ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/2980/19

провадження № 3/0285/1470/19

07 жовтня 2019 року м. Новоград- Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Сусловець М.Г., розглянувши матеріали, що надійшли з Новоград-Волинського МРВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця АДРЕСА_1 . Городниця, Новоград-Волинського району, Житомирської області, мешканця АДРЕСА_2 , непрацюючого,

за ч. 1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

20.08.2019 до суду надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення № 52 від 14.08.2019).

17.09.2019 до суду надійшло повідомлення Новоград-Волинського ВП про те, що у зв`язку з розслідуванням кримінального провадження № 0001007 від 15.08.2019 за ч. 2 ст. 164 КК України, по факту злісного ухилення від сплати ОСОБА_1 аліментів, який раніше судимий за ч. 1 ст. 164 КК України, Новоград-Волинський ВП просить надіслати матеріали адміністративної справи (до протоколу про адміністративне правопорушення № 52), що направлені в суд та подальший розгляд просять не проводити.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.ст. 245, 252 КУпАП, висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно із Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР Україною ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, підписану від імені України 9 листопада 1995 року, Перший протокол, протоколи N 4 і N 7 до Конвенції, підписані від імені України 19 грудня 1996 року, та протоколи N 2 і N 11 до Конвенції, підписані від імені України 9 листопада 1995 року у м. Страсбурзі.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року N3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Принцип «не двічі за одне» (non bis in idem), закріплений у ст. 4 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (надалі Конвенція), яким Конвенція була доповнена у 1984 році у вигляді суб`єктивного права особи не бути притягненим до суду або покараним двічі за одне й те ж діяння.

Притягнення особи за одні і ті ж факти до кримінальної та адміністративної відповідальності як порушення принципу non bis in idem, дана позиція закріплена у рішеннях ЄСПЛ Franz Fischer v. Austria, Gradinger v. Austria, Sailer v. Austria, W.F. v. Austria.

Станом на день розгляду справи у суді, у вищезазначеному кримінальному провадженні триває досудове розслідування, вживаються заходи до повного, всебічного та об`єктивного встановлення обставин кримінального правопорушення, а тому, до завершення досудового розслідування факт допущення ОСОБА_1 порушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП - не є встановленим та доведеним, що позбавляє суд можливості прийняти рішення по даній справі, а тому вона підлягає направленню на доопрацювання згідно вимог ст. 256 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 245, 252, 256, 280, 283 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Справу № 285/2980/19 (3/0285/1227/19) відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП повернути до Новоград-Волинського МРВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області для доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає

Суддя:М. Г. Сусловець