Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/536/19
Провадження № 3/670/280/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2019 року смт. Віньківці

Суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області Потапов О.О.,

за участі секретаря Корчової А.І.,

особи ОСОБА_1 ,

потерпілого ОСОБА_2 ,

представника потерпілого Бабчинського В.К.,

розглянувши матеріали, які надійшли з Віньковецького ВнП Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 28.06.2019 року о 13.35 год. на автодорозі смт Віньківці-Майдан-Олександрівський, керуючи автомобілем «ВАЗ-21063» номерний знак НОМЕР_1 , не врахував безпечної швидкості руху, дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем ЗІЛ-131 д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого сталось ДТП. Під час ДТП автомобіль ЗІЛ-131 отримав механічні пошкодження та його власнику завдані матеріальні збитки.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 13.1 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав. Повідомив, що більше 20 років працює водієм та не допускав порушень правил дорожнього руху. Він допустив ДТП через стресову ситуацію. Він рухався по правій крайній смузі дороги в напрямку с. Майдан-Олександрівський зі швидкістю 70-80 км/год. Оглядовість дороги добра. За 100 м він побачив автомобіль ЗІЛ-131, який стояв на узбіччі дороги. Коли він наблизився до нього, той за 25 м почав рух із правого узбіччя, повертаючи на другорядну дорогу. Показчик повороту був включений. Він намагався об`їхати автомобіль з лівої сторони, але той перегородив дорогу, тому він повернув вліво, уникаючи зіткнення, допустивши екстрене гальмування. Відбулось зіткнення. Він сигналив водію ЗІЛа, але той, входячи в поворот, намагався прискоритись.

Потерпілий ОСОБА_3 повідомив, що автомобілем ЗІЛ з грузом рухався по правій крайній смузі дороги в напрямку с. Майдан-Олександрівський зі швидкістю 10 км/год, перед поворотом наліво він увімкнув показчик повороту і заїхав на праве узбіччя, щоб краще бачити смугу зустрічного транспорту. Світла пора доби, оглядовість дороги нормальна. Почав маневр вліво. Звукового сигналу не чув, автомобіля ВАЗ не бачив. Зупинив своє авто в момент, коли в нього в`їхав ВАЗ-21063, який рухався на великій швидкості і мав можливість призупинитись і продовжити рух по своїй смузі. Оглядовість була хорошою, зустрічного і попутного транспорту не було.

Свідок ОСОБА_4 показав, що він в якості пасажира їхав справа від батька в автомобілі «ВАЗ-21063» який рухався по дорозі в напрямку с. Майдан-Олександрівський. З горбу було видно, що на узбіччі дороги справа по ходу їх руху стояв автомобіль ЗІЛ-131. Автомобіль батька їхав зі швидкістю 50-60 км/год. За 50 м до повороту наліво на узбіччі по ходу руху жигулів стояв, а потім почав рухатись автомобіль ЗІЛ-131. Батько сигналив і втікав від удару вліво по ходу руху. Від гальмування він вдарився головою і розбив переднє лобове скло автомобіля. ВАЗ зупинився, а в нього в`їхав ЗІЛ. Аналогічно він пояснював інспектору поліції 28.06.2019 року. На фото він показав сліди на узбіччі протектора автомобіль ЗІЛ.

Із письмового пояснення ОСОБА_5 слідує, що той рухався автомобіль «Шкода Фабія». Став свідком, як автомобіль ЗІЛ, стоячи на узбіччі різко здійснив маневр без показчика повороту ліворуч, при цьому не пропустив автомобіль ВАЗ, який рухався в попутному напрямку. ВАЗ уходив від удару ліворуч. На узбіччі зафіксовані сліди від протектора автомобіль ЗІЛ, які містяться неподалік місця ДТП.

Із аналізую показань свідків та учасників ДТП видно, що ДТП відбулась в світлу пору доби, при добрій оглядовості дороги 28.06.2019 року о 13.35 год. на автодорозі смт Віньківці-Майдан-Олександрівський на перехресті дороги, яка веде в с. Карижин. Автомобіль «ВАЗ-21063» номерний знак НОМЕР_1 , передньою частиною зіткнувся з автомобілем ЗІЛ-131 д.н.з. НОМЕР_2 . Автомобіль ЗІЛ виконував маневр лівого повороту. Автомобіль ВАЗ допустив екстрене гальмування, уникаючи зіткнення з останнім.

Із схеми місця ДТП та представлених обвинуваченим фотографій, зі змістом яких погодився потерпілий, слідує, що відбулось зіткнення зазначених авто на вказаній у адміністративному протоколі № 027356 автодорозі безпосередньо в зоні перехрестя автомобільних доріг, які ведуть в с. Майдан-Олександрівський та в с. Карижин. Автомобілі ЗІЛ та ВАЗ отримали механічні пошкодження. На місці події наявний дорожній знак 1.13.

Із рапорту поліцейського слідує, що внаслідок ДТП ВАЗ отримав пошкодження переднього лобового скла та капоту, деформацію правого крила. По механічні пошкодження ЗІЛа не зазначено. Потерпілих немає. ВАЗ здійснив обгін на суцільній лінії. Водій ЗІЛу, не впевнившись у безпечності руху, здійснив поворот наліво.

Відповідно до п.13.1 ПДРУ водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

ОСОБА_1 рухався із швидкістю 50-80 км/год, виходячи із його та його сина пояснень, побачив перешкоду за 25-30 м (рух з узбіччя автомобіль ЗІЛ), повинен був, відповідно до п. 12.3 ПДРУ у зв`язку з і виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку він об`єктивно виявив, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Із його пояснень ЗІЛ стояв за 25 м до перехрестя, із пояснень сина за 50 м до перехрестя. Тобто за 50-80 м (25+25 і 30 НОМЕР_3 ) складається відстань до ЗІЛа і шлях, який він проїхав до повороту. Тому за 50-80 м він мав реальну можливість зупинити транспортний засіб, застосувавши екстрене гальмування. Також він мав можливість об`їхати перешкоду (ЗІЛ) справа, виходячи із ширини дороги 5 м. та правого узбіччя 1,5 м. Тому суд погоджується із обвинуваченням, що його дії входять у протиріччя із п. 13.1 ПДРУ. При цьому, суд бере його версію, що автомобіль ЗІЛ стояв на узбіччі. Тобто наявна в діях цього водія необережна форма вини.

Показання свідка ОСОБА_6 та пояснення очевидця ОСОБА_5 в тій частині, що автомобіль ЗІЛ стояв на узбіччі в своїй суті не протирічать показанням ОСОБА_2 , який повідомляє суду, що рухався по правому узбіччі перед тим, як здійснити лівий поворот в напрямку с. Карижин.

Показання вказаних свідків та потерпілого підтверджуються фотознімками місця події на яких зафіксовані сліди протектора автомобіль ЗІЛ на правому узбіччі, про що зазначали суду ці особи.

Згідно п.10.4 ПДР України водій ОСОБА_7 . перед поворотом ліворуч, повинен був завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку.

Він не зайняв цього положення, а навпаки із його пояснень змістив машину вправо, щоб бачити зустрічну смугу руху за деревами. Із фотографій видно, що слід шини вписується в лівий поворот із правого узбіччя, про це повідомляє допитаний свідок та письмово повідомляє ОСОБА_5 .

За таких обставин вказаний водій виконував маневр лівого повороту без дотримання приписів оговорених п. 10.4 ПДРУ.

При цьому водій ВАЗа не повинен був виходити із того, що водій іншого автомобіля виконує маневр із порушенням приписів ПДРУ. За вказаних обставин, суд приходить до висновку про обопільну вину (50Х50) водіїв зазначених транспортних засобів у вчиненні ДТП 28.06.2019 року.

Відповідно до ст. 251 КУпАП фактичні дані, що стосуються справи, зокрема наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні, інші обставини, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими документами.

Представлені та проаналізовані докази суд вважає належними та допустимими. Версія представника потерпілого про те, що син та зять обвинуваченого є зацікавленими особами у справі і спотворюють показання не ґрунтується на доказах, оскільки показання ОСОБА_8 , як очевидця ДТП співпадають з його поясненнями представленими безпосередньо на місці ДТП поліцейському, а надані суду фотографії лише закріплюють його пояснення.

Дослідивши докази, доходжу висновку, що доведена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Представленими суду доказами: поясненнями сторін, свідка, схемою місця ДТП, протоколом про адміністративне правопорушення, фотознімками місця події, рапортом поліцейського в тому, що він винен в порушенні п. 13.1 ПДРУ та вчиненні зазначеного правопорушення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має розглядатись суддею у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Таким чином, дослідивши та оцінивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить висновку, що в даному випадку доказано ті обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема доказано, що ОСОБА_1 недотримався безпечної дистанції при виявлені перешкоди руху, чим порушив п.13.1 ПДРУ, оскільки зіткнення відбулось не на його смузі руху.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд бере до уваги, що згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчинених правопорушень та обставини, при яких вони були вчинені, ступінь вини правопорушника, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та вважаю за можливе накласти на ОСОБА_1 стягнення, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 124 КУпАП, в мінімальному розмірі.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Враховуючи вищевикладене, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із порушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Керуючись ст. 23, ст. 33, ст. 36, ст. 40-1, ст. 124, ст. ст. 283 - 285 КУпАП, Законом України «Про судовий збір» суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 1243 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок ) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок. на користь Держави.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Віньковецький районний суд.

Суддя О.О. Потапов