П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 132/2618/19

3/132/1301/19

11 вересня 2019 р. м. Калинівка

Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Сєлін Є.В. розглянувши матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки у Вінницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Росоховата Іллінецького району Вінницької області, українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, працюючого заступником командира з матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_2 , за ч.ч.1, 2 ст.172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 працюючи на посаді заступника командира з матеріально-технічного забезпечення ВЧ НОМЕР_1 , та будучи згідно пп. «г» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», набувши 06.02.2019р. у власність автомобіль марки "Volkswagen" моделі "Passat" 2005 року випуску, вартістю 119327грн., несвоєчасно 05.04.2019р. письмово повідомив НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, шляхом надсилання відповідного електронного повідомлення до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Він же, будучи згідно пп. «г» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог абз.1 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», при припиненні 19.10.2018р. діяльності пов`язаної з виконанням функції держави несвоєчасно, а саме 11.03.2019р. о 10год.17хв., без поважних причин, подав на офіційний веб-сайт НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період неохоплений раніше поданими деклараціями, а саме з 01.01.2018р. по 19.10.2018р., чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Він же, будучи згідно пп. «г» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», отримавши в жовтні 2018 року одноразову грошову винагроду у зв`язку із звільненням із служби в сумі 198648грн., несвоєчасно 24.07.2019р. письмово повідомив НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Правопорушник про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, однак до суду з невідомої суду причини не з`явився, доказів про поважність причини неявки не подав, із заявою про відкладення розгляду справи не звертався. Згідно протоколу проти обставин викладених в ньому не заперечував, у своїх письмових поясненнях визнав факт вчинення неправомірних дій, а тому його неявка не перешкоджає розгляду матеріалу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивнез`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 25 травня 1998 року «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, повязані з корупцією» розяснено, що у справах даної категорії суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст. 247, 280 КУпАП. При цьому необхідно особливу увагу звертати на те чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності, чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною в його вчиненні, чи належить вона до суб`єктів вказаного правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, статтею ст.172-6 КУпАП передбачена відповідальність за порушення вимог фінансового контролю, зокрема за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (частина 1), та за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані (частина 2).

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч.ч.1, 2ст.172-6 КУпАП є формальним, обовязковим елементом його об`єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне несвоєчасне подання електронної декларації та повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобов`язані довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цих адміністративних правопорушень, умислу на несвоєчасне подання електронної декларації та повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Крім того, згідно з п.2 роз`яснень спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (надалі - ВССУ) «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо; суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Крім того, на умисну форму вини, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обов`язкові ознаки корупційного правопорушення також звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010).

Як зазначив ОСОБА_2 умислу на неподання декларацій(повідомлень) у нього не було, про що останній викладав у своїх письмових поясненнях, дані обставини виникли виключно з людського фактору, особистих та життєвих обставин, технічних проблем.

Суд, бере до уваги доводи ОСОБА_2 , про те, що у нього не було умислу на несвоєчасне подання декларацій (повідомлень), однак при цьому на думку суду, він мав достатньо часу для вчинення відповідних дій на виконання вимог закону.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що провина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушень передбачених ч.ч.1, 2 ст.172-6 КУпАП підтверджується матеріалами справи, зокрема: протоколами про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 168, 169, 183 від 10.07.2019р. та 26.07.2019р; повідомленням НАЗК про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування; письмовими поясненнями правопорушника; викопіюваннями з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування; витягами з наказів, рапортів, доповідних, та іншими матеріалами справи.

Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнає щире каяття, відсутність умислу приховати свій майновий стан, відсутність настання будь-яких негативних наслідків суспільним або державним інтересам.

Обставин, що обтяжують відповідальність в суді не встановлено.

Водночас, вирішуючи питання щодо можливості накладення стягнення на ОСОБА_2 за вчинення даних адміністративних правопорушень, суд приймає до уваги положення ст.22 КУпАП, які вказують, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням.

При цьому, у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших особ.

Будь-яких застережень щодо неможливості застосування до окремих складів адміністративних правопорушень положень ст.22 КУпАП закон не містить.

Таким чином, враховуючи обставини справи, а саме те, що ОСОБА_2 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, беручи до уваги субєктивне ставлення ОСОБА_2 до вчиненого, а саме те, що він не мав на меті умисно приховати свій майновий стан, щиро розкаявся у вчиненому, дане правопорушення не потягло настання будь-яких негативних наслідків суспільним або державним інтересам, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності через малозначність вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Відповідно до ст.284 КУпАП при оголошенні усного зауваження, органом (посадовою особою), який уповноважений розглядати справу, виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись ст.ст. 10, 22, 33, 36, 172-6 ч.1, 245, 251, 280, 283, 284 КУпАП, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 13 від 25 травня 1998 року «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, повязані з корупцією», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.172-6 КУпАП, оголосивши йому усне зауваження.

Адміністративну справу провадженням закрити за малозначністю згідно ст.22 КУпАП.

Постанова може б ути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Калинівський районний суд Вінницької області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Є.В. Сєлін