Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/363/19
Провадження № 3/280/205/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 березня 2019 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Щербаченко І. В., розглянувши матеріал, який надійшов від Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області 06.03.2019 від Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ГР №270845/340 від 13.02.2019, відповідно до якого в літній період часу 2018 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ухилилася від виконання батьківських обовязків відносно неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який в той період часу вчинив крадіжку міді з приміщення гаражу, чим вчинила правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 11.06.2004 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», згідно зі статтею Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя при розгляді справи про адміністративні правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об'єктивно з'ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення, згідно частини 1 статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як документ, що засвідчує факти неправомірних дій і є одним із основних джерел доказів, складається по встановленій формі й повинен містити дані, необхідні для розгляду справи по суті. Від того, чи правильно він складений, залежить своєчасність, правильність розгляду за суттю справи про адміністративне правопорушення та обґрунтованість застосування стягнення.

Диспозицією частини 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Отже, вказана стаття є бланкетною, однак у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено нормативно-правовий акт, яким передбачено обовязки батьків або осіб, що їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що допустимість доказів є прерогативою національного права із за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази (пункт 34 рішення у справі «Тейксера де Кастор проти Португалії» від 09 червня 1998 року, пункт 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19 лютого 2009 року), а також ,що порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаними Конвенцією про захист прав і основоположних свобод 1950 року, згідно статті 6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстроковим судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його права та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Більше того, звертається увага на те, що суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті Кодексу України про адміністративні правопорушення, за якою складено протокол.

У справі «Малофєєва проти Росії» ЄСПЛ серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Як зазначено у роз'ясненнях, що містяться в Постанові Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №11 від 17 жовтня 2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами, цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», протокол складений без додержання вимог статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, може бути повернутий постановою суду для належного оформлення.

Вказані вище обставини унеможливлюють правильне вирішення справи відповідно до вимог статей 245, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та забезпечення права на захист, а тому протокол про адміністративне правопорушення слід повернути до Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області для доопрацювання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 185, 251, 256, 278, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повернути до Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області для доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Щербаченко