (80000 гривень), однак в порушення ч.2 ст.52 Закону не повідомив НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, за що встановлена відповідальність ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Крім цього, 01 вересня 2018 року ОСОБА_1 автомобіль марки «Ssang Yong» 2008 р.в., громадянину ОСОБА_3 за ціною 276478,68 грн.

Провеведеним моніторингом на офіційному сайті НАЗК «nazk.gov.ua», і це не заперечувалося ОСОБА_1 , встановлено, що повідомлення про зміни в майновому стані, щодо отримання доходу від відчуження рухомого майна, а саме автомобіля марки «Ssang Yong», 2008 р.в., ОСОБА_1 також не подав.

Тобто, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 , будучи заступником директора Департаменту культури Луцької міської ради, тобто суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, передбачені підпунктом «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», 01 вересня 2018 року продав рухоме майно, а саме автомобіль марки «Ssang Yong» 2008 р.в., громадянину ОСОБА_3 за ціною 276478,68 грн., тобто отримав дохід, що перевищує 50 прожиткових мінімумів доходів громадян, встановлених станом на 1 січня 2018 року (88100 гривень), однак в порушення ч.2 ст.52 Закону не повідомив НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, за що встановлена відповідальність ч.2 ст.172-6 КУпАП.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності, та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.172-6, доводиться вищевказаними дослідженими в судовому засіданні доказами доказами.

Доводи захисника про те, що начальник сектору протидії корупції УЗЕ у Волинській області Сус І.В. склав протокол про адмінправопорушення без відповідного звернення спеціального органу НАЗК, і це виходить за межі його повноважень, та діяв поза межами чинного законодавства, так, як виключно НАЗК у відповідності до Закону наділено такими повноваженнями, є необґрунтованими, виходячи із наступного.

Відповідно до положень п.8 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадку, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Згідно розділу 2, пункту 3 Положення про департамент УЗЕ Національної поліції України, завданням департаменту є боротьба з корупцією й хабарництвом у сферах, які мають стратегічне значення для економіки держави та серед посадових осіб органів державної влади і самоврядування; протидія корупційним правопорушенням і правопорушенням пов`язаним з корупцією.

Доводи захисника про відсутність у ОСОБА_1 прямого чи непрямого умислу на вчинення діяння, що полягало у неповідомленні про суттєві зміни у майновому стані, як на підставу для висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, вважаю голослівними, оскільки суб`єктивна сторона порушення вимог фінансового контролю може характеризуватися як умисною, так і необережною формою вини, за винятком такої форми, як подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що вчиняється з прямим умислом. Це адміністративне правопорушення є правопорушенням з формальним складом, для констатації наявності якого встановлення суспільно-небезпечних наслідків не вимагається, і суб`єктивна сторона якого може виявлятися як в умисній, так і в необережній формі вини.

Із врахуванням викладеного, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.172-6 КУпАП повністю доведена в ході судового розгляду.

За п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи закінчились строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 були складені 18.03.2019.

В зв`язку з тим, що провадження у справі зупинялося, на момент розгляду справи в суді, строки, передбачені ст. 38 КУпАП, закінчились, що відповідно до вимог п. 7 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження в справі.

Керуючись ст.ст. 38, 247, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.172-6 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій