КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О. за участі:

особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне

правопорушення, - ОСОБА_1 ,

представника ОСОБА_1 - адвоката Фогель В.В.,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 18 квітня 2019 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

За постановою суду, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 02.03.2019, о 20 год. 50 хв., рухаючись в м. Києві по вул. Полярній, буд. 12, керував автомобілем марки "Iveco", д.н.з. НОМЕР_1 , маючи при цьому ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя. Від проходження на вимогу працівника поліції у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, порушив тим самим п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з рішенням суду, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його- ОСОБА_1 діях складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування апеляційних вимог, ОСОБА_1 посилався на положення ст.ст. 245, 248, 251, 255, 280 КУпАП та ст.ст. 55, 58, 62, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6, 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ст. 6 Конвенції та практики Європейського суду з прав людини, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", частково розкривши їх зміст.

Що стосується обставин адміністративного правопорушення, встановлених судом, то ОСОБА_1 в апеляційній скарзі стверджує, що він відмовився від проходження медичного огляду саме в закладі охорони здоров`я, наполягаючи на проходженні такого огляду на місці зупинки за допомогою приладу "Драгер", а оскільки у працівників поліції такого приладу не було, останніми і був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - за відмову від проходження такого огляду.

Також вважає, що одних його слів не достатньо для складання протоколу, а тому, на його переконання, достатньо було лише показників "Драгера" на місці зупинки транспортного засобу, на які він вплинути не міг.

Що стосується відеозапису, то поліція його надала відрізками, з яких не можна зробити будь-якого висновку.

Крім іншого зазначає, що суд не встановив, що він не був в судовому засіданні 18.04.2019, тому що він був в суді, але кабінет № 14 був закритий, а фактично він був 19.04.2019, коли йому надали листок з реквізитами про сплату штрафу та судового збору.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та в його інтересах захисника Фогель В.В. на підтримку доводів апеляційної скарги в повному обсязі, вивчивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, переглянувши відеозапис зазначених подій за участі водія ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги, слід дійти до наступного висновку.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги як указано в ст. 294 КУпАП, підтриманих в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об?єктивне з?ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов?язаний, зокрема, з?ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з?ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об?єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп?яніння, всупереч нормі п. 2.5 Правил дорожнього руху України, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Так, як убачається з пояснень самого ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, він, дійсно, 02.03.2019, о 20 год. 50 хв., рухався в м. Києві по вул. Полярній, буд. 12, керуючи автомобілем марки "Iveco", д.н.з. НОМЕР_1 .

Був зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху, а саме, на транспортному засобі, яким він керував, не був освітлений задній номерний знак, що відповідало дійсності.

У розмові з працівниками поліції, останні начебто почули від нього запах алкоголю та запропонували пройти медосвідування в медичному закладі, а він- ОСОБА_1 наполягав на тестуванні за допомогою приладу "Драгер" на місці зупинки транспортного засобу.

Працівники поліції, в присутності двох свідків-понятих, склали стосовно нього- ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КупАП - за відмову від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Дану позицію ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції підтримав і захисник Фогель В.В. , додатково звертаючи увагу суду апеляційної інстанції на те, що рішення судом першої інстанції стосовно ОСОБА_1 прийнято у відсутність останнього, що є порушенням його прав.

На противагу позиції захисту, відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 211646 від 02.03.2019, в цей день, о 20 год. 50 хв., в м. Києві по вул. Полярній, буд. 12, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом "Iveco", д.н.з. НОМЕР_2 , перебував з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В графі: пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення ОСОБА_1 власноручно зазначив: "с протоколом згоден", засвідчивши правильність запису своїм підписом (а.с. 1).

Вказані обставини, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, підтвердили своїми підписами свідки-поняті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які вказані обставини виклали і в поясненнях від 02.03.2019 (а.с. 2, 3).

ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом "Iveco", д.н.з. НОМЕР_2 , який був переданий на зберігання ОСОБА_6 (а.с. 4).

В суді апеляційної інстанції був досліджений долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудних камер поліцейських, який в повній мірі відтворює хронологію фіксації подій за участі водія ОСОБА_1 , який, в присутності свідків-понятих, на пропозицію працівника поліції пройти тестування за допомогою приладу "Драгер" або у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я, або відмовитися від проходження такого освідування - в категоричній формі відмовився від проходження огляду.

Дану обставину своєї відмови щодо проходження будь-якого тестування для визначення стану сп`яніння, ОСОБА_1 підтвердив і в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Після перегляду відеозапису в суді апеляційної інстанції сторона захисту не виклала ніяких додаткових пояснень, доповнень чи зауважень, у тому числі з обставин того, які саме порушення були допущені працівниками поліції у процедурі огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп?яніння і у який спосіб працівники поліції повинні були протестувати ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу під його керуванням за допомогою приладу "Драгер", якщо він від такого тестування відмовився.

Примусовий порядок тестування при складанні протоколу в порядку КУпАП - законом не передбачений.

При цьому не можна не вказати, що матеріали справи, як і апеляційна скарга - не містять відомостей щодо оскарження дій працівників поліції як ОСОБА_1 , після означених подій, так і стороною захисту після укладання договору на надання правової допомоги.

Не можна погодитися і з доводами ОСОБА_1 , підтриманими і захисником про те, що ОСОБА_1 не був присутнім в судовому засіданні суду першої інстанції, коли було прийнято оскаржуване рішення, а про постанову він дізнався лише на наступний день - 19.04.2019, коли з`явився до місцевого суду, - оскільки в матеріалах провадження наявна пам`ятка підписана ОСОБА_1 про роз?яснення йому прав в судовому засіданні з власноручно проставленим його ідентифікаційним номером (а.с. 12).

Що стосується зауваження, викладеного в апеляційній скарзі, щодо суперечливого відображення судом першої інстанції в постанові, який стан алкогольного чи наркотичного сп?яніння намагалися встановити працівники поліції, то з фактичних обставин правопорушення, встановлених судом на підставі доказів у провадженні - ОСОБА_1 перебував з ознаками алкогольного сп?яніння, а відтворення в постанові з посиланням на досліджуваний відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, що він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп?яніння - є очевидною опискою, яка може бути усунута за відповідною заявою учасника провадження.

За наведеним, суд першої інстанції, дослідивши всі докази в справі в їх сукупності, дійшов ґрунтовного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Стягнення на ОСОБА_1 накладено відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Законом України від 07.07.2016 № 1446-VIII посилена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

А тому, притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за обставин, встановлених судом, буде сприяти досягненню основної мети - вихованню правопорушника, а також запобіганню вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, що є ефективним.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи - не встановлено.

За викладеним, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 18 квітня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Г.О.Балацька