Справа № 365/443/19
Номер провадження: 3/365/101/19
ПОСТАНОВА

іменем України

02.10.2019 смт Згурівка Київської області

Суддя Згурівського районного суду Київської області Хижний Р.В., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Згурівського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , працездатного, працюючого, місце роботи невідоме, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

4 серпня 2019 року о 23 годині 40 хвилин поблизу будинку по вулиці Миру в с. Войтове Згурівка Київської області ОСОБА_1 керував автомобілем АЗЛК 21412, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія огляд проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, проба позитивна 0,65 проміле. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. «а» п. 2.9 ПДР України, а отже в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Виходячи з міжнародно-правових зобов`язань держави, положень ст. 8 Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року» (далі Закон), Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, дотримання принципу верховенства права є однією з основ демократичного суспільства.

У ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 р. № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі ЄСПЛ) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

ЄСПЛ з метою справедливого провадження та дотримання статті 6 Конвенції вважає, що провадження у справах про адміністративні правопорушення є кримінальними для цілей застосування Конвенції (рішення у справах «Лучанінова проти України», «Енгель та інші проти Нідерландів», «Озтюрк проти Німеччини», «Лутц проти Федеративної Республіки Німеччини», «Лауко проти Словаччини» та ухвалу щодо прийнятності у справі «Рибка проти України»).

Крім того, відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» (п. 21) Уряд України визнає карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Прокурор, повідомлений про розгляд справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, на розгляд справи не з`явився.

У судові засідання 21.08.2019, 02.09.2019 та 13.09.2019 ОСОБА_1 не з`явився, був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. ст. 268, 277-2 КУпАП про причини неявки не повідомив. Суд не має даних про вручення йому судової повістки на 02.10.2019. Проте суд, виходячи з зазначених вище правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутність.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників провадження про адміністративне правопорушення фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.

Відповідно до пп. «а» п. 2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Частиною 3 ст. 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.

Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп`яніння містить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858.

Частина 1 статті 130 КУпАП встановлює відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винність ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння беззаперечно підтверджується даними протоколу серії ОБ № 083299 (а.с.3), результати алкотестеру «Драгер», проба позитивна 0,65 проміле (а.с.2), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, в якому ОСОБА_1 власноручно зазначив, що з результатами огляду згоден (а.с. 4), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с.6,7).

У протоколі серії ОБ № 083299 ОСОБА_1 надав письмові пояснення, де зазначив, що приймав ліки (а.с.2).

Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у Згурівській ЦРЛ ОСОБА_1 відмовився (а.с.5).

Згідно з довідкою, виданою Згурівським ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області 06.08.2019, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідчення водія не видавалося (а.с. 8) та під час складення протоколу не вилучалось, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не отримував (а.с.2).

Відповідно до наявної у матеріалах справи довідки Згурівського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області від 06.08.2019, ОСОБА_1 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу 510,00 грн (а.с.9).

Суд вбачає за можливе визнати достатньо обґрунтованими зібрані у справі докази в їх сукупності, які підтверджують винність ОСОБА_1 як особи, яка керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, які узгоджуються між собою.

Призначаючи вид стягнення, який необхідно накласти на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, необхідно врахувати те, що він є особою працездатного віку, працює, протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, не вбачається, тому на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, необхідно накласти адміністративне стягнення з врахуванням характеру та тяжкості вчиненого правопорушення, обставин події та його особи, форми та ступеня його вини, у виді штрафу без позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП, що діяла під час і за місцем вчинення правопорушення, що є достатнім для досягнення мети, передбаченої статтею 23 КУпАП, а саме щодо виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самою особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

На підставі викладеного і керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 40-1Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн 20 коп.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня вручення постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

СУДДЯ Р. В. ХИЖНИЙ