Номер провадження 3/754/3562/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 вересня 2019 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Шмигельський Д.І., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого заступника начальника КП ШЕУ Деснянського району м. Києва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ч. 4 ст. 140 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

20.06.2019 року о 18 годині 25 хвилин по вул. Бальзака, 8 в м. Києві громадянин ОСОБА_1 , працюючий на посаді заступника начальника КП ШЕУ Деснянського району м. Києва, будучи посадовою особою, відповідальною за експлуатаційний стан та утримання вулично-шляхової мережі, допустив порушення правил, норм та стандартів щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме: не вжив заходів щодо своєчасного обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, не огородив зливоприймач, який був пошкоджений, що спричинило дорожньо-транспортну пригоду та призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу «Toyota Corolla», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 допустив порушення п. 1.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ст. 140 ч. 4 КУпАП.

В судовому засіданні представником особи, стосовно якої складено протокол - адвокатом Решнюком А.В. було заявлено клопотання про направлення матеріалів про адміністративне правопорушення до УПП в м. Києві для доопрацювання, оскільки в матеріалах справи відсутні дані, що ОСОБА_1 станом на 20.06.2019 року являвся відповідальною особою за норми і стандарти при утриманні автомобільних доріг і вулиць на тій ділянці проїзної частини, де трапилось ДТП.

Заслухавши пояснення захисника Решнюка А. В., дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В той же час, ст. 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Більше того, відомості, що містяться у протоколі про адміністративні правопорушення, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Як встановлено судом, в матеріалах про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відсутні дані, що він станом на 20.06.2019 року являвся відповідальною особою за норми і стандарти при утриманні автомобільних доріг і вулиць на тій ділянці проїзної частини, де трапилось ДТП, що позбавляє можливості суд перевірити належність суб`єкта, відносно якого складено протокол про адміністративне правопорушення від 07.08.2019 року, правомірність складення щодо ОСОБА_1 даного протоколу.

З урахуванням викладеного, суд позбавлений можливості надати оцінку в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із чим, приходить до висновку про необхідність повернення справи для дооформлення, під час якого необхідно всебічно, повно, і об`єктивно з`ясувати всі обставини, що мають значення для прийняття правильного рішення, після чого, за наявності до того законних підстав, направити до суду, адже ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

За таких обставин суд вважає за необхідне повернути матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві для належного оформлення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 256, 264, 265 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 140 КУпАП повернути до Управління патрульної поліції в м. Києві, - для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Д.І. Шмигельський