Провадження № 3/225/1718/2019
Справа № 225/6663/2019
Дзержинський міський суд Донецької області
ПОСТАНОВА
Іменем України

08 жовтня 2019 року м. Торецьк

Суддя Дзержинського міського суду Донецької області Мигалевич В.В, розглянувши матеріали, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), уродженця с.Веселе Межівського району Дніпропетровської області, навідника оператора 3-го кулеметного відділення кулеметного взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 3 ст. 172-20 та ч. 4 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дзержинського міського суду Донецької області перебуває матеріал про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП (справа № 225/6663/2019; провадження 3/225/1718/2019); та матеріал про адміністративне правопорушення передбачене 4 ст.172-11 КУпАП (справа № 225/6664/19; провадження 3/225/1719/2019) відносно ОСОБА_1 .
ОСОБА_1 03.10.2019 року о 22.00 годині в умовах особливого періоду, перебуваючи в зоні проведення ООС в м.Торецьку Донецької області, виконував службові обов`язки в стані алкогольного сп`яніння.
Так, 03.10.2019 року близько 22.00 години командуванням військової частини НОМЕР_2 на бойовому чергуванні було виявлено військовослужбовця військової служби за контрактом, солдата ОСОБА_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Він же, 04 жовтня 2019 року близько 08.00 годині в умовах особливого періоду самовільно залишив місце розташування військової частини НОМЕР_2 (м.Торецьк, Донецької області) та направився до м.Торецьк Донецької області на таксі. У період з 09.30 год. 04 жовтня 2019 року по 16.50 год. 04.10.2019 року солдат ОСОБА_1 перебував безпідставно поза розташуванням території військової частини НОМЕР_2 , де проводив час на власний розсуд, займався власними справами не пов`язаними з проходженням військової служби. Дозволу на залишення місця розташування військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_1 від командування військової частини не отримував. Рішення про самовільне залишення місця несення служби солдат ОСОБА_1 прийняв самостійно.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі , об ставники скоєння ним адміністративних правопорушень не заперечував, свою вину повністю визнав.

Дослідив матеріали справи про адміністративні правопорушення, доходжу наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тому вважаю за необхідне об`єднати справи в одне провадження.

Відповідно до ч.3 ст. 172-20 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Відповідно до ч.4 ст. 172-11 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 172-11 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб.
Вiдповiдно до статті 1 Закону України «Про оборону України» з моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 302/2014 в України триває особливий період. Скасування особливого періоду буде здійснено окремим Указом Президента України «Про демобiлiзацiю» після стабілізації обстановки на Сході України.
Зазначене положення відповідає правовій позиції Верховного Суду щодо тлумачення поняття "особливий період" сформульованій у постанові від 25.04.2018 у справі №205/1993/17-ц (касаційне провадження № 61-1664св17). У постанові зазначено, що особливий період діє в Україні від 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 "Про часткову мобілізацію"і продовжує діяти сьогодні.
Відповідно до п.3 ч.3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДНК/Т № 082 від 07.10.2019 року ОСОБА_1 03.10.2019 року о 22.00 годині в умовах особливого періоду, перебуваючи в зоні проведення ООС в м.Торецьку Донецької області, виконував службові обов`язки в стані алкогольного сп`яніння.
Так, 03.10.2019 року близько 22.00 години командуванням військової частини НОМЕР_2 на бойовому чергуванні було виявлено військовослужбовця військової служби за контрактом, солдата ОСОБА_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються довідкою КДЛ КНП «ЦМЛ» м.Торецьк № 665 від 04.10.2019 року, згідно відомостей якої встановлено вміст алкоголю у крові ОСОБА_1 04 жовтня 2019 року о 10.00 годині - 1,0 % проміле .

В своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 не заперечував факт виконання службових обов`язків в умовах особливого періоду в стані алкогольного сп`яніння.

Оскільки ОСОБА_1 , перебуваючи на військовій службі, під час виконання службових обов`язків в умовах особливого періоду, знаходився у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, доходжу висновку, що він винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДНК/Т № 081 від 07.10.2019 року ОСОБА_1 04 жовтня 2019 року близько 08.00 годині в умовах особливого періоду самовільно залишив місце розташування військової частини НОМЕР_2 (м.Торецьк, Донецької області) та направився до м.Торецьк Донецької області на таксі. У період з 09.30 год. 04 жовтня 2019 року по 16.50 год. 04.10.2019 року солдат ОСОБА_1 перебував безпідставно поза розташуванням території військової частини НОМЕР_2 , де проводив час на власний розсуд, займався власними справами не пов`язаними з проходженням військової служби. Дозволу на залишення місця розташування військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_1 від командування військової частини не отримував. Рішення про самовільне залишення місця несення служби солдат ОСОБА_1 прийняв самостійно.

Сам ОСОБА_1 в своїх письмових поясненнях не заперечує фактичні обставини вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-11 КУпАП.

Оскільки військовослужбовець ОСОБА_1 , самовільно залишив місце служби в умовах особливого періоду, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, доходжу висновку, що він винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
При визначені виду та міри покарання, суд враховує характер вчинених правопорушень, ступінь провини ОСОБА_1 , а саме те, що він вину визнає повністю, є військовослужбовцем, вчинив правопорушення в умовах особливого періоду.

З урахуванням обставин справи та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, скоєне ОСОБА_1 .

Згідно ч. 1 п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» із змінами та доповненнями військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.
На підставі викладеного, керуючись ст. 36,ч.3 ст. 172-20, ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», із змінами, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження адміністративний матеріал № 225/6663/2019 (провадження 3/225/1718/2019) про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 172-20 КУпАП та адміністративний матеріал № 225/6664/19 (провадження 3/225/1719/2019) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за 4 ст. 172-11 КУпАП, та присвоїти об`єднаному матеріалу про адміністративне правопорушення номер 225/6663/2019 (провадження 3/225/1718/2019).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 172-20, ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та на підставі ст. 36 КУпАП призначити йому стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 3655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) грн.
На підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» із змінами та доповненнями звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від сплати судового збору.
Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у пятнадцятиденний строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці. В разі оскарження постанови перебіг строку давності виконання постанови зупиняється до розгляду скарги.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський суд.

Суддя :