Справа № 603/596/19
Провадження № 3/603/224/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" вересня 2019 р. м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Галіян І. М. розглянувши матеріали, що надійшли від Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого в с АДРЕСА_1 , особи пенсійного віку, до адміністративної відповідальності не притягувався

- за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Монастириським відділенням поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області на адресу Монастириського районного суду Тернопільської області направлено матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР №054963 від 28.09.2019 року, « ОСОБА_1 28.09.2019 року близько 21 год перебуваючи у своєму будинку за адресою: в с. Високе Монастириського району Тернопільської області, умисно вчинив психологічне насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 , що виражалось в словесних образах та погрозах, нецензурній лайці, залякуванні, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психологічному здоров`ю потерпілої чим було порушено ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні не визнав та суду пояснив, що у нього з дружиною уже тривалий час неприязні стосунки, вони постійно конфліктують, дружина його безпідставно зачіпає та провокує сварку. Так відбулося й того вечора, а саме, близько 21 год дружина безпричинно почала чіплятися й спровокувала сварку, під час якої вони обопільно лаялися, втому числі нецензурно. Разом з тим, жодних погроз та залякувань він на адресу дружини не висловлював. Також, ОСОБА_1 повідомив, що даний конфлікт його син ОСОБА_3 знімав на мобільний телефон.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 потерпілу, свідка, дослідивши матеріали адміністративної справи, перевіривши процедуру складення посадовою особою поліції протоколу про адміністративне правопорушення на предмет відповідності законодавству, суд констатує таке.

Так, відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь / дій або бездіяльності/ фізичного, психологічного чи економічного характеру / застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право/, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій.

Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 № 2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Протиправні дії за цією статтею можуть мати характер фізичного, психологічного чи економічного насильства.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до пункту 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, положенням якого кореспондує стаття 62 Конституції України, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального (адміністративного) правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Тобто, судове рішення про визнання винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення може бути постановлене судом лише в тому випадку, коли вина особи доведена поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і конкретна особа є винною у вчиненні цього правопорушення.

Дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, орган, що висунув особі звинувачення у протоколі про адміністративне правопорушення (поліція), має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, щодо якого її звинувачують.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР №054963, « ОСОБА_1 28.09.2019 року близько 21 год умисно вчинив психологічне насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 , що виражалось в словесних образах та погрозах, нецензурній лайці, залякуванні, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психологічному здоров`ю потерпілої чим було порушено ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Отже, задля притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 потрібно довести належними, допустимими та достовірними доказами, що дійсно мало місце психологічне насильство, а саме внаслідок протиправних дій ОСОБА_1 щодо ОСОБА_2 відбувся вплив на психіку останньої шляхом словесних образ, погроз, залякуванні, і цими діяннями умисно спричинено емоційну невпевненість, нездатність потерпілої захистити себе, і як наслідок це могло завдати шкоди її психічному здоров`ю.

В судовому засіданні з пояснень потерпілої ОСОБА_2 установлено, що з ОСОБА_1 у неї тривалі неприязні стосунки, вони завжди з чоловіком конфліктують, часто лихословлять, ображаючи та погрожуючи одне одному. Ініціатором усіх конфліктних ситуацій та сварок, на переконання потерпілої, є саме ОСОБА_1 ..

Також ОСОБА_2 пояснила, що 28 вересня близько 21 год коли вона уже відпочивала, її чоловік ОСОБА_4 розпочав конфлікт із сином ОСОБА_3 .. Після чого, намагаючись захистити сина, вона втрутилася у цей конфлікт і почалася обопільна сварка, в процесі якої вони з чоловіком лихословили й ображали одне одного. Пізніше, намагаючись закрити чоловіка у одній із кімнат, вдарила його дверима по нозі. Довший час сварка не припинялася внаслідок чого вона вирішила зателефонувати до правоохоронних органів.

Окрім цього, із пояснень свідка ОСОБА_3 , сина ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слідує, що між батьками уже тривалий час існують неприязні стосунки і вони завжди конфліктують між собою, ображаючи та погрожуючи одне одному. Останнім часом батько зловживає алкоголем, що нікому не до вподоби і внаслідок цього його мати стала дуже дратівливою. 28 вересня у вечері, після того як зібрали урожай картоплі, між його батьком та матір`ю виник конфлікт, ініціатором якого був батько, оскільки той голосно розмовляв та не надавав матері, яка вже лягла, можливості відпочити. Під час конфлікту батьки сварилися між собою ображаючи одне одного. Пізніше мати намагаючись батька закрити у одній із кімнат будинку дверима вдарила його по нозі. Деякі епізоди конфлікту він знімав на мобільний телефон.

Отже, судом встановлено, що у сім`ї Копаніцьких між чоловіком та дружиною склалися стійкі неприязні стосунки, вони завжди конфліктують між собою, нецензурна лайка, образи та погрози для них обох є звичною формою спілкування, що виходять за межі цивілізованого та загальноприйнятого стандарту, а тому, жодного впливу на психіку потерпілої ОСОБА_2 , яка б могла викликати у неї, за встановлених судом обставин, емоційну невпевненість та/або, нездатність себе захистити, і як наслідок завдати шкоди психічному здоров`ю, не могло бути заподіяно.

Саме до такого висновку, суд дійшов, у тому числі, спостерігаючи перепалку ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у судовому засіданні, які обопільно сварилися, лихословили, погрожували та ображали один одного, і припинили такі дії лише після неодноразових зауважень суду.

Також, надані суду письмові матеріали справи не містять об`єктивних доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно ОСОБА_2 , а підтверджують наявність лише факту сварки між подружжям, що також було встановлено у судовому засіданні з пояснень учасників провадження.

Сам лише факт сварки під час конфлікту між сторонами, який носить тривалий характер, не свідчить про наявність психологічного насильства з боку ОСОБА_1 по відношенню до дружини ОСОБА_2 .

Таким чином, наведені в протоколі обставини правопорушення не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Окрім цього, судом з довідки характеристики виданої виконкомом Висоцької сільської ради Монастириського району Тернопільської області 30.09.2019 року за №11 встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований і проживає в с. Високе Монастириського району Тернопільської області. До складу його сім`ї входять ОСОБА_2 дружина, ОСОБА_3 син, ОСОБА_5 син. Характеризується як спокійний, урівноважений, розсудливий, який виростив двох синів і допоміг їм здобути вищу освіту. За час проживання в с.Високе на ОСОБА_1 скарг до виконкому Висоцької сільської ради не надходило.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках передбачених КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя І. М. Галіян