Справа № 605/466/19
ПОСТАНОВА
"27" вересня 2019 р. Суддя Підгаєцького районного суду Тернопільської області Горуц Р.О. розглянувши матеріали, які надійшли від Підгаєцького відділення поліції Бережанського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №023043 від 26 серпня 2019 року, громадянин ОСОБА_1 26 серпня 2019 року о 00 год. 53 хв., керував автомобілем ВАЗ 2121 державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Підгайці по вул. Т.Шевченка Тернопільської області, з ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з ротової порожнини). Освідчення проводилось в Підгаєцькій ЦРКЛ, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху.
В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 своєї вини не визнав та пояснив, що 26 серпня 2019 року його було зупинено працівниками поліції в м. Підгайці поблизу Підгаєцького РЕМ. На думку поліцейських він був в стані алкогольного сп`яніння, хоча він алкогольних напоїв не вживає. Працівники поліції зразу ж сказали йому їхати в лікарню для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, при цьому він просив забезпечити проходження йому такого огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу в присутності двох свідків. Тоді працівник поліції сказав, що якщо він не поїде в лікарню, то вони заберуть автомобіль, яким він керував на арештмайданчик. За таких обставин він був змушений поїхати у медичний заклад, де пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння з порушенням встановленого порядку проходження такого огляду, при цьому на приладі за допомогою якого йому проводилось освідчення вже були якісь цифри. Висновок лікаря, який є в матеріалах справи складено не на нього, а на іншу особу, бо він згідно паспорта ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а у висновку вказано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Його ніхто не відсторонював від керування транспортним засобом і керування ним не передавалось свідку ОСОБА_2 Після складення протоколу він за кермом свого автомобіля поїхав додому. Вказаний свідок приїхав в лікарню приблизно через 3 хв. після того, як туди приїхав він із працівниками поліції. Просить дану справу закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. У протоколі він написав пояснення під диктовку працівника поліції. Такого пояснення він не хотів писати, бо воно не відповідає дійсності, але працівники поліції ще раз наголосили на тому, що якщо він такого не напише, то автомобіль заберуть на штрафмайданчик.
Свідок ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Поштовий конверт з відміткою поштового відділення зв`язку адресат відсутній повернувся до суду.
Встановлено, що вказаний свідок у різні години дня і ночі неодноразово по справах про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП був свідком, так 05 серпня 2019 року о 02 год 40 хв. справа №605/426/19, 12 серпня 2019 року о 01 год. 26 хв. справа №605/497/19, а також у даній справі о 00 год. 53 хв.
Вказане вище у сукупності із ухиленням ОСОБА_2 в судове засідання за викликом суду, на думку суду свідчить про його упередженість.
Із пояснень свідка ОСОБА_2 від 26 серпня 2019 року видно, що 26 серпня 2019 року він був зупинений працівником Підгаєцького відділення поліції і запрошений в якості свідка під час освідчення водія ОСОБА_1 у Підгаєцькій ЦРКЛ на газоаналізаторі Алконт-01 Су. Вказаний прилад показав 2,1 проміле.
Пояснення свідка ОСОБА_2 не містить точного часу коли обставини викладені у ньому мали місце, а також у ньому нічого не зазначено щодо передачі вказаному свідку керування автомобілем ВАЗ 2121 д.н.з. НОМЕР_1 .
Запис у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що керування автомобілем передано ОСОБА_2 незасвідчений підписом останнього.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з порушенням встановленого порядку пропонувалось пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.
Так, згідно ч.ч.1-3 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.
Твердження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про не забезпечення поліцейським проходження відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, знайшло своє підтвердження під час розгляду вказаної справи.
Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №023043 від 26 серпня 2019 року видно, що ОСОБА_1 не пропонувалось пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу у присутності двох свідків.
Письмові пояснення двох свідків стосовного того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.
Тобто, суть адміністративного правопорушення зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає фактичним обставинам справи, а також диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП.
Із досліджених в судовому засіданні відеозаписів із нагрудної камери поліцейського та відеореєстратора з патрульного автомобіля, які містяться на DVD-R диску видно, що проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу, у присутності двох свідків, поліцейським не пропонувалось, а такий огляд проводився лише у медичному закладі.
Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність особи, яка керувала транспортним засобом настає за умов керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч.5 ст.266 КУпАП).
З огляду на зазначене вище, суд вважає, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19 серпня 2019 року за №23 (а.с.2), є недійсним.
Крім того, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19 серпня 2019 року складено стосовно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП складено відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Той факт, що вірно прізвище, ім`я та по батькові, а також дата народження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджується також копією паспорта громадянина України наданого ОСОБА_1 в судовому засіданні.
З огляду на вищевказане, такий висновок медичної установи не може бути належним та допустимим доказом того, що він складений саме відносно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а не відносно іншої особи.
Направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичний заклад (яке в матеріалах справи відсутнє), в порушення встановленого порядку та проходження такого огляду, не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
На підтвердження наведеного, суд вважає за необхідне, зіслатися на зміст частини другої ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, якою передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку, та частини першої ст. 62 Конституції України, згідно якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Хоча приписи КУпАП не передбачають такої форми рішення, як обвинувальний вирок суду, саме постанова про накладення адміністративного стягнення за своєю правовою природою є тотожним процесуальним документом.
Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 9 червня 2011 року) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».
Таким чином, беручи до уваги те, що ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення правопорушення, за яке передбачене покарання у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, суд вважає за необхідне застосовувати стандарти Європейського Суду з прав людини, притаманні кримінальному провадженню.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 29 червня 2007 року у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" зазначено, що особа, яка володіє чи керує автомобілем (транспортним засобом), підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України"). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Працівниками поліції не представлено будь-яких належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 керував автомобілем саме в стані алкогольного сп`яніння і пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку.
З огляду на вищезазначені обставини, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, поза розумним сумнівом.
Виходячи із вищенаведеного, суд, беручи до уваги пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Підгаєцький районний суд Тернопільської області.

Суддя: Р. О. Горуц