Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

3 червня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю:

особи, щодо якої винесено постанову, ОСОБА_1 ,

захисника Новікової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Новікової В.О. на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 18 лютого 2019 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецька, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 18.02.2019 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 5 січня 2019 року о 3 годині 50 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем "Volkswagen" д/н НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 "а" Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник Новікова В .О. просить постанову скасувати і закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої вимоги, захисник зазначає про порушення суддею місцевого суду норм процесуального права, оскільки всупереч вимогам ст.ст.268, 2772 КУпАП справу розглянуто під час відсутності її підзахисного, який про дату і місце судового засідання сповіщений не був. Докази направлення ОСОБА_1 повістки, копія якої міститься в матеріалах справи, відсутні, як і докази її отримання, а тому твердження в постанові, що він про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином і просив проводити розгляд за його відсутності, не відповідають дійсності.

_________________________________________________________________________

Справа № 33/824/2189/2019 Постанова винесена суддею Білоцерківцем О.А.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

Також суддею не з`ясовано обставини справи, як це передбачено ст.280 КУпАП, та не досліджено всі докази, а саме, не заслухано пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не враховано письмові пояснення ОСОБА_1 , який неодноразово наголошував на тому, що транспортним засобом не керував, не допитано свідків, не досліджено відеозапис нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського. З цього запису вбачається, що поліцейський проводить поверхневий огляд ОСОБА_1 , повідомляє, що прибули на місце за викликом, що нібито останній перебуває за кермом у нетверезому стані. У свою чергу, ОСОБА_1 не заперечує, що, дійсно, знаходився в припаркованому на стоянці поблизу його будинку автомобілі. При цьому захисник звертає увагу, що поліцейський звертається до її підзахисного не державною мовою, всупереч вимогам Закону України "Про Національну поліцію" не назвав своє прізвище, посаду, спеціальне звання та не пред`явив на вимогу службове посвідчення. Вказаний відеозапис переривався, що свідчить про те, що поліцейський вимикав камеру, чим позбавив можливості об`єктивно дати оцінку всім обставинам справи.

Таким чином, як стверджує захисник, у справі відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом і того, що поліцейський в порядку, визначеному законом, здійснив зупинку транспортного засобу, а тому протокол про адміністративне правопорушення складено безпідставно.

Крім того, захисник подала клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови, пропуск якого мотивує порушенням права ОСОБА_1 брати участь в судовому розгляді, про що вказано раніше, і тим, що про прийняте рішення він дізнався лише 18.03.2019 року, отримавши його копію поштою. Подаючи апеляційну скаргу вперше, яка постановою Київського апеляційного суду від 10.04.2019 року була повернута, нею було допущено описку в назві суду та зазначено, що скарга подається до Апеляційного суду міста Києва. А тому в світлі практики Європейського суду з прав людини просить забезпечити право на доступ до суду.

Вислухавши пояснення захисника Новікової В . О. і ОСОБА_1 , які підтримали клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу і просили їх задовольнити, вивчивши матеріали справи, дослідивши нові докази в справі та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до таких висновків.

Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у передбачених законом випадках. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга вперше була подана захисником 28.03.2019 року, тобто з пропуском встановленого законом строку, і постановою Київського апеляційного суду від 10.04.2019 року повернута як така, що подана до суду, який ліквідовано указом Президента України "Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах" № 452/2017 від 29.12.2017 року. Після отримання копії цієї постанови 22.04.2019 року, що підтверджується даними про відстеження поштового відправлення за трек-номером 723) на сайті ПАТ "Укрпошта", захисник повторно без невиправданої затримки (з урахуванням вихідних та святкових днів) 02.05.2019 року повторно подала апеляційну скаргу. Враховуючи те, що справу розглянуто під час відсутності ОСОБА_1 та даних про своєчасне його сповіщення про місце і час судового засідання, оскільки немає відомостей про вручення йому повістки про виклик до суду, копія якої міститься у справі, а копію оскарженого рішення він отримав 18.03.2019 року, строк оскарження постанови пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суддя місцевого суду згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення, дав належну оцінку доказам і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_1 , про що зазначено раніше; показаннях газоаналізатора "Alcotest 6820" "Drager" і акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з якими за наслідками огляду ОСОБА_1 станом на 4 годину 55 хвилин 05.01.2019 року рівень алкоголю у видихуваному ним повітрі становив 1,33 ‰; письмових поясненнях свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у присутності яких проведено огляд. Крім того, з пояснень ОСОБА_5 випливає, що вона була очевидцем того, як ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Оскільки вказані докази об`єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.

Не спростовують таких висновків суду і пояснення ОСОБА_1 , які він надав апеляційному суду.

У відповідності з цими поясненнями 05.01.2019 року він на таксі повернувся з дня народження ОСОБА_5 , який святкували в закладі, допоміг іменинниці занести подарунки, і коли пішки його проводжали додому в сусідній будинок, при цьому були ОСОБА_5 , ОСОБА_7 і ще один хлопець, якого він не знає, до них під`їхали поліцейські. На запитання поліцейських, чи не бачили вони водія в стані сп`яніння, він відповів, що не бачив, але ОСОБА_5 сказала, що це він і вона готова давати пояснення. Транспортним засобом він не керував і до автомобіля, який вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення, не має ніякого відношення.

За клопотанням сторони захисту судом апеляційної інстанції було заслухано пояснення свідка.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що після святкування дня народження ОСОБА_5 вони втрьох пішки поверталися з ресторану і розділилися, він з іменинницею в один бік, а ОСОБА_1 - в інший. Коли проходили повз будинок ОСОБА_5 , вона з незрозумілих причин зателефонувала в поліцію і повідомила, що ОСОБА_1 керує автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, що не відповідало дійсності. Біля будинку ОСОБА_1 поруч з автомобілем останнього "Volkswagen Touran" на парковці стояли поліцейські, які запитали, чий це автомобіль і хто був за кермом. ОСОБА_5 сказала, що автомобіль ОСОБА_1 , і поліцейські почали його обшукувати. Потім ОСОБА_5 сіла в патрульний автомобіль, але що там відбувалось, він не знає. Коли обшук закінчився, ОСОБА_1 посадили в поліцейський автомобіль, а він пішов до товариша, який проживає поруч. Пізніше телефонував ОСОБА_1 і повідомив, що його підозрюють у керуванні автомобілем у нетверезому стані.

Даючи оцінку поясненням порушника та свідка, слід зазначити, що вони спростовуються доказами, які суд поклав в обґрунтування своїх висновків, є нелогічними і суперечливими навіть між собою стосовно того, у який спосіб повертались з дня народження, хто саме, належності автомобіля "Volkswagen Touran", відношення до якого заперечив ОСОБА_1 , у той час як свідок ОСОБА_7 підтвердив, що це автомобіль належить порушнику.

Слід зауважити і на тому, що доводи захисника, яка стверджує, що коли під`їхали поліцейські, ОСОБА_1 знаходився в автомобілі, суперечать його поясненням.

Відеозаписом зафіксовано, що на запитання поліцейського, чому він у стані сп`яніння їздить автомобілем по дворах, ОСОБА_1 дав пояснення, які суд апеляційної інстанції не вважає за доцільне викладати у процесуальному документі, однак цього факту не заперечував і погодився пройти огляд на стан сп`яніння. І лише більше ніж через годину в присутності свідків під час проходження огляду він повідомляє, що автомобілем не керував.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що пояснення ОСОБА_1 і свідка є неправдивими, розцінює їх як намагання уникнути відповідальності за вчинене правопорушення і відкидає.

Непереконливими є і доводи захисника про те, що суддя місцевого суду не врахував письмові пояснення ОСОБА_1 , надані ним під час оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Вказані пояснення, викладені порушником власноручно, є нескладним набором слів нерозбірливим почерком, з яких тільки можна зрозуміти, що ОСОБА_1 заперечив свою причетність до автомобіля. В апеляційному суді сам ОСОБА_1 не зміг прочитати ці пояснення. А тому незрозуміло, що саме мав взяти до уваги суд першої інстанції.

Ніяким чином на належність та допустимість зібраних доказів і, відповідно, висновки суду, не вплинула відсутність безперервного відеозапису спілкування ОСОБА_1 та поліцейських за допомогою нагрудної камери, а так само звернення поліцейського не у відповідності до встановленої форми.

Згідно з ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дійсно, справу розглянуто за відсутності ОСОБА_1 та даних про його своєчасне сповіщення, оскільки у справі наявні відомості про направлення йому повістки, а не її отримання, що може свідчити про порушення його прав, передбачених ст.268 КУпАП.

Однак при розгляді справи в апеляційному суді права ОСОБА_1 були відновлені і він отримав можливість реалізувати їх у повному обсязі. А тому допущене суддею місцевого суду порушення норм процесуального права не вплинуло на правильність прийнятого рішення і не може бути підставою для скасування постанови із закриттям провадження у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Отже, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_1 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті.

Таким чином постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику Новіковій В.О. строк оскарження постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 18 лютого 2019 року.

Апеляційну скаргу захисника Новікової Вікторії Олегівни залишити без задоволення, а постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 18 лютого 2019 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М. Тютюн