Справа № 450/4050/18 Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 33/811/74/19 Доповідач: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Гуцал І.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 грудня 2018 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 172-11 КУпАП,

в с т а н о в и в:

постановою судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 грудня 2018 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-11 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 2 465 гривень.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

З постанови судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 грудня 2018 року вбачається, що 5 листопада 2018 року, о 10 год., ОСОБА_1 залишила місце проходження військової служби, а саме - в/ч НОМЕР_1 .

Не погоджуючись з постановою судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 грудня 2018 року, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить дану постанову судді скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, а також зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 видати наказ по стройовій частині про продовження щорічної основної чергової відпустки з 5 по 9 листопада 2018 року помічнику командира військової частини з правової роботи майору юстиції ОСОБА_1 .

Апелянт вважає постанову судді незаконною та необґрунтованою, винесеною без повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи про адміністративне правопорушення та на доведення своїх апеляційних вимог. Зазначає, що суддя суду першої інстанції при винесенні постанови не врахував невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП в частині зазначення складу адміністративного правопорушення. Свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення апелянт не визнає, так як переконана, що жодних дій, які б становили склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-11 КУпАП, не вчиняла, оскільки у матеріалах службового розслідування міститься її рапорт (з резолюцією командира військової частини «Згідно чинного законодавства») з проханням продовжити їй другу частину щорічної основної відпустки у зв`язку з її хворобою під час даної відпустки, наданий ОСОБА_1 у відповідності до п.5 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», згідно з яким військовослужбовцям, які захворіли під час щорічної основної відпустки, відпустка продовжується після одужання на кількість невикористаних днів цієї відпустки. Як стверджує ОСОБА_1 , у зв`язку з несумлінним ставленням старшого служби діловодства до своїх обов`язків, даний рапорт не було включено до наказу по стройовій частині від 5 листопада 2018 року, що й стало причиною непорозуміння, внаслідок якого вона вважала, що діє правомірно, покинула військову частину.

Окрім того, ОСОБА_1 подана заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, так як вона була позбавлена можливості з дотримання процесуальних строків подати апеляційну скаргу, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я на час настання строку оскарження та перебуванням з 3 січня 2019 року на лікуванні.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в підтримку поданої апеляційної скарги та заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги та заяви, приходжу до переконання, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом, а відповідно до ст. 268 цього Кодексу, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративноївідповідальності. Під час відсутностіцієї особи справу може бути розглянутолише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не була присутня в судовому засіданні під час розгляду справи щодо неї 12 грудня 2019 року. В матеріалах справи відсутні дані про надіслання на її адресу копії оскаржуваної постанови судді суду першої інстанції. З апеляційною скаргою на рішення судді суду першої інстанції ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції 5 січня 2019 року. Крім того, пропуск строку на апеляційне оскарження постанови ОСОБА_1 обґрунтовує і поганим станом її здоров`я протягом даного періоду.
З урахуванням наведеного, з метою недопущення порушення права на захист особи, з урахуванням недотримання суддею суду першої інстанції вимог ст. 268 КУпАП, доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 є поважними, а клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови таким, що підлягає до задоволення і такий строк поновлюється.
За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. ст. 254, 255, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративноївідповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративногоправопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

В межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, і повинен провадитися їх, у тому числі, і судовий розгляд.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення є не лише джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Оскільки протокол є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, за які передбачена адміністративна відповідальність, відтак такий повинен бути оформлений належним чином, містити в собі всі дані, необхідні для своєчасного та об`єктивного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного проступку.

Відповідно до витягу № 233 від 1 листопада 2017 року з наказу командира повітряного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складу) від 6 жовтня 2017 року № 38 (а.с. 33), майора юстиції ОСОБА_1 призначено помічником командира військової частини НОМЕР_1 з правової роботи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 1 від 3 грудня 2018 року (а.с. 1-3), 5 листопада 2018 року, о 10 год., майор юстиції ОСОБА_1 залишила місце проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , чим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.4 ст. 172-11 КУпАП.

Так, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.4 ст. 172-11 КУпАП, яка передбачає відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб, вчинені в умовах особливого періоду.

Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення від 3 грудня 2018 року відсутня вказівка на таку кваліфікуючу ознаку адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-11 КУпАП, - вчинення правопорушення в умовах особливого періоду.

На підставі наведеного, суть правопорушення, а саме його об`єктивна сторона, яка викладена в протоколі про адміністративне правопорушення від 3 грудня 2018 року відносно ОСОБА_1 , не відповідає диспозиції ч.4 ст. 172-11 КУпАП.

Суддя суду першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-11 КУпАП, в порушення вимог ст. 278 КУпАП не встановив невідповідність даних протоколу, не звернув увагу на допущені порушення та не вжив заходів щодо їх усунення.

На переконання судді апеляційного суду, невідповідність матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення.

З огляду на викладене, суддя апеляційного суду дійшов висновку, що постанова судді підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 грудня 2018 року.

Постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 грудня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 172-11 КУпАП скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова судді апеляційного суду набирає законої сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гуцал І.П.