Справа № 465/915/19 Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я.
Провадження № 33/811/745/19 Доповідач: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Гуцал І.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Федулова Олександра Володимировича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 27 березня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

постановою судді Франківського районного суду м. Львова від 27 березня 2019 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 гривень (десять тисяч двісті гривень) в дохід держави з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 384,20 гривень судового збору.

Згідно постанови судді ОСОБА_2 С. 16 лютого 2019 року, о 16 год. 10 хв., на вул. Наукова, 45 в м. Львові, керував транспортним засобом Renault Logan, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з постановою судді Франківського районного суду м. Львова від 27 березня 2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить: поновити строк на апеляційне оскарження постанови Франківського районного суду м. Львова від 27 березня 2019 року, скасувати постанову Франківського районного суду м. Львова від 27 березня 2019 року, якою його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги в частині поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначає, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувся за його відсутності, оскільки він не був повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи. Про прийняте рішення у справі йому стало відомо лише 18 червня 2019 року, після ознайомлення його захисником з матеріалами справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги в частині незаконності постанови судді місцевого суду ОСОБА_2 С. зазначає, що він свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнає та категорично заперечує факт керування ним транспортним засобом о 16.30 год. 16.02.2019 року на вул. Науковій, 45 в м. Львові.

Зазначає, що дійсно 16.02.2019 року, о 16.30 год., перебував на вул. Науковій, 45 в м. Львові, поруч із автомобілем Renault Logan, д.н.з. НОМЕР_1 . Однак вказаним транспортним засобом не керував та не міг керувати, оскільки в автомобілі зовсім не було пального та автомобіль не міг завестися. У момент, коли до нього підійшли працівники патрульної поліції та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, повідомив, що відмовляється від проходження такого огляду, оскільки огляду підлягають водії, а він транспортним засобом не керував, а тому не зобов`язаний проходити такий огляд.

Зазначає, що вимога працівників патрульної поліції про проходження огляду на стан сп`яніння особою, що не керує транспортним засобом, є незаконною та не відповідає вимогам Правил дорожнього руху та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Федулова О.В., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом, а відповідно до ст. 268 цього Кодексу, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не був присутній в судовому засіданні під час розгляду справи стосовно нього. Про постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 27 березня 2019 року він дізнався лише 18 червня 2019 року, після ознайомлення його захисником з матеріалами справи (про, що свідчить розписка про ознайомлення з матеріалами справи) та відповідно в межах десятиденного строку на апеляційне оскарження 27 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою на постанову судді місцевого суду, надіславши таку на адресу місцевого суду поштовим відправленням.

Щодо надіслання копії постанови судді Франківського районного суду м. Львова від 27 березня 2019 року ОСОБА_1 , то слід зазначити, що в матеріалах справи відсутнє повідомлення про надіслання такої копії на адресу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З урахуванням наведеного, з метою недопущення порушення права на захист особи, з урахуванням недотримання суддею місцевого суду вимог ст. 268 КУпАП, доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 є поважними, а клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови таким, що підлягає до задоволення і такий строк поновлюється.

Щодо висновків судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, вони є обґрунтованими та стверджуються сукупністю досліджених та перевірених в судовому засіданні доказів.

Зокрема, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 187921 від 16.02.2019 року (а.с. 1) та доданими до нього матеріалами, 16 лютого 2019 року, о 16 год. 10 хв., на вул. Наукова, 45 в м. Львові, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Logan, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Таким чином, наявними у справі доказами стверджується факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом, тому не повинен був на вимогу працівників поліції проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, тому він вважає, що не порушував п. 2.5 ПДР, то такі суддя апеляційного суду вважає безпідставними. Слід зазначити, що водій, повинен знати Правила дорожнього руху, зокрема п.2.5 ПДР, згідно з яким водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відтак відмова від виконання вимог поліцейського тягне за собою порушення ПДР та є адміністративним правопорушенням.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки він транспортним засобом не керував, то такі не заслуговують на увагу та спростовуються відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, долучених до матеріалів справи.

Ураховуючи вищенаведене, суддя апеляційного суду приходить до переконання, що рішення судді місцевого суду ґрунтується на основі всебічно, повно та об`єктивно з`ясованих обставин справи, вина ОСОБА_1 доводиться допустимими, належними та достатніми доказами у справі.

Призначене ОСОБА_1 адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення та є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а, отже, підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Франківського районного суду м. Львова від 27 березня 2019 року.

Постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 27 березня 2019 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гуцал І.П.