Справа № 502/1588/19
ПОСТАНОВА

23 вересня 2019 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Манжос Н. В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Головного управління держпраці в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Запоріжжя, громадянку України, освіта середньо спеціальна, не одружена, працюючу на посаді головного бухгалтера Комунального підприємства «Житловий сервіс», проживаючу та зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , якій роз`яснені права передбачені ст. 268 КУпАП,

за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Кілійського районного суду Одеської області 08.08.2019 року надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОД820/1592/АВ/П/ПТ-ПТ від 25.07.2019 року встановлено, що в ході інспекційного відвідування Комунального підприємства «Житловий сервіс» встановлено, що:

-при звільненні працівників виплата всіх сум, що належать їм від підприємства, не виплачується в день звільнення. На підставі особистої заяви, наказом від 02.07.2019 року № 34 двірника ОСОБА_2 , звільнено із займаної посади з 02.07.2019 року за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України. Нараховані при звільненні суми двірнику ОСОБА_2 , від підприємства не виплачені у день звільнення, сума остаточного розрахунку у розмірі - 7224,43 гривень, виплачена 12.07.2019 року, що підтверджено відомістю сум для зарахування на рахунок за червень липень 2019 р., що є порушенням вимог статті 116 КЗпП України.

-в підприємстві має місце порушення вимог ч. 4 ст. 115 КЗпП та ст. 21 Закону України «Про відпустки» щодо виплати заробітної плати за весь час щорічної відпустки не пізніше, як за три дні до її початку. Так, наказом від 14.05.2019 року №26 «Про надання відпустки» двірнику ОСОБА_2 , надано щорічну відпустку з 03.06.2019 року терміном 13 календарних днів, заробітну плату за час відпустки виплачена 24.06.2019 року, що підтверджено платіжним дорученням від 26.04.2019 року № 626, заведена відомість сум для зарахування на картрахунки - 2961,12 гривень;

-відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати п. 10 Постанови КМУ № 100 (надалі - Порядок), у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення. На госпрозрахункових підприємствах і в організаціях коригування заробітної плати та інших виплат провадиться з урахуванням їх фінансових можливостей. Так, протягом розрахункового періоду з січня 2018 року по червень 2019 року було неодноразове підвищення посадових окладів, що підтверджено штатними розписами підприємства (копії надаються). Разом з тим, згідно «Фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва» за 2018 рік, підприємство мало ознаку прибутковості. Таким чином, за умови наявності фінансових можливостей та змоги використовувати їх на дотримання норми п. 10 Постанови КМУ № 100, повинен бути проведений розрахунок середньомісячної заробітної плати із застосуванням коефіцієнту коригування. Слід зазначити, що під час проведення перевірки, від посадової особи підприємства (головного бухгалтера) надійшло письмове пояснення, а саме: «..мною, головним бухгалтером КП «Житловий сервіс» ОСОБА_1 , надано пояснювальну, щодо не нарахування коригуючого коефіцієнту на відпускні ОСОБА_2 , а саме: КП «Житловий сервіс» придбане програмне забезпечення з бухгалтерського обліку яке на теперішній час працює з помилками. Виконавець програмного забезпечення здійснює супровід та виправляє помилки в цій програмі. Тому в програмному забезпеченні при розрахунку відпускних не були включені коефіцієнти коригування та відпускні ОСОБА_2 були здійсненні без коригування. У зв`язку з відсутністю коштів відпускні були перераховані не своєчасно, а також і кінцевий розрахунок.»

-при вивченні питання надання працівниці відпустки встановлено: ОСОБА_2 , двірнику надана щорічна оплачувана відпустка з 03.06.2019 року (наказ від 14.05.19 р. №26). У період з червня 2018 року по травень 2019 р. в розрахунок середньомісячної заробітної плати не були враховані вимоги п. 10 Постанови КМУ № 100 (не у повному обсязі) свідчить про порушення вимог ч. 4 ст. 115 КЗпП України щодо виплати заробітної плати за весь час відпустки не пізніше ніж за три дні до її початку. Разом з тим, при звільненні розрахунок грошової компенсації за всі не використані нею 60 днів відпустки проведений без урахування вимог п. 10 Постанови КМУ № 100. Тобто, компенсація за невикористані дні щорічної відпустки нарахована двірнику ОСОБА_2 , при звільненні та виплачена (не у повному обсязі), що є порушенням вимог ст. 83, 116 КЗпП України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 41 КУпАП, визнала у повному обсязі та суду пояснила, що вищезазначені порушення на даний час виправлені.

Факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:

- протоколом серії ОД820/1592/АВ/П/ПТ-ПТ від 25.07.2019 року відносно ОСОБА_1 за ст. 41 ч. 1 КУпАП;

- актом інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи , яка використовує найману працю № ОД820/1592/АВ від 25.07.2019 року;

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, відповідно до ст. 34 КУпАП, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, відповідно до ст. 35 КУпАП, судом не встановлено.

Суд вважає вину ОСОБА_1 повністю доведеною та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 41 КУпАП, як порушення встановлених термінів виплати заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 після складення протоколу про адміністративне правопорушення усунула порушення вимог закону, суд прийшов до висновку, що дане правопорушення не завдало збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам, та є малозначним, тому вважає за можливе застосувати ст. 22 КУпАП та звільнити її від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст. ст. 22, 23, 34, 35, 40-1, 41, 268 , 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 41 ч. 1 Кодексу про адміністративні правопорушення України та на підставі ст. 22 КУпАП, звільнити її від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі через Кілійській районний суд Одеської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Кілійського районного суду Н. В. Манжос