ПОСТАНОВА
07.10.2019 року смт. Мангуш
Суддя Першотравневого районного суду Донецької області Демочко Д.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного Управління ДФС у Донецькій області ДФС України про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої провізором в аптеці «Білий аіст», не одруженої, дітей не маючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
13.08.2019 року до Першотравневого районного суду Донецької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 582/08/08 від 08 серпня 2019 року, складений старшим оперуповноваженим з ОВС відділу ОСА ПДВ ОУ ГУ ДФС у Донецькій області Щепка Олександром Віталійовичем, в якому зазначено про те, що 08.08.2019 року у ході відпрацювання отриманої від Держлікслужби інформації, встановлено факт реалізації лікарських засобів та виробів медичного призначення ОСОБА_1 без державної реєстрації як суб`єкт підприємницької діяльності та без одержання ліцензії за адресою: АДРЕСА_2 ), таким чином вчинила правопорушення, передбачене ст. 58 ГК України за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 164 КупАП України.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце судового розгляду справи.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд встановив наступне.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення, тобто сукупності передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.
Відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП може бути лише суб`єкт господарювання.
Відповідно до ч. 2 ст. 55 ГУ України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.
Відповідно до правової суті самих понять, визначених національним законодавством в сфері підприємницької діяльності, а саме ст.ст. 3, 42 Господарського Кодексу України, ст.1 Закону України «Про підприємництво», ст. 1 Закону України «Про ліцензування окремих видів господарської діяльності», правових позицій, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини в сфері господарської діяльності», під господарською діяльністю слід розуміти діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, як правило з метою отримання прибутку (комерційна діяльність).
Підприємницька ж діяльність є одним з видів господарської діяльності, яка полягає в самостійній, систематичній, на власний ризик діяльності по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.
Систематичною вважається діяльність у разі, коли вона здійснюється неодноразово протягом певного періоду часу (не менш ніж три рази протягом календарного року).
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
З протоколу про адміністративне правопорушення взагалі не вбачається в чому саме полягало провадження господарської діяльності з боку ОСОБА_1 . Зматеріалів доданих до протоколу вбачається, що вона реалізовували лікарські засоби за адресою: АДРЕСА_2 «Білий АДРЕСА_3 ). При цьому жодних доказів, які б свідчили про систематичність такої діяльності і отримання прибутку, матеріали справи не містять, факт реалізації продукції взагалі не документовано. Крім того, ОСОБА_1 є продавцем фармацевтом аптеки, і взагалі не є суб`єктом підприємницької діяльності, а тому суд позбавлений можливості кваліфікувати дії особи як господарську (підприємницьку) діяльність.
Крім того, із долучених до протоколу матеріалів не вбачається належність даного торгівельного об`єкту, як і належність майна, переліченого у Акті опису на відповідальне зберігання, певній особі, жодним чином не встановлено і не документовано.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку про недоведеність вини гр. ОСОБА_1 , а отже і відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись вимогами ст. ст. 164, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд Донецької області особою протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Д.О. Демочко