ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 33/821/621/19 Справа № 707/2066/19 Головуючий по 1 інстанції Суходольський О.М.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПДоповідач в апеляційній інстанції Соломка І.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2019 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., при секретарі Єгоровій С.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №707/2066/19 відносно ОСОБА_1 , що надійшли з Черкаського районного суду Черкаської області за апеляційною скаргою останнього ,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 06 вересня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого: в АДРЕСА_1 ,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 384,20 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 14.08.2019 о 00 годин 10 хвилин у с.Вергуни Черкаського району Черкаської області, вул. Свято-Троїцька, керував автомобілем «Mersedes D-20», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме : різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що на місці зупинки відносно нього складалася лише постанова про притягнення його до відповідальності за керування транспортним засобом без посвідчення водія, будь-яких інших адміністративних матеріалів поліцейські щодо нього не складали, свідків на місці зупинки не було. Зазначає, що в постанові місцевого суду помилково вказано про визнання ним вини, хоча насправді в судовому засіданні вину він не визнавав.

Заслухавши думку апелянта ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовільнити, перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Під час апеляційного розгляду апелянт заперечив факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, але пояснив, що раніше він притягувався до адмінвідповідальності за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.

Висновок районного суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Твердження апелянта про те, що він не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі , є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 066992 від 14.08.2019, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 14.08.2019 о 00 годин 10 хвилин у с.Вергуни Черкаського району Черкаської області, вул. Свято-Троїцька, керував автомобілем «Mersedes D-20», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України (а.с. 1);

- показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що вони були свідками того як водій автомобіля ОСОБА_1 в їх присутності відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку (а.с. 3, 4,);

- показаннями ОСОБА_1 , які він зазначив в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме : вказав на те, що він керував автомобілем «Mersedes», д.н.з. НОМЕР_2 , однак проходити освідування на стан сп`яніння відмовляється у зв`язку з браком часу.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Доводи апелянта про те, що відносно нього жодних адміністративних матеріалів за ч.1 ст. 130 КУпАП не складалося, не узгоджуються з даними протоколу серії ОБ № 066992 від 14.08.2019 в якому наявний особистий підпис останнього, та власноручно написані пояснення щодо керування автомобілем Mersedes та відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у зв`язку з браком часу.

Також є безпідставними доводи ОСОБА_1 про відсутність свідків при складанні адміністративних матеріалів, оскільки їх письмові показання знаходяться в матеріалах справи, та вони зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, який підписаний ОСОБА_1 ..

Посилання апелянта на порушення працівниками поліції вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», є необгрунтованими, оскільки огляд на стан сп`яніння не проводився у в`язку з відмовою ОСОБА_1 від його проведення, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що в постанові місцевого суду не вірно зазначено про те, що він визнав вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, не підтверджені жодними доказами.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова районного суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження по справі, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 06 вересня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанова остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка