Справа № 464/3825/18 Головуючий у 1 інстанції: Рудаков І.П.
Провадження № 33/811/2/19 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Стельмаха І.О.,

з участю захисника - адвоката Чліянца С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 02.10.2018,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Сихівського районного суду м. Львова від 02 жовтня 2018 року,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що становить 20 400 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 352 грн 40 коп. судового збору.

ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що він, будучи протягом року притягнутим до відповідальності за ст. 130 КУпАП, 04 липня 2018 року о 03 год. 20 хв. на вул. Ш.Руставелі у м. Львові, керував транспортним засобом марки «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_1, із ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації, мови, рухів), від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього рухуза що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 130 КУпАП.

На постанову судді ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження по справі, оскільки не погоджується з інкримінованим йому правопорушенням.

Апелянт в клопотанні зазначає, що розгляд справи в суді першої інстанції відбулося без його участі, копію постанови судді отримав тільки 10.10.2018, відповідно апеляційну скаргу зміг скерувати в суд лише 15.10.2018, а тому просить поновити строк апеляційного оскарження, який пропустив з поважних причин.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 покликається на те, що під час оформлення протоколу поліцейським було допущено низку законодавчих актів, які регулюють цю процедуру. Ні Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп'яніння, ні Порядок направлення водіїв ТЗ для проведення огляду з метою виявлення стану сп'яніння, при відмові водія від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, не дають права поліцейським складати протокол на водія про вчинення ним правопорушення, оскільки таке право настає лише в разі відмови водія від проходження огляду в медичному закладі і саме це є підставою для притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Апелянт зазначає, що в постанові не наведено доведеність вини у вчиненні інкримінованого правопорушення, а долучена до справи копія постанови Сихівського районного суду м. Львова від 19.10.2017 свідчить лише про повторність вчинення правопорушення. При цьому свідки, зазначені в протоколі, засвідчили лише факт відмови від проходження огляду водієм на стан алкогольного сп'яніння, але не вказують як їм стало відомо, що водій є саме ОСОБА_2 і що він перебуває в стані алкогольного сп'яніння.

Крім того, звертає увагу, що спочатку справа відносно нього перебувала у судді Тимченко О.В. та була призначена до розгляду 02.10.2018 в каб. 506 на 5 поверсі в Сихівському районному суді м. Львова. Про те, що суддя Тімченко О.В. 02.10.2018 року перебуває на лікарняному він довідався передзвонивши в суд, як 01 так 02 жовтня 2018 року. Те що справу передали до розгляду судді Рудакову І.П., який в каб. 506 не працює, і що змінено місце розгляду справи його повідомлено не було, а тому він не зміг скористатися правом на захист своїх інтересів під час судового засідання.

Апелянт ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, про що свідчить зворотне повідомлення, однак в суд не прибув з невідомих причин, клопотань про перенесення слухання справи в суд апеляційної інстанції не подавав. Зі слів захисника ОСОБА_2 захворів, про розгляд справи знає і слухання справи можна проводити без його участі.

При апеляційному перегляді справи захисник - адвокат Чліянц С.А. повністю підтримав апеляційні вимоги ОСОБА_3 та наголосив, що відсутність в справ направлення на медичний огляд водія ОСОБА_2 та не проведення його огляду на виявлення стану сп'яніння в медичному закладі, у відповідності до чинного законодавства, є суттєвим порушення, а тому такі дії працівників поліції унеможливлюють визнання протоколу про адміністративне правопорушення, як доказ по справі, оскільки такий протокол є неналежним та не допустимим доказом провини ОСОБА_2

Заслухавши пояснення захисника Чліянца С.А., на підтримку апеляційної скарги ОСОБА_2, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк йому слід поновити.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідальність за ч.2 ст. 130 КУпАП настає і в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи сторони захисту про відсутність належних та допустимих доказів вини ОСОБА_2, у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, є безпідставним, оскільки спростовується сукупністю досліджених суддею доказів , які суд вірно вказав належними та допустимими й такими, що є достатніми для встановлення вини ОСОБА_2, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 04.07.2018 серії БД № 061484 складеним щодо ОСОБА_2, з яким останнього ознайомили під підпис, дати пояснення не захотів в присутності двох свідків (а.с.1);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 від 04.07.2018 про відмову ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку (а.с.2,3);

- інформацією з диску відеофіксації події з нагрудних камер працівників поліції, де зафіксовано відмову ОСОБА_2 від проходження огляду в медичному закладів, у зв'язку з підозрою на алкогольне сп'яніння, яку ОСОБА_2 особисто озвучив (а.с. 4);

- ксерокопією протоколу про адміністративне правопорушення від 04.07.2018 серії ВР № 025232 складеним щодо ОСОБА_2 за ч.4 ст. 126, ч.2 ст. 122 КУпАП, зокрема щодо керування ТЗ без права такого керування, оскільки був його позбавлений постановою суду (а.с. 7);

- копією постанови від 19.10.2017 Сихівського районного суду м. Львова про те, що ОСОБА_2 визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік (а.с.11).

Покликання апелянта на відсутність в справі направлення на огляд в медичний заклад, а також на те, що йому незрозуміло, як свідкам стало відомо, що він є саме ОСОБА_6, і чи він перебуває чи ні в стані алкогольного сп'яніння, є безпідставними і судом апеляційної інстанції не беруться до уваги, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 посвідчили саме відмову водія ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, а не те, що останній перебував в стані алкогольного сп'яніння.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки накладене на ОСОБА_2 відповідно до санкції ч.2 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 02 жовтня 2018 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.2 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах