Категорія:ч.1 ст.130 КпАП України Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2019 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Гапончук В.В., за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника Степанюка О.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Луцького міськрайонного суду від 26 грудня 2018 року,

встановив:

Вказаною постановою судді ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів громадян, що відповідно становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 352 грн. 40 коп. судового збору.

Так, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 24 жовтня 2018 року об 00 год. 20 хв. в м.Луцьку по вул.Володимирській керував транспортним засобом (автомобіль марки «Део Ланос», д.п.з НОМЕР_1) в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР України та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

Не погоджуючись із вказаною постановою судді ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняти нову, якою закрити провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КпАП України у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Вказує, що суд порушив його право на захист, оскільки розглянув справу у його відсутність. Жодної судової повістки про виклик до суду він не отримував.

Крім того, апелянт просить поновити строк апеляційного оскарження судового рішення посилаючись на те, що в судовому засіданні присутній не був, а копію постанови судді від 26.12.2018 року він отримав лише 29.01.2019 року.

Беручи до уваги ту обставину, що ОСОБА_2 при розгляді справи присутній не був, а рішення місцевого суду - постанову судді від 26.12.2018 року отримав 29.01.2019 року, то на думку апеляційного суду, строк апеляційного оскарження даної постанови, передбачений ст.294 КпАП України ним був пропущений з поважних причин у зв'язку з чим підлягає поновленню.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку ОСОБА_2, його захисника, які скаргу підтримали із наведених у ній підстав, приходжу до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 278 КпАП України визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.268 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно із ч.1 ст.277-2 КпАП України, повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Дані вимоги Закону в повному обсязі суддею першої інстанції при розгляді справи дотримані не були.

В оскаржуваній постанові суддя вказав, що ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дійсно, як вбачається з матеріалів справи, 31.10.2018 року ОСОБА_2 надсилалась судова повістка про виклик до суду на 21.11.2018 року, яка вручена йому не була та повернулась до суду (а.с.11). Крім того, в справі також мітиться письмове повідомлення ОСОБА_2 про розгляд справи на 26.12.2018 року, датоване 29.11.2018 року (а.с.12). При цьому матеріали справи не містять будь-яких доказів про отримання ОСОБА_2 відправлених йому судом повідомлень або судових повісток про виклик до суду.

Місцевий суд розглянув справу у його відсутності на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

З такою позицією місцевого суду апеляційний суд не погоджується, оскільки відповідно до ст.268 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а у її відсутності може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 не був присутній під час розгляду справи щодо нього в суді першої інстанції, даних про отримання ним судових повісток, в матеріалах справи немає, а тому він був позбавлений передбаченого законодавством права на захист.

Оскільки суддя першої інстанції при розгляді справи порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачений ч.1 ст.268 КпАП України, тобто допустив порушення норм процесуального права, то оскаржувана постанова судді підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови, як це передбачено п.3 ч.8 ст.294 КпАП України.

За протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №069476 від 24.10.2018 року ОСОБА_2 ставиться у провину порушення п.2.9 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КпАП України.

Об'єктивна сторона вказаного правопорушення, відповідно до диспозицією цієї норми закону, серед іншого, полягає у керуванні особою транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

За змістом ст.280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Вчинення ОСОБА_2 вищевказаного адміністративного правопорушення підтверджуються зібраними у справі та дослідженими судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №069476 від 24.10.2018 року, який без жодних зауважень підписаний ОСОБА_2 Від надання будь яких пояснень він відмовився (а.с.1);

- показаннями газоаналізатора «Drager Alcotest 6810» про проведення тесту від 24.10.2018 року, та актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з яких вбачається, що за допомогою спеціального засобу був проведений огляд ОСОБА_2 на предмет виявлення стану алкогольного сп'яніння в присутності двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 За результатами такого огляду у нього було виявлено алкогольне сп'яніння - 2,02 проміле (а.с.3, 4). Тест та акт також підписані ОСОБА_2 без будь-яких зауважень;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.5), з яких вбачається, що вони були присутні при проходженні ОСОБА_2 тесту на виявлення в нього стану алкогольного сп'яніння за допомогою технічного засобу «Drager Alcotest 6810». Показник цього приладу становив 2,02 проміле.

Факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння доводиться також і оглянутим відеозаписом з боді-камери працівника поліції (а.с.7), з якого вбачається, що він визнавав, що керує автомобілем в стані алкогольного сп'яніння та погодився пройти тест на його виявлення.

Крім того, ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції визнав свою вину у вчиненні правопорушення.

Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, тобто - у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.

Водночас, відповідно до п.7 ст.247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

За ч.2 ст.38 КпАП України, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_2 вбачається, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України вчинене було 24 жовтня 2018 року.

Оскільки за наслідками апеляційного розгляду оскаржувана постанова судді скасовується з прийняттям нової відповідно до п.3 ч.8 ст.294 КпАП України, а також враховуючи ту обставину, що на час розгляду справи Волинським апеляційним судом - 14.02.2019 року закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч.2 ст.38 КпАП України, то провадження в даній справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КпАП України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.38 294 КпАП України,

постановив:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 грудня 2018 року в даній справі.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 грудня 2018 року в даній справі скасувати та прийняти нову постанову.

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Провадження в даній справі закрити на підставі п.7 ст.247 КпАП України, - у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.38 КпАП України.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.В. Гапончук