Справа № 748/3394/18 Головуючий у 1 інстанції Меженнікова С.П.
Провадження № 33/4823/108/19
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2019 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

за участі захисника-адвоката - Чуха В.С.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника-адвоката Чух В.В. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 лютого 2019 року,-

В С Т А Н О В И В :

Оскаржуваною постановою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, працюючий в Укртелеком на посаді авто електрика, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Суд встановив, що ОСОБА_3, 2 грудня 2018 року о 20 год. 54 хв. на під'їзді до с. Товстоліс, Чернігівського району, Чернігівської області, керував транспортним засобом - автомобілем марки «НОМЕР_2» д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з винесеним рішенням суду першої інстанції, стороною захисту було подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови місцевого суду та постановлення нової, якою закрити провадження у справі, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що під час розгляду справи суд формально підійшов до встановлення дійсних обставин справи, оскільки не з'ясував, хто ж дійсно керував транспортним засобом. Вважає, що пояснення, надані в суді першої інстанції, інспектора поліції ОСОБА_4 є неналежними доказами по справі, оскільки ним був складений протокол про адміністративне правопорушення, а отже вважає, що останній є зацікавленою особою по справі. Крім того, на думку апелянта, в порушення норм чинного законодавства суд витребував відеозйомку з мобільного телефону одного з працівників поліції, з якої не вбачається, хто саме здійснював керування транспортним засобом, та поклав даний доказ, як підтвердження вини ОСОБА_3, в основу винесеного рішення. Звертає увагу на те, що відповідно до Рішення Конституційного суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України - презумпції невинуватості.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника-адвоката Чуха В.С. на підтримання доводів поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП притягненню до адміністративної відповідальності підлягають особи, що здійснюють керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд першої інстанції на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів належним чином виконав вимоги ст. 280 КУпАП, в зв'язку з чим повно з'ясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_3, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення від 12 грудня 2018 року серія БР №000275, відповідно до яких, 12 грудня 2018 року о 20 год. 54 хв. водій ОСОБА_3 на під'їзді до с. Товстоліс, Чернігівського району, Чернігівської області, в порушення п.2.9 ПДР України керував автомобілем марки НОМЕР_2 державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння;

- власноручним записом особи правопорушника в графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності», де зазначено, що він не вживав алкогольні напої;

- відомостями висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12 грудня 2018 та копії Акта, на підставі якого надавався вказаний висновок, якими підтверджується перебування ОСОБА_3 в стані алкогольного сп'яніння, та заперечення останнім перебування в такому стані;

- інформацією рапорту інспектора чергової частини Чернігівського РВП Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області від 12 грудня 2018 року, згідно з якою, цього ж дня о 21год. 26 хв. на службу 102 надійшло повідомлення, що поблизу с. Товстоліс, Чернігівського району, водій на автомобілі марки "Москвич" червоного кольору порушує ПДР та знаходиться в стані алкогольного сп'яніння;

- поясненнями інспектора сектору реагування і патрульної поліції №4 ЧРВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4, наданими ним під час розгляду справи в суді першої інстанції, відповідно до яких ним було отримано інформацію, що поблизу с. Товстоліс водій їздить на автомобілі в нетверезому стані. Після виявлення та зупинки даного транспортного засобу , від водія було чути характерний запах алкоголю, на підставі чого вони останньому запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі, на що водій погодився. Після підтвердження висновком огляду, щодо перебування водія в стані алкогольного сп'яніння, було складено адміністративний протокол за порушення норм ч.1 ст.130 КУпАП;

- даними відеозапису, які були надані працівниками поліції під час розгляду в суді першої інстанції, відповідно до яких, під час перебування в медичному закладі при проведенні огляду на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_3 заперечував вживання ним алкогольних напоїв.

Наявним у справі про адміністративне правопорушення доказам суд надав правильну оцінку та вірно встановив фактичні обставини справи щодо керування транспортним засобом ОСОБА_3 у стані алкогольного сп'яніння.

Ще одним доказом підтвердження наявності вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є наявна в матеріалах справи розписка ОСОБА_3 від 12 грудня 2018 року, де вказано, що він зобов'язується не давати керувати батькові автомобілем до повного його витверезіння. При цьому, даним же доказом спростовується посилання захисника, щодо відсутності відомостей, про відсторонення особи правопорушника від керування транспортним засобом.

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Посилання сторони захисту на те, що місцевим судом, при винесенні рішення в порушення вимог Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 03 лютого 2016 року №100, в основу оскаржуваного рішення було покладено дані відеозапису, який було здійснено за допомогою телефону інспектора поліції, не заслуговує на увагу, так як з мотивувальної частини рішення суду першої інстанції вбачається, що до уваги було взято лише відеозапис з нагрудної відеокамери поліцейського, відомості якої стали підтвердженням факту невизнання своєї вини ОСОБА_3, щодо перебування його в стані алкогольного сп'яніння, на противагу всім іншим доводам, що містяться в матеріалах справи, та в своїй сукупності підтверджують його вину у вчиненому адміністративному правопорушенні.

Крім того, необхідно вказати на те, що під час дослідження апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського, за допомогою якої запис здійснювався в медичному закладі під час огляду ОСОБА_3, в ході якого він зазначав, що забрав товариша та їхав з ним, проте, заперечуючи факт перебування ним в стані алкогольного сп'яніння, обґрунтовуючи це хворобливим станом, жодного разу не заперечив того, що керування транспортним засобом здійснював не він, а його син.

Однак, з розписки, наданої його сином ОСОБА_3, також не вбачається підтвердження доводів сторони захисту про те, що до зупинки транспортного засобу ним керував не батько ОСОБА_3, а син ОСОБА_3, оскільки там міститься чітке посилання останнього на зобов'язання не передавати транспортний засіб особі правопорушнику до повного його витверезіння.

Доводи захисника-адвоката Чуха В.С. щодо незаконності протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки останній містить виправлення, не відповідають дійсності, оскільки жодних виправлень під час дослідження даного доказу по справі, апеляційним судом не виявлено.

Крім того, є необґрунтованими і твердження адвоката про те, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та копія акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №103, заповнені не розбірливим почерком, оскільки під час вивчення даних матеріалів справи в апеляційного суду не виникло жодних питань з приводу розбірливості почерку, яким внесена відповідна інформація.

Посилання, викладене в апеляційній скарзі про те, що пояснення інспектора Волошина О.С. є неналежним доказом по справі, оскільки останній є зацікавленою особою по справі, є безпідставними, оскільки раніше він та особа правопорушник були не знайомі, та таке твердження жодним чином не підтверджується матеріалами справи, а також, стороною захисту з даного приводу не було надано жодних доказів і апеляційному суду.

Судом апеляційної інстанції були перевірені доводи сторони захисту щодо відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення і вказані доводи визнані такими, що не знайшли свого фактичного підтвердження, а така позиція розцінюється судом апеляційної інстанції як захисна, яка направлена на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Адміністративне стягнення ОСОБА_3 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ч. 1ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови судді не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Чух В.В. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3- залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 лютого 2019 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач