Справа № 324/211/19
Провадження № 3/324/87/2019
П О С Т А Н О В А

22 лютого 2019 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кацаренко І.О.

за участю

секретаря судового засідання Божко В.О., Басараб А.О.,

за участю:

прокурора Диби Є.О.

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Пологи матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки в Запорізькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_2, заміжньої, не працюючої, зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_3 (Крупської),99, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-6 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, працюючи головним спеціалістом Олександрівського районного у м.Запоріжжя відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області і будучи згідно ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст.172-6 КУпАП субєктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, достовірно знаючи про необхідність подати не пізніше 27 квітня 2018 року декларацію особи, яка припинила діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період з 01 січня 2018 року по 27 квітня 2018 року, у порушення вимог абз.2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 червня 2016 року №2, подала її несвоєчасно, а саме лише 03 травня 2018 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, яка припинила діяльність, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що було відтворено у протоколі №43 про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, від 29 січня 2019 року, складеному старшим оперуповноваженим відділу протидії корупції управління захисту економіки в Запорізькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України майором поліції ОСОБА_2

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6КУпАП, не визнала та пояснила, що в період часу з 14 червня 2017 року по 27 квітня 2017 року вона працювала на посаді головного спеціаліста Олександрівського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області. При прийомі на державну службу нею 14 червня 2017 року була складена присяга. Також вона була ознайомлена із вимогами Законів України «Про державну службу» та «Про запобігання корупції». Перед звільненням їй було присвоєно 9 ранг категорії «В». В лютому 2018 року вона вирішила змінити місце роботи. 25 лютого 2018 року нею була подана декларація за 2017 рік як кандидата на посаду до установи, в якій була вакансія, яка її влаштовувала. 19 березня 2018 року вона вирішила подати щорічну декларацію за місцем роботи в Олександрівському районному у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області. Увійшовши до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі за текстом Реєстр), вона обрала свою останню декларацію як кандидата на посаду до ГУС у Запорізькій області, яку вона подавала 25 лютого 2018 року, і активізувала поле «Нова декларація на основі цієї». 19 березня 2018 року вона успішно подала щорічну декларацію, однак в графі тип декларації помилково не змінила його з декларації кандидата на посаду на щорічну декларацію.

Потім 08 квітня 2018 року вона також заходила до Реєстру та подала декларацію кандидата на посаду до Департаменту капітального будівництва ЗОДА. Наприкінці квітня 2018 року вона подала заяву про звільнення з Олександрівського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області. 26 квітня 2018 року їй повідомили, що 27 квітня 2018 року вона буде звільнена, і тому 26 квітня 2018 року вона розпочала спроби подати декларацію перед звільненням. Однак при спробі увійти до Реєстру на екрані монітора її компютера зявилось вікно з надписом «Користувач не зареєстрований». Хтось повідомив їй, що скоріше за все закінчився термін дії її електронного цифрового підпису (ключа). 26 квітня 2018 року вона звернулася до підприємства, де раніше отримувала ЕЦП, яке розташоване по вул.Перемоги,77 в м.Запоріжжя з проханням перевірити її попередній ЕЦП або надати новий. Працівники вказаного підприємства підтвердили, що попередній ЕЦП вже неактивний, необхідно отримати новий. Вона замовила новий ЕЦП. Однак тільки 02 травня 2018 року їй був наданий оновлений ЕЦП. В цей же день, знаходячись за адресою м.Пологи, вул.Л.Українки (колишня назва Крупської),99, вона розпочала заповнювати декларацію, а 03 травня 2018 року успішно подала її.

ОСОБА_1 не визнає своєї провини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, оскільки, по-перше, у неї не було умислу на несвоєчасну подачу декларації, і, по-друге, вона несвоєчасно подала декларацію з-за технічної неможливості це зробити, оскільки закінчився з невідомих причин строк дії її електронного ключа.

Крім того, ОСОБА_1 зазначила, що на даний час сплив тримісячний строк для притягнення її до адміністративної відповідальності, встановлений ст.38 ч.3 КУпАП, оскільки НАЗК несвоєчасність подання нею, ОСОБА_1, декларації було виявлено не 29 січня 2019 року, як це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, а в жовтні 2018 року. Крім того, до УЗЕ в Запорізькій області вона викликалася для дачі пояснень 14 грудня 2018 року, куди вона зявилася у зазначену дату, і дала свої пояснення. Посадова особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, повинна була його скласти протягом 24 годин від дня проведення допиту, а складений протокол лише 29 січня 2019 року.

У звязку з зазначеним ОСОБА_1 просила закрити провадження у справі.

Прокурор Диба Є.О. обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, підтримав, зазначив про наявність в діях ОСОБА_1 ознак діяння, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, вважає, що строк накладення адміністративного стягнення не сплив, а тому просив призначити адміністративне стягнення ОСОБА_1 у виді штрафу на користь держави 850 грн.

Заслухав пояснення ОСОБА_1, прокурора та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі-Закон) субєктами, на яких поширюється дія цього Закону, є державні службовці.

Судом встановлено, що наказом від 12 червня 2017 року №409/07-12 ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище якої ОСОБА_3) ОСОБА_4 була призначена на посаду головного спеціаліста Олександрівського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. 14 червня 2017 року нею було складено присягу державного службовця. 18 липня 2017 року ОСОБА_1 було присвоєно 9 ранг державного службовця.

14 червня 2017 року ОСОБА_1 була попереджена про встановлені Законами України «Про державну службу» та «Про запобігання корупції» обмеження, повязані з прийняттям на державну службу та її проходженням.

Наказом від 26 квітня 2018 року №290/07-12 ОСОБА_1 з 27 квітня 2018 року була звільнена із займаної посади.

Абзацом 1 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у п.1, пп.«а» п.2 ч.1 ст.3 цього Закону, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Статтею 68 Конституції України визначено, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та Законів України, а незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.12 Закону, Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обовязкові для виконання нормативно-правові акти.

Нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, що зазначено у ч.5 ст.12 Закону.

Так, пп.1 п.1 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 червня 2016 року №2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за №958/29088 (із змінами, внесеними згідно Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 18 серпня 2016 року №1, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19 серпня 2016 року за №1153/29283 і набрало чинності з 23 серпня 2016 року), Національне агентство з питань запобігання корупції (далі за текстом - НАЗК) визначило, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи.

Перший етап - з 00 годин 00 хвилин 15 серпня 2016 року для таких типів декларацій (повідомлень) та субєктів декларування, які передбачені ч.2 ст.52 Закону, службових осіб, які станом на 15 серпня 2016 року чи пізніше цієї дати займають згідно зі ст.50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище.

Другий етап - з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року для всіх інших субєктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом.

Крім цього, зазначена у п.1 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 червня 2016 року №2 декларація (повідомлення) подається згідно із Законом шляхом заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до пп.2 п.5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (за текстом - Порядок), затвердженого Рішенням НАЗК №3 від 10 червня 2016 року, яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за №959/29089, декларація субєкта декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли субєкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Декларація субєкта декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким субєктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день, що передує дню подання декларації. Під раніше поданими деклараціями розуміються як декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, так і декларації, що були подані відповідно до Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 червня 2016 року №3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», затверджено Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та форму декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

За даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 подала декларацію за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, тобто з 01 січня 2018 року по 27 квітня 2018 року, тільки 03 травня 2018 року.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією» від 22 травня 2017 року розяснив, що під поважними причинами несвоєчасного подання декларації слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у звязку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Із пояснень ОСОБА_1 в суді, копії наказу від 12 червня 2017 року №409/07-12 судом встановлено, що ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище якої ОСОБА_3) Л.О. була призначена на посаду головного спеціаліста Олександрівського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, і відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 відносилася до осіб, на яких поширюється дія означеного Закону, і суб'єктом відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

14 червня 2017 року ОСОБА_1 була попереджена про встановлені Законами України «Про державну службу» та «Про запобігання корупції» обмеження, повязані з прийняттям на державну службу та її проходженням.

Наказом від 26 квітня 2018 року №290/07-12 ОСОБА_1 з 27 квітня 2018 року була звільнена із займаної посади.

Таким чином, ОСОБА_1 у звязку зі звільненням з державної служби 27 квітня 2018 року була зобовязана подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період з 01 січня 2018 року по 27 квітня 2018 року до 00 год. 00 хв. 27 квітня 2018 року.

Між тим, як вбачається з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подала декларацію лише 03 травня 2018 року о 9 год. 51 хв., тобто несвоєчасно, і, на переконання суду, без поважних на те причин, оскільки підтверджень поважності цих причин під час судового розгляду справи ОСОБА_1 суду не надано.

Отже, проаналізував зазначені вище обставини, встановлені судом під час розгляду справи, і вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку, що колишній головний спеціаліст Олександрівського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Що стосується наполягання ОСОБА_1 щодо закінчення строків притягнення її до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, суд зазначає наступне.

У відповідності до ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

З даної норми вбачається, що строк накладення стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, має відраховуватися з дня його виявлення.

Разом з цим, діючим законодавством чітко не визначено, що слід розуміти під виявленням правопорушення.

Згідно з вимогами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності. Про це ЄСПЛ, зокрема, зазначає у рішеннях «Єлоєв проти України» від 06 листопада 2008 року, «Фельдман проти України» від 08 квітня 2010 року, «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, тощо.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов'язків осіб, національні органи зобов'язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто, вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Така правова позиція узгоджується зі ст.8 Конституції України, відповідно до якої, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

У протоколі про адміністративне правопорушення №43 відносно ОСОБА_1 за ст.172-6 ч.1 КУпАП зазначено, що фактичним днем виявлення вказаного адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, відповідно до ст.ст.251,252 КУпАП є 29 січня 2019 року, оскільки саме в цей день посадовою особою органу Національної поліції надається оцінка зібраним доказам у їх сукупності.

З таким твердження суд не може погодитися, з огляду на наступне.

Датою виявлення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, слід вважати день виявлення уповноваженим органом несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.2 ст.49 Закону України «Про запобігання корупції» державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов'язані перевіряти факт подання суб'єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

В матеріалах справи міститься повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції від 04 жовтня 2018 року до УЗЕ в Запорізькій області Департаменту захисту економіки НПУ про встановлення факту неподання ОСОБА_3 (ОСОБА_1О.), яка працювала в Олександрівському районному у м.Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, декларації після припинення діяльності державного службовця.

Вказане повідомлення надійшло до УЗЕ в Запорізькій області Департаменту захисту економіки НПУ 08 жовтня 2018 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції.

Повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції від 04 жовтня 2018 року містить дані про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, диспозицією якого передбачена відповідальність саме за несвоєчасне подання декларації.

Таким чином, слід вважати, що днем виявлення вказаного адміністративного правопорушення є дата повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції, тобто 04 жовтня 2018 року, тому з цього часу починається відлік трьохмісячного строку для накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Днем закінчення передбаченого ч.3 ст.38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення, в такому разі, слід вважати 04 січня 2019 року.

Оскільки на момент розгляду справи суддею місцевого суду строк, передбачений ч.3 ст.38 КУпАП, закінчився, провадження в ній підлягало закриттю. Накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за межами цього строку є незаконним, оскільки відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.8, 68 Конституції України, ст. ст.7, 38, 247 ч.1 п.7 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винуватою ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-6 ч.1 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення».

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП закрити в звязку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Пологівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Кацаренко І.О.