ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/1678/18 Номер провадження 33/814/209/19Головуючий у 1-й інстанції Колотієвський О. О. Доповідач ап. інст. Гонтар А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Гонтар А.А.,

з секретарем - Гринь А.В.

за участі:

захисника - ОСОБА_2

особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 в інтересах

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

на постанову судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11.12.2018 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 10 200 грн. на користь держави із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1рік.

Згідно постанови суду, ОСОБА_3 01 жовтня 2018 року о 08 годині 10 хвилин, керував т/з ВАЗ 21154 д.н.з. НОМЕР_1 по а/д Полтава-Олександрія М-22 91 км., з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків - ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Зі змісту апеляційної скарги захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 вбачається, що вона просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б вказували на вчинення ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апелянт зазначає, що наявними матеріалами справи не доведено факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом та категоричної відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння.

Крім того, апелянт вказує, що інспектором патрульної поліції в порушення вимог ст. 268 КУпАП ОСОБА_3 не були роз'яснені права. Зазначає, що відеозапис не є безперервним, а сама нагрудна відеокамера вмикалася і вимикалася на розсуд інспектора патрульної поліції.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 вважаю, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що місцевим судом не дотримано вищевказаних вимог Закону, а висновки суду не узгоджуються з матеріалами справи, на які суд послався, як на докази вини ОСОБА_3

Згідно з ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається зі змісту судового рішення, в його основу покладений протокол про адміністративне правопорушення, відеозапис події, письмові пояснення свідків.

Проте, під час апеляційного перегляду встановлено, що доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням не спростовані.

Так, на дослідженому відеозапису відсутні об'єктивні дані, які б могли спростувати твердження апелянта про те, що ОСОБА_3 не були роз'яснені його права, в тому числі право на захист, а також не зафіксовано те, що йому неодноразово пропонували пройти огляд на вимогу поліцейського. Натомість, відеозапис постійно переривається та має лише дані, які підтверджують відмову ОСОБА_3 від проходження огляду та перешкоджають перевірити його версію про те, що він неодноразово погодився пройти огляд на стан сп'яніння. Водночас, судом не допитані свідки в присутності яких ОСОБА_3, з його слів, нібито спочатку погоджувався, а в кінцевому результаті вимушений був відмовитися від проходження огляду.

Такий відеозапис не може бути покладений, як доказ в основу судового рішення.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, вочевидь, написані поліцейським ОСОБА_6 ( нібито зі слів свідків), однак пояснення свідків не перевірені шляхом безпосереднього допиту цих осіб судом. За таких обставин, ці письмові пояснення взагалі не можуть бути доказами вини чи невинуватості особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Також не перевірені та не спростовані судом твердження апелянта про те, що на час зупинки він був тверезий та не мав ознак алкогольного сп'яніння, оскільки з його пояснень в апеляційному суді, а також з матеріалів провадження вбачається, що після складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_3 не був відсторонений від керування транспортним засобом.

За таких обставин один лише протокол про адміністративне правопорушення не може бути достатнім доказом вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

З огляду на вище наведене вважаю, що доводи апелянта щодо недоведеності вини та відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення є слушними.

За таких обставин вважаю, що суддя місцевого суду, розглянувши справу у відсутності особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, передчасно дійшов висновку щодо наявності в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, переглянувши справу в межах поданої апеляційної скарги вважаю, що вона підлягає задоволенню, а постанова - скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11.12.2018 року, а провадження у справі закрити в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: А.А.Гонтар