Справа № 206/4530/19
Провадження № 3/206/1567/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Бубісь А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого на посаді водія ФОП ОСОБА_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,

за участю правопорушника: ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

02.08.2019 о 22 год. 15 хв, в м. Дніпро, Самарський район, по вул. Гаванська, біля буд. 17 Д, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Fabia, державний номерний знак, НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків із застосуванням приладу «Драгер» ARHK-0546. Результат огляду, 0,97 % проміле. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9(а) ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив всі обставини викладені в протоколі, та вину визнав в повному обсязі.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне,повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного.

Статтями 251,280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14(із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність заст. 130 КУпАП стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч.1 ст.130КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У відповідності до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 188558 від 02.08.2019, який складений у максимальній відповідності з вимогами ст.256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за допомогою Alcotest 6820, у відповідності до якого результати огляду на стан сп`яніння - test № 862 0,97 пром.; письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 очевидців того, що в їх присутності водій ОСОБА_1 погодився, у встановленому законом порядку, пройти перевірку для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», що засвідчили своїм підписом у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 188558 від 02.08.2019, результат тесту показав 0,97 пром., поясненнями наданими в судовому засіданні ОСОБА_1 , відповідно до яких останній вину у скоєнні зазначеного правопорушення визнав в поному обсязі та підтвердив всі обставини викладені в протоколі Б № 188558 від 02.08.2019.

Окрім того, дослідивши в судовому засіданні відеозапис з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення даного адміністративного правопорушення на якому зафіксовано обставини з місця події та з якого вбачається, що ОСОБА_1 у встановленому законному порядку в присутності двох свідків пройшов огляд на стан сп`яніння допомогою приладу «Драгер», відповідності до якого результати огляду на стан сп`яніння - test № 862 0,97 пром., у зв`язку з чим в діях останньоговбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , необхідно визнати винним за ч. ст.130 КУпАП, оскільки він порушив вимоги п.2.9(а) Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим суд зазначає, що під час судового розгляду до суду надійшло клопотання, відповідно до якого ФОП ОСОБА_2 просить звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та передати матеріали справи на розгляд трудовому колективу ФОП ОСОБА_2 для застосування заходів громадського впливу, посилаючись на те, що ОСОБА_1 повністю усвідомив свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, щиро розкаявся, виключно позитивно характеризується за місцем роботи, є єдиним, хто працює в родині, та отримує дохід виключно за допомогою автомобіля, має на утриманні неповнолітню дитину, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народжіення, відповідно до посвідчення серія НОМЕР_2 від 13.12.2018, є військовим комісаром Індустріального РВК, має вісьйкове звання підполковника, право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, працевлаштований на посаду водія ФОП ОСОБА_2 , відповідно до наказу від № 3008-01 від 30.08.2019.

Рішення про направлення клопотання про передачу ОСОБА_1 на поруки трудовому колективу прийнято загальними зборами трудового колективу ФОП ОСОБА_2 (протокол зборів від 01.10.2019).

У судовому засіданні ОСОБА_1 просив задовольнити клопотання трудового колективу ФОП ОСОБА_2 про передачу його на поруки трудовому колективу, а справу у відношенні нього закрити

Вирішуючи питання по суті клопотання про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладанні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, його відношення до скоєного.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу. Положення зазначеної статті відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності. Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом. Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу винного, який щиро розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується за місцем роботи, має на утриманні неповнолітню дитину, доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народжіення, відповідно до посвідчення серія НОМЕР_2 від 13.12.2018, є військовим комісаром Індустріального РВК, має вісьйкове звання підполковника, право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, працевлаштований на посаду водія ФОП ОСОБА_2 , відповідно до наказу від № 3008-01 від 30.08.2019, що є єдиним джерелом доходу його сім`ї.

Суд, приймаючи до уваги клопотання трудового колективу ФОП ОСОБА_2 про передачу матеріалів щодо ОСОБА_1 на розгляд трудового колективу, з метою досягнення виховного ефекту, керуючись принципами справедливості та гуманізму, з метою дотримання справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту прав окремої особи, враховуючи, що стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП є надмірним для особи, оскільки призведе до втрати єдиного джерела доходу, а також те що останній є ветераном війни та учасником бойвих дій, вважає за доцільне задовольнити клопотання ФОП ОСОБА_2 та передати матеріали справи про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 на розгляд трудового колективу для застосування заходів громадського впливу, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 284 КУпАП є підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення. На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 21, 23, 27, ч. 1 ст. 130, 284 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП з передачею матеріалів на розгляд трудовому колективу ФОП ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ) для застосування заходів громадського впливу.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України - закрити.

Направити матеріали відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до трудового колективу ФОП ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ).

ФОП ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ) в десятиденний строк з дня одержання матеріалів про вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повідомити суд про заходи громадського впливу, які застосовані до нього. Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В.Поштаренко