ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1008/19 Справа № 208/4356/19 Суддя у 1-й інстанції - Бондаренко Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 липня 2019 року, якою:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, на час вчинення інкримінованого правопорушення працюючим офіцер служби озброєння в/ч НОМЕР_1 зареєстрованого АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,
за участю:
прокурора - Журенкова Є.В.,
особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1
Встановив:
Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП та ч.1 ст.172-6 КУпАП та накласти на нього адміністративні стягнення:
за ч.1 ст.172-6 КУпАП (епізод від 25 червня 2019 року несвоєчасне подання декларації перед звільненням) у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює грошовій сумі розміром 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
за ч.1 ст.172-6 КУпАП (епізод від 25 червня 2019 року несвоєчасне подання декларації після звільнення) у виді штрафу у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює грошовій сумі розміром 1020 (тисяча двадцять) гривень.
На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне стягнення у виді штрафу у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює грошовій сумі у розмірі 1020 (тисячі двадцять) гривень.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.
Відповідно до постанови суду першої інстанції,
ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу, а саме на посаді офіцера організаційно-планової групи озброєння військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 16 вересня 2017 року № 322 підполковника ОСОБА_1 звільнено у запас.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.09.2017 № 214 підполковника ОСОБА_1 , офіцера організаційно-планової групи озброєння військової частини НОМЕР_1 з 30 вересня 2017 року виключено із списків особового складу частини, та всіх видів забезпечення.
Таким чином, на підставі підпункту «г» пункту 1 частини першої ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» офіцер організаційно-планової групи озброєння військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного закону та обов`язки передбачені ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» (військові посадові особи Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, курсантів вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, курсантів факультетів, кафедр та відділень військової підготовки).
Відповідно до ч.2 ст.45 Закону особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування подають декларацію за період не охоплений раніше поданими деклараціями.
Згідно з рішенням № 2 Національного агентства з питань запобігання корупції «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» від 10.06.2016, зареєстрованим Міністерством юстиції України 15 липня 2016 року за №958/29088 із змінами згідно рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 1 від 18.08.2016 зареєстрованим Міністерством юстиції України від 19.08.2016 за № 1153/29283 така система розпочинає свою роботу в два етапи:
перший етап з 00 годин 00 хвилин 01.09.2016 для таких типів декларацій (повідомлень) та суб`єктів декларування:
щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, Які станом на 01.09.2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. Зазначені у цьому абзаці декларації подаються протягом 60 календарних днів з дати, визначеної у цьому абзаці;
декларації, передбачені абзацом першим частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» (декларації осіб, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування), службових осіб, які 01.09.2016 чи пізніше цієї дати припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та станом на день такого припинення займають згідно зі статтею 50 Закону України «Про запобігання корупції» відповідальне та особливо відповідальне становище.
другий етап - з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року для всіх інших суб`єктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом.
Подання декларацій здійснюється згідно з Законом України «Про запобігання корупції» шляхом заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
На виконання вимог ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 , займаючи посаду офіцера організаційно-планової групи озброєння військової частини НОМЕР_1 29.03.2017 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування «за 2016 рік» (далі по тексту - Декларація) шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://public.nazk.gov.ua, тобто даним фактом підтверджено обізнаність ОСОБА_1 з порядком роботи реєстру та його вміння користуватися ним при заповненні та подачі декларації.
ОСОБА_1 будучи суб`єктом декларування, згідно з підпунктом «г» п. 1 ч.1 ст.3 Закону, на якого поширюється дія Закону, відповідно до ст.1 Закону, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, згідно результатів пошуку у Єдиному державному реєстрі декларацій на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (https:/.nazk.gov.ua) опублікував декларацію перед звільненням і після звільнення лише 20.06.2019.
Згідно офіційної відповіді голови Національного агентства з питань запобігання корупції Корчак Н.М. від 02.03.2017 №03-05/4886/17 на запит Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо роботи «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» дата публікації документів, вказана у публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» співпадає з фактичною датою подання суб`єктами декларування документів до «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування».
Таким чином, ОСОБА_1 будучи військовою посадовою особою Збройних Сил України - офіцером організаційно-планової групи озброєння військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» та рішення Національного агентства з питань запобігання корупції «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» від 10.06.2016 № 2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 за № 958/29088, маючи відповідну технічну можливість, шляхом вчинення відповідних дій спрямованих на подачу та заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно, без поважних причин, тобто поза межами терміну подачі декларації перед звільненням (в день звільнення) та поза межами терміну подачі декларації після звільнення (до 31.03.2018), 20.06.2019 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування перед звільненням, тобто, вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування перед звільненням, та несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування після звільнення.
В апеляційній скарзі:
- ОСОБА_1 просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю, на його думку, в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню в повному обсязі у зв`язку з допущеними при її прийнятті порушеннями норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що судом першої інстанції аргументи були повністю проігноровані. Суд першої інстанції констатує, що заявник перебував на посаді офіцера організаційно-планової групи озброєння, поряд із цим жодних посилань на підставі чого суд дійшов висновків, що дана посада відноситься до категорії саме «військової посадової особи» не наведено.
Посада офіцера організаційно-планової групи озброєння не передбачає виконання організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, заявник не є військовою посадовою в розумінні приписів Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а отже не відноситься до суб`єктів, на яких покладено обов`язок щодо декларування, коло яких визначено статтею 3 Закону України «Про запобігання корупції».
Наголошує на тому, що орган поліції у відносинах притягнення особи до адміністративної відповідальності покладався обов`язок доведення обставини того, що посада заявника дійсно відноситься саме до категорії «військової посадової особи» і відповідних доказів, зокрема у вигляді затверджених функціональних обов`язків посади офіцера організаційно-планової групи озброєння, органом поліції до матеріалів справи не долучено.
Згідно матеріалів справи 15.04.2019 року військовою прокуратурою Дніпропетровського гарнізону було направлено повідомлення до управління захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, в якому повідомлялося про факти несвоєчасної подачі декларацій, зокрема й ОСОБА_1 . Вказане повідомлення було отримане та зареєстроване 18.04.2019 року за вхідним №1751.
Вказує, що в той же час, протоколи про адміністративні правопорушенні відносно заявника були складені лише 25 червня 2019 року, тобто поза межами та в порушення визначеного частиною 2 статті 254 КУпАП строку, а отже можуть вважатися належними доказами по справі.
Вказує, що всі обставини не були досліджені судом першої інстанції, та було допущено порушення норм матеріального та процесуального права.
Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.
Прокурор заперечував щодо доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване, законне рішення.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Так, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 16.09.2017 року дійсно був звільнений у запас. Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.09.2017 № 214 підполковника ОСОБА_1 , офіцера організаційно-планової групи озброєння військової частини НОМЕР_1 з 30 вересня 2017 року виключено із списків особового складу частини, та всіх видів забезпечення.
Однак, в день звільнення зі служби не подав електронну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим порушив вимоги передбачені ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Доводи апелянта ОСОБА_1 про те, що перебував на посаді офіцера організаційно-планової групи озброєння та не виконував організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, є безпідставними.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», визначено коло осіб, суб`єктів, на яких поширюється дія цього Закону, а саме військові посадові особи Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, курсантів вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, курсантів факультетів, кафедр та відділень військової підготовки.
Таким чином, ОСОБА_1 будучи військовою посадовою особою Збройних Сил України - офіцером організаційно-планової групи озброєння військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» та рішення Національного агентства з питань запобігання корупції «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» від 10.06.2016 № 2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 за № 958/29088, маючи відповідну технічну можливість, шляхом вчинення відповідних дій спрямованих на подачу та заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно, без поважних причин, тобто поза межами терміну подачі декларації перед звільненням (в день звільнення) та поза межами терміну подачі декларації після звільнення (до 31.03.2018), 20.06.2019 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування перед звільненням, тобто, вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування перед звільненням, та несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування після звільнення.
Вирішуючи справи цієї категорії місцевий суд повинен був керуватися Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» (далі - Закон), Кодексом України про адміністративні правопорушення, іншими нормативно-правовими актами України, а також практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
Згідно рішення ЄСПЛ від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України», визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.
Положеннями ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до вимог ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу, а саме на посаді офіцера організаційно-планової групи озброєння військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 16 вересня 2017 року № 322 підполковника ОСОБА_1 звільнено у запас.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.09.2017 № 214 підполковника ОСОБА_1 , офіцера організаційно-планової групи озброєння військової частини НОМЕР_1 з 30 вересня 2017 року виключено із списків особового складу частини, та всіх видів забезпечення.
У відповідності до п.п. «г», п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» військові посадові особи зброєних сил України є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону. Таким чином, ОСОБА_1 є суб`єктом декларування в розумінні ст.45 Закону України «Про запобігання корупції».
Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпункті «а» і «в» пункту 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями.
Згідно абз.2 п.5 розділу 2 порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року, № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», що зареєстроване в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 року за № 959/29089, декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення.
Згідно результатів пошуку у Єдиному державному реєстрі декларацій на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції(https:/.nazk.gov.ua) опублікував декларацію яку повинен був опублікувати перед звільненням 16 вересня 2017 року і після звільнення ( в строк до 31.03.2018) лише 20.06.2019.
Частиною 1 ст.172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
За своєю структурою вказана норма має бланкетну диспозицію, тобто для розкриття її повного змісту, та відповідно обсягу можливих варіантів протиправної поведінки, вона відсилає, крім власне закону, до певних інструкцій, порядків, рішень, правил тощо.
Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Згідно результатів пошуку у Єдиному державному реєстрі декларацій на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції(https:/.nazk.gov.ua) опублікував декларацію яку повинен був опублікувати перед звільненням 16 вересня 2017 року і після звільнення ( в строк до 31.03.2018) лише 20.06.2019.
З матеріалів провадження вбачається, що 25.06.2019 року було складено протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією відносно ОСОБА_1 . Встановлено, що ОСОБА_1 несвоєчасно подав декларації перед звільненням та в день звільнення.
Таким чином, зазначену дату слід вважати датою виявлення правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
При цьому, протокол про адміністративне правопорушення, пов`язаний з корупцією №1246 був складений лише 25.06.2019 року.
Притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, суд першої інстанції всупереч ст. ст. 7, 38, 245, 247, 278, 280, 283, 284 КУпАП, не встановив правильну дату виявлення адміністративного правопорушення, не врахував вимоги ст. ст. 38, 247 КУпАП та дійшов помилкового висновку про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення, оскільки з дня виявлення адміністративного правопорушення строки накладення адміністративного стягнення на момент розгляду справи сплинули.
Положеннями п.7 ч.1 ст.247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Відповідно до п.2 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.
З урахуванням встановлених апеляційним судом обставин, суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а постанова суду скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.
Керуючись ч. 6, 7ст. 126 Конституції України, Законом України "Про запобігання корупції", ст. ст. 7, 9, 10, 11, ч. 1 ст.172-6, ст. ст. 247, 283-285, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 липня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, скасувати.
Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду О.Ю. Іванченко