Справа № 756/228/19 Головуючий в суді І інстанції - Луценко О.М.
Провадження № 33/824/1490/2019 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.

секретар: Ганжа В.В.,

за участю:

особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Конюшка Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Конюшка Дениса Борисовича , який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 25 лютого 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , не працюючого,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого

ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 29 грудня 2019 року о 18 год. 41 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «GeelyCross» д.н.з. НОМЕР_2 , по вул. Малиновського, 4, в м. Києві, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук. Від огляду на стан сп`яніння в установленому порядку в присутності свідків відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України.

Постановою Оболонського районного міста Києва від 25 лютого 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто судовий збір на користь держав у розмірі 384, 20 грн.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції захисник Конюшко Д.Б., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Оболонського районного міста Києва від 25 лютого 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що водій ОСОБА_1 не відмовлявся поїхати з працівником поліції до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння. В матеріалах справи є відеозапис оформлення протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідно до вказаного відеозапису - водій ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду, навпроти, ОСОБА_1 користуючись своїм правом поїхав в медичний заклад та провів відповідне освідування. Довідка, що надавалась в суд першої інстанції, підтверджує відсутність будь - якого виду наркотичного сп`яніння. Таким чином, порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, не підтверджується жодними доказами.

Також, співробітниками поліції не було запропоновано пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння у лікаря-нарколога. При цьому, в матеріалах справи відсутнє запрошення двох свідків співробітниками поліції для фіксації відмови від освідування у лікаря-нарколога для перевірки на стан алкогольного сп`яніння.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення захисника Конюшка Д.Б., який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити,

пояснення ОСОБА_1 , який також підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАПзавданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ж з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як убачається зі змісту судового рішення, суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі обставини справи в їх сукупності, дослідив наявні у адміністративних матеріалах докази та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП. При цьому, ОСОБА_1 ознайомлений зі свої правами та обов`язками, будь-яких пояснень чи зауважень щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення та його змісту ОСОБА_1 не надавав.

Із письмових пояснень свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , відібраних на місці події вбачається, що у їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку.

Наведені пояснення свідків, узгоджуються між собою та об`єктивно підтверджуються наявними у адміністративних матеріалах доказами, зокрема даними протоколу про адміністративне правопорушення, відеозаписом з відеореєстратора з нагрудної камери поліцейського.

У матеріалах справи відсутні будь-які зауваження ОСОБА_1 чи свідків щодо порядку прийняття відмови інспекторами поліції, оформлення протоколу.

Доводи ОСОБА_1 та його захисника Конюшка Д.Б. про відсутність в діях ОСОБА_1 складу та події правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - необґрунтовані та спростовуються дослідженими у суді документами, яким суд дав оцінку як кожному окремо так і у ї сукупності.

Так, суд першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, в повній мірі дотримався вимог закону, належним чином умотивував своє рішення.

Доводи захисника проте, що в постанові суду зазначено, що правопорушення вчинено 28.12.2019 року, а не як в протоколі 28.12.2018 року, що є підставою для скасування постанови суду та закриття адміністративного провадження, є необґрунтованими. Так, в суді апеляційної інстанції було досліджено матеріали провадження, переглянуто відеозапис з нагрудної камери поліцейського, з якого чітко вбачається, що дана подія відбулась 28.12.2018 року. В суді ОСОБА_1 не заперечував щодо дати події, яка зазначена в протоколі та встановлена в ході судового розгляду. Тому, на думку апеляційного суду, зазначена в постанові суді дата «2019 рік» - є опискою.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з будь-якими заявами до працівників поліції з приводу неправомірності їх дій не звертався, будь-яких скарг на неправомірність дій працівників поліції при складанні протоколу не подавав.

Суд апеляційної інстанції критично оцінює наданий суду тест на визначення 10 наркотичних речовин від 29.12.2018 р. о 21.49, оскільки ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності як особу, яка керуючи транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовилась, а тому наданий тест у будь-якому випадку у даному провадженні не може бути належним та допустимим доказом.

Отже, при розгляді даної справи суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення у межах апеляційної скарги не встановлено таких порушень, що унеможливили б прийняття законного та обґрунтованого рішення. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Конюшка Дениса Борисовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Оболонського районного міста Києва від 25 лютого 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Рудніченко