Справа № 214/6938/19
3/214/2039/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 вересня 2019 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Прасолов В.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

12 вересня 2019 року на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №339422 від 3 вересня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.3 КУпАП, з якого слідує, що 3 вересня 2019 року о 19.35 год. водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки Daewoo Sens, р/н НОМЕР_2 , по автодорозі по вул. Володимира Великого біля буд.33 в м. Кривому Розі, маючи тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, встановлене Саксаганським відділом ДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ в Дніпропетровській області на підставі постанови від 25 березня 2019 року ВП №54172462. У провину ОСОБА_2 ставиться порушення п.2.1 «а» ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні правопорушення не визнав, суду пояснив, що про встановлене у відношенні нього Саксаганським відділом ДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ в Дніпропетровській області тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами він не знав, жодних документів з відділу ДВС на його адресу не надходило.

В судовому засіданні досліджені наступні письмові докази: протокол про адміністративне правопорушення (а.с.1), рапорт (а.с.2), довідка (а.с.3), постанова державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві керування т/з з супровідним листом про направлення боржникові (а.с.4,5-6).

Відповідно до ст.252 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, оцінивши досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Вважаю належним доказом: постанову державного виконавця, оскільки вона підтверджує наявність судового рішення про стягнення з ОСОБА_2 аліментів за виконавчим листом №211/847/17-ц, виданим Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу 25 травня 2017 року на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернення рішення до примусового виконання, застосування до боржника тимчасових обмежень у праві керування транспортними засобами.

Протокол про адміністративне правопорушення, рапорт в частині керуванням ОСОБА_2 транспортним засобом, вважаю достовірним доказом, оскільки він узгоджується із його поясненнями та встановленими судом фактичними обставинами.

Довідку вважаю належним доказом, оскільки вона підтверджує наявність у ОСОБА_2 права керування транспортними засобами категорії В (посвідчення водія серії НОМЕР_3 ).

Досліджені у судовому засіданні докази вважаю допустимими.

Обговорюючи питання про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.3 КУпАП, виходжу з наступного.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи до уваги положення ст.ст.7, 245 КУпАП, згідно яких ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, приходжу до переконання, що у судовому засіданні не добуто допустимих та належних доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого правопорушення. При цьому враховую наступне.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення як сукупності передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Об`єктивна сторона правопорушення це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Диспозиція ч.3 ст.126 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Отже, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони даного правопорушення є вина суб`єкта правопорушення у формі умислу.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Так, судом встановлено, що в Саксаганському відділі ДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ в Дніпропетровській області на примусовому виконанні перебуває ВП №54172462 з примусового виконання виконавчого листа №211/847/17-ц, виданого 25 травня 2017 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення нею 23-річного віку, починаючи з 23 лютого 2017 року.

Матеріали справи містять постанову державного виконавця Саксаганського відділу ДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ в Дніпропетровській області Добровольської Л.А. від 27 березня 2018 року про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів в повному обсязі.

Однак, матеріали справи не містять доказів, що зазначена постанова надсилалась на адресу боржника ОСОБА_2 , була вручена йому чи повернута на адресу ДВС з відповідними відмітками. При цьому в судовому засіданні ОСОБА_2 вказував, що про встановлення у відношенні нього такого обмеження він не був обізнаний.

За встановлених обставин, вважаю недоведеною наявність в діях ОСОБА_2 такої обов`язкової ознаки суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, як вини у форму умислу, а отже, приходжу до висновку, що в діях останнього відсутній склад інкримінованого йому правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.126 ч.3, ст.245, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.252, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя В.М. Прасолов