П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2019 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу захисника Гамалєєва Ю.В. в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Бородянського районного суду Київської області від 30 січня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Бородянського районного суду Київської області від 30 січня 2019 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови, ОСОБА_3 01 грудня 2018 року в 12 год. 20 хв. керував автомобілем «Мерседес», номерний знак НОМЕР_1 по вул. Центральній в смт. Бородянка Київської області з ознаками алкогольного сп'яніння та в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

В апеляційній скарзі захисник Гамалєєа Ю.В. в інтересах ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду, справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В доводах апеляційної скарги захисник зазначає, що постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи.

Апелянт звертає увагу на те, що 01 грудня 2018 року працівники поліції запропонували ОСОБА_3 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, проте він відмовився, оскільки не був водієм, не керував автомобілем, а сидів в його салоні.

Захисник Гамалєєв Ю.В. звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_3 керував автомобілем та те, що інспектор поліції зупинив транспортний засіб, яким останній керував. Він зазначає, що відеозапис з нагрудної камери поліцейського підтверджує той факт, що у ОСОБА_3 відсутні ознаки алкогольного сп'яніння, що вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема: ОСОБА_3 розбірливо говорив, в очі йому ніхто не заглядав, виявити різкий запах алкоголю з ротової порожнини було практично нереальним, оскільки поліцейський був на досить великий відстані від ОСОБА_3

Крім того, захисник звертає увагу на те, що працівниками поліції порушена Інструкція «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція), оскільки в матеріалах провадження відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я, а тому він вважає, що це є порушенням вимог ст. 266 КУпАП.

Апелянт зазначає, що показання свідка ОСОБА_4 та інспектора поліції ОСОБА_5, які суд першої інстанції взяв до уваги, не можуть бути доказом винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки вони не підтверджують факт керування ОСОБА_3 автомобілем.

Захисник звертає увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, від якого саме огляду на стан сп'яніння відмовився ОСОБА_3

З огляду на викладене, апелянт вважає, що постанова суду підлягає скасуванню, а провадження щодо ОСОБА_3 закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_3 та його захисник Гамалєєв Ю.В. не з'явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, причини свого неприбуття не повідомили.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

За приписами ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи.

На думку апеляційного суду, суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, в повній мірі дотримався вимог закону.

Судове рішення є мотивованим. Суд вказав, які докази винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП він приймає, а тому доводи апелянта про те, що судом не дотримано положень ст. 245 КУпАП є необґрунтованими.

Так, судом були вислухані пояснення самого ОСОБА_3, який заперечував перебування в стані сп'яніння та пояснював свою відмову від проходження огляду на стан сп'яніння тим, що він не був водієм автомобіля, який був припаркований біля місцевого базару в селищі Бородянка. Він зазначає, що випив ліки, оскільки йому стало зле та сидів в салоні автомобіля; досліджений відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції, відповідно до якого в 12 год. 20 хв. 01 грудня 2018 року ОСОБА_3 був зупинений працівниками поліції, які запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», на що ОСОБА_3 відмовився та погодився проїхати для огляду до медичного закладу. Відповідно до відеозапису, ОСОБА_3 нецензурно висловлювався на адресу поліцейських; пояснення давав суперечливі, не заперечував, що вживав спиртні напої, але був вимушений сісти за кермо і керувати автомобілем за сімейних обставин; на пропозицію працівника поліції пройти огляд з використанням приладу «Драгер»відмовився, також відмовлявся проходити медичний огляд в медичному закладі, хоча спочатку погодився пройти огляд у медичному закладі, але лише у випадку, коли він сам поїде за кермом свого автомобіля. ОСОБА_3 поводив себе зухвало, на пропозицію працівників поліції вийти з автомобіля відмовлявся, стверджуючи при цьому, що він тверезий; від підписання протоколу, надання письмових пояснень та отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення він відмовився; після складання протоколу став засинати безпосередньо в салоні автомобіля за кермом; вислухані пояснення свідка ОСОБА_4, відповідно до яких 01 грудня 2018 року приблизно в 12 год. 00 хв. він їхав на своєму автомобілі з м. Києва і при в'їзді в смт Бородянка несподівано виїхав автомобіль «Мерседес», який його «підрізав». Свідок подав світловий сигнал, але цей автомобіль продовжив рух і зупинився за пішохідним переходом посеред дороги, після чого розпочав рух знову на зустрічну смугу. Свідок зателефонував на лінію 102 і повідомив, що водій автомобіля «Мерседес», на його думку, має ознаки спяніння. За магазином «Фора» автомобіль «Мерседес»зупинився і в цей час під'їхали працівники поліції. Водій розмовляв нечітко, був в неадекватному стані. Поліцейські пропонували водієві пройти огляд на стан спяніння, проте він, то погоджувався, то відмовлявся; потім погоджувався їхати в лікарню, але лише за кермом свого автомобіля. Огляд на стан спяніння він так і не пройшов; пояснення та рапорт інспектора поліції ОСОБА_5, відповідно до яких 01 грудня 2018 року він був на добовому чергуванні та на лінію 102 надійшло повідомлення, що водій на мікроавтобусі білого кольору керує у нетверезому стані і туди був направлений патруль. Коли екіпаж поліції виїхав з відділку, то заявник знову повідомив, що він їде за автомобілем «Мерседес» і що водієві або погано, або він нетверезий. Біля приміщення банку «Аваль» вони побачили зазначений автомобіль, зупинили його і водій зупинився з порушенням правил на виїзді з перехрестя. За кермом автомобіля був ОСОБА_3, окрім водія, нікого не було і в салоні стояв різкий запах алкоголю. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан спяніння з використанням приладу «Драгер» або пройти огляд в лікарні, ОСОБА_3 сказав, що поїде лише в лікарню, а від огляду з використанням приладу «Драгер» відмовився. В лікарню водій погодився їхати лише на своєму автомобілі і щоб вони (поліцейські) їхали за ним. Потім взагалі відмовився їхати в лікарню.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На думку апеляційного суду, сукупність досліджених доказів давали суду підстави зробити висновок про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд правильно не прийняв як докази невинуватості пояснення самого ОСОБА_3, оскільки вони не узгоджуються з іншими доказами, наведеними в постанові суду.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що доводи апелянта про бажання ОСОБА_3 пройти огляд в медичному закладі не підтверджуються матеріалами провадження, оскільки поведінка ОСОБА_3 свідчить про його небажання їхати з працівниками поліції до лікаря - нарколога. ОСОБА_3 наполягав на тому, що він поїде до медичного закладу лише в своєму автомобілі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є буд - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, сукупність доказів підтверджують те, що на час, коли автомобіль «Мерседес» був зупинений поліцейським патрулем, водієм цього транспортного засобу був ОСОБА_3

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення, зокрема, стану алкогольного сп'яніння.

Відмова від такої вимоги є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи був водій в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6, ОСОБА_3 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, як за допомогою технічного приладу «Драгер», так і в медичному закладі..

Доводи апелянта про відсутність в матеріалах провадження направлення водія на проходження огляду на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я є непереконливими, оскільки таке направлення видається в разі згоди водія пройти огляд в медичному закладі.

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення, зокрема, стану алкогольного сп'яніння. При цьому, він не повинен ставити уповноваженому представнику влади будь - які умови. В разі, якщо водій не згоден з діями поліцейського, він може їх оскаржити у встановленому законом порядку.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає, що рішення суду про визнання ОСОБА_3В винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є законним, обґрунтованим та вмотивованим, тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Гамалєєва Ю.В. в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Бородянського районного суду Київської області від 30 січня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун