28.02.2019 Провадження №3/331/46/2019
Єдиний унікальний номер 331/6840/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Пивоварова Ю.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, не працюючої, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 078366 19.12.2018 року о 01 годині 50 хвилини, біля будинку на Набережній магістралі, неподалік буд. № 5 по вул. Козачій в м. Запоріжжі ОСОБА_1 керувала автомобілем «Hyundai Accent», д.н.АІ8868НС, перебуваючи з ознаками наркотичного спяніння (розширені зіниці очей, що не реагують на світло; порушення мови; порушення координації рухів; поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовилась у присутності двох свідків, чим порушила п. 2.5. Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_2 провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнали, пояснивши суду, що 19.12.2018 року ОСОБА_1 їхала за кермом автомобілю НОМЕР_1, з м. Запоріжжя у м. Київ. За домовленістю ОСОБА_1 підвозила до Києва кількох раніше не знайомих їй людей. На Набережній магістралі їх зупинила Національна Гвардія, стали підозрювати, що вона перебуває у стані наркотичного спяніння, після чого викликали екіпаж патрульної поліції. Дівчина-співробітник поліції попросила її вийти з автомобілю, після чого стала стверджувати, що вона перебуває у стані наркотичного спяніння та запропонувала проїхати до закладу охорони здоровя для проведення обстеження, вона погодилась. Але коли їй стало відомо, що треба залишати своє авто та їхати до медичного закладу на автомобілі патрульної поліції, відмовилась, оскільки мала залишити своє авто незнайомим особам. Крім того, вона поспішала у Київ та їй не було розяснено наслідків відмови від проходження огляду. На місці зупинки її ніхто не обстежував, жодних маніпуляцій не проводили. Чому співробітники поліції вирішили, що вона перебуває у стані спяніння, їй не відомо, жодних наркотичних засобів вона не вживала. Також зазначила, що поняті були запрошені вже наприкінці, відеореєстратор патрульні постійно вимикали. Крім того, зауважила, що не згодна із часом, відображеним в протоколі. Було близько 03 години ночі. Після складання протоколу вона на своєму авто одразу поїхала до медичного закладу на вул. Сєдова та пройшла обстеження. Згідно висновку лікаря ОСОБА_1 не перебувала у стані наркотичного спянніня. Тому просила закрити провадження щодо неї через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що він за попередньою домовленістю їхав разом із ОСОБА_1 на її авто у м. Київ, їх зупинили військові, потім приїхала патрульна поліція. ОСОБА_1 звинуватили у тому, що вона перебуває у нетверезому стані. Запропонували їй поїхати в медичний заклад, на що вона погодилась, але коли зрозуміла, що це надовго, відмовилась. Все відбувалось дуже довго. Зазначив, що поліцейській, ймовірно, навмисно затягували процес. Також зауважив, що автомобіль з київською реєстрацією, на його думку, може виглядати підозріло. Одразу після складання протоколу вони з ОСОБА_1 поїхали до медичного закладу на вул. Сєдова, де ОСОБА_1 пройшла медичне обстеження, результат якого був негативний.

Вислухавши пояснення правопорушника та представника, свідка, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу наступних висновків.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, в судовому засіданні ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_3пояснили, що ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції погодилась пройти медичне обстеження, однак, дізнавшись, що на своєму авто вона проїхати до медичного закладу не може, відмовилась.

З відеозапису, продемонстрованого в судовому засіданні, вбачається, що о 00:55 хвилин автомобіль Національної Гвардії рухається за авто ОСОБА_1, коментують що автомобіль на дорозі поводить себе дивно. Потім побачили на руках водія собаку. О 01:11 ОСОБА_1 зупинили працівники поліції та почали з нею спілкуватись, зауважили, що в неї наявні ознаки наркотичного спяніння, у звязку із чим запропонували проїхати до медичного закладу для проведення обстеження. ОСОБА_1 погоджується, однак через деякий час відмовляється їхати на обстеження на автомобілі поліції. Після цього запрошують понятих, складають пояснення. О 02:27 встановлюють ПІБ правопорушника. Згідно висновку щодо результатів медичного огляду № 5698, складного о 4:30 годині 19.12.2018 року, ОСОБА_1 у стані наркотичного спяніння не перебуває.

Так, оскільки згідно наданих в судовому засіданні пояснень ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3, які підтверджені продемонстрованим в судовому засіданні відеозаписом, ОСОБА_1 надала згоду на проходження медичного обстеження на стан наркотичного спяніння, проведення якого на місці є неможливим, була вимушена відмовитись від його проведення з обєктивних підстав а саме неможливості залишення авто із сторонніми людьми, які раніше не були їй відомі, враховуючи те, що ОСОБА_1 одразу після складання протоколу самостійно дісталась медичного закладу та пройшла медичне обстеження, результат якого був негативний, суддя доходить висновку, що ОСОБА_1 виконала вимогу працівника поліції щодо проходження медичного обстеження, а підозра її в перебуванні у стані наркотичного спяніння не підтвердилась.

Крім того, суддя зазначає, що фактично на відеозаписі подій не зафіксовано самого обстеження водія та зазначення, які саме ознаки наркотичного сп"яніння виявлені у ОСОБА_1, той факт, що сторонні особи вважали дії водія "дивними" під час керування транспортним засобом не можуть бути взяті до уваги під час вирішення питання про винуватість ОСОБА_1

У п. 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі Кобець проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм поза розумним сумнівом. Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

За таких обставин, враховуючи відсутність об"єктивних та безсумнівних доказів факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а також нез"явлення до суду у якості свідка представників патрульної поліції, які складали протокол, на вимогу суду, доходжу висновку, що підстав для притягнення ОСОБА_1до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не вбачається через відсутністі у її діях складу адміністративного правопорушення.

У відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 221, 247, 283-285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1щодо притягнення її до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, - закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена учасниками процесу протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги, а також прокурором у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Суддя: Ю.О. Пивоварова