Справа № 578/781/19>
провадження № 3/578/182/19
Постанова

Іменем України

24 вересня 2019 року смт Краснопілля

Суддя Краснопільського районного суду Сумської області Басова В.І., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Краснопільського відділення поліції Головного управління національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч.1 ст. 130, ст 122-4, ст. 124 КУпАП України,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 06 червня 2019 року серія ОБ №049675, складеного поліцейським ГРПП №1 Краснопільського ВП Цьома Максимом Миколайовичем, громадянин ОСОБА_1 , 06 червня 2019 року о 17 год. 20 хв в с. Рясне по вул. Миру, буд. 19 Краснопільського району Сумської області керував автомобілем марки УАЗ з державним номерним знаком НОМЕР_1 , здійснив ДТП при цьому перебував з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1ст.130 КУпАП.

Також відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 06 червня 2019 року серія ОБ №049673, складеного поліцейським ГРПП №1 Краснопільського ВП Цьома Максимом Миколайовичем, громадянин ОСОБА_1 06 червня 2019 року о 17 год. 20 хв в с. Рясне по вул. Миру, буд. 19 Краснопільського району Сумської області керував автомобілем марки УАЗ з державним номерним знаком НОМЕР_1 , скоїв ДТП та здійснив наїзд на електроопору, не зупинився та залишив місце ДТП, чим порушив вимоги п. 2.10 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.122-4 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 06 червня 2019 року серія ОБ №049674, складеного поліцейським ГРПП №1 Краснопільського ВП Цьома Максимом Миколайовичем, громадянин ОСОБА_1 06 червня 2019 року о 17 год. 20 хв в с. Рясне по вул. Миру, буд. 19 Краснопільського району Сумської області керував автомобілем марки УАЗ з державним номерним знаком НОМЕР_1 , здійснив ДТП, а саме здійснив наїзд на електроопору, не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху та не впорався з керуванням. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 12-1 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, надав пояснення, що він відпочивав вдома, прокинувся від того що дуже гучно гавкали собаки, визирнувши у вікно побачив двох поліцейських з автоматами які стояли біля храму, його це не здивувало, оскільки проживає у прикордонній смузі, і періодично перевіряють документи мешканців села. Він взяв сумку з документами та вийшов на двір. Поліцейські дуже настирно вимагали проїхати з ними на місто якогось ДТП, він заперечив, пославшись, що нічим допомогти не може, однак вони дуже наполягали, на що він погодився та поїхав. На вулиці Миру вони зупинили машину біля буд 19, заблокували двері, та намагались залізти в його сумку, однак останній їм не дозволив, надав документи сам. Вони стали щось переписувати, потім повернули все крім прав водія та вимагали поїхати в Краснопілля для експертизи на стан сп`яніння, на що він відмовився, оскільки темніло, а йому потрібно було впоратися по господарству та готуватися до вечірньої служби. Підписувати якісь документи він відмовився, і близько 18 год повернувся в монастир. Вранці наступного дня до монастиря приїхали співробітники РЕСУ та вимагали оплатити нову опору і роботу на що він відмовився. Потім до нього звернулась ОСОБА_2 , яка дуже переживала, що електроопора, яка залишилась стояти біля її будинку може впасти на її хату, тоді він погодився допомогти їй і оплатив установку нової електроопори. Зазначає, що у його власності є автомобіль ВАЗ 21011 на якому він їздить, також є автомобіль Газ, але він є несправний, і виїздити на ньому він не може, та не уявляє як можна було збити опору несправним автомобілем.

Допитаний в якості свідка поліцейський ГРПП №1 Краснопільського ВП ОСОБА_3 наполягав на відповідності складених ним протоколів обставинам правопорушення. Повідомив, що до ЧЧ Краснопільського РВП надійшло повідомлення від мешканців с.Рясне про пошкоджену електроопору та ним було здійснено виїзд на місце, де зі слів мешканців стало відомо, що в користуванні ОСОБА_1 перебуває автомобіль ГАЗ, який знаходився на місці ДТП. Для документування правопорушення було здійснено виїзд за місцем мешкання порушника. Всі зазначені в протоколах обставини стали відомі зі слів свідків.

Свідок ОСОБА_2 повідомила, що того дня вона перебувала в будинку, чула сильний удар, погасло світло, вона вийшла на вулицю і побачила, що електроопора пошкоджена, автомобіль брав її син, який не впорався з керуванням, та здіснив наїзд на електроопору. ОСОБА_1 взагалі не перебував на місці ДТП та не був за кермом вказаного автомобіля. Свідки, що зазначені в протоколі не могли бачити дані події оскільки ОСОБА_4 є лежачою хворою, а ОСОБА_5 того дня взагалі був відсутнім за місцем свого проживання і з`явився лише ввечері.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суддя встановила наступне.

Згідно ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Дії ОСОБА_1 компетентною особою кваліфіковано за частиною першою статті 130 КУпАП, оскільки він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, за ст.122-4 КУпАП оскільки він залишив місце дорожньо-транспортної пригоди та за ст124 КУпАП оскільки він порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження електроопори.

Відповідно до п.2.5 (а)ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

П.12.1ПДР України передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно з п.2.10АПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Однак при дослідженні матеріалів справи та наданих пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та свідків не встановлено факту керування зазначеним транспортним засобом саме ОСОБА_1 , відео-запис у справі, який би підтвердив факт керування, вчинення ДТП та залишення місця пригоди відсутній .

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернута увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності.

Зміст принципу «поза розумним сумнівом», сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», відповідно до якого доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає із зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. Отже, докази повинні бути настільки переконливими, що сумнівів при розгляді справи не повинно бути, а якщо вони є, то повинні тлумачитись тільки на користь особи, відносно якої вирішується питання щодо притягнення до відповідальності.

У відповідності до ст. 251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

З огляду на вищевикладене, у суду відсутні достовірні дані, на підставі яких була б можливість встановити наявність фактів та обставин, що вказували б на наявність в діях особи, відносно якої складені адміністративні протоколи, ознак адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, 122-4, 124 КУпАП.

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ч. 3 статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З Рішення Конституційного суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, слідує, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Згідно вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

За таких обставин приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 , 122-4, 124КУпАП, тому на підставі ст. 247 КУпАП провадження відносно нього слід закрити.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у випадку встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 40-1, ч.1 ст. 130, ст. 122-4, ст. 124, 252, 283-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130, ст 122-4, ст. 124 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Сумського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Краснопільський районний суд Сумської області.

Суддя В. І. Басова