Справа № 419/2014/19
Провадження № 33/810/163/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Сєвєродонецьк 01 жовтня 2019 року

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Луганського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу захисника Циби Д. М. в інтересах правопорушника ОСОБА_2 на постанову судді Новоайдарського районного суду Луганської області від 07 серпня 2019 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, не працюючого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 204-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 2550 гривень.

Легковий автомобіль НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 - повернуто власнику ОСОБА_3 .

Товар: сир "Комо Російський 50%", загальною вагою 87,5 кг, харчову біодобавку "Тримікозин" у кількості 96 л, харчову біодобавку "Докситил" у кількості 56 кг, харчову біодобавку "Альбувир" у кількості 40 л - конфісковано в дохід держави.

Стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 384,20 гривень

ВСТАНОВИВ

Зі змісту постанови судді вбачається, що 14.07.2019 о 15.30 годині ОСОБА_2 , повторно протягом року, намагався незаконно перемістити через незаконну переправу на р. Сіверський Донець біля с. Трьохізбенка Новоайдарського району Луганської області в напрямку м. Слов`яносербськ, що знаходиться на непідконтрольній українській владі території, вантаж, а саме: сир "Комо Російський 50%" загальною вагою 87,5 кг, харчову біодобавку "Тримікозин" у кількості 96 л, харчову біодобавку "Докситил" у кількості 56 кг, харчову біодобавку "Альбувир" у кількості 40 л з метою реалізації та отримання прибутку, чим порушив вимоги постанови Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) від 01.03.2017 № 99 «Про затвердження Порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції» (далі - Порядок).

В заяві про поновлення строку апеляційного оскарження захисник вказує про поважність його пропуску, оскільки оскаржувана постанова була винесена суддею 07.08.2019 за відсутності порушника. Про вказану постанову дізнались 20.08.2019, після чого 23.08.2019 була подана апеляційна скарга.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову судді у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення. Вважає, що при винесенні даної постанови суддею були порушені норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зазначає, що ОСОБА_2 не вчиняв адміністративного правопорушення, яке передбачене ст. 204-3 КУпАП. ОСОБА_2 14.07.2019 особисто не переправляв ніяких речей. В матеріалах справи відсутні докази переміщення товарів ОСОБА_2 . При цьому обставини правопорушення, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають диспозиція ст. 204-3 КУпАП. Посилається на Указ Президента України від 30.04.2018 № 116/2018 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30.04.2018 «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях», яким було завершено проведення широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях, що повністю спростовує дії ОСОБА_2 . Окрім того в матеріалах справи відсутні відомості про перебування ОСОБА_2 відповідно до абз 2 п.4 Порядку поза межами території контрольного пункту в`їзду/ виїзду. Посилається на пояснення ОСОБА_2 , який той надав під примусом працівникам ДФС, що він намагався переправити зазначені в додатку до протоколу речи, за 1000 гривень. Дана обставина вказує на те, що зазначений товар не належить ОСОБА_2 . За таких обставин, згідно з ст. 29 КУпАП суддя на мав права конфісковувати вказані предмети. При цьому біодобавки ОСОБА_2 не мав наміру переправляти на непідконтрольну територію владі України, оскільки вони належали зовсім іншій людині, а саме ОСОБА_4 , який є ветеринарним лікарем та здійснює свою професійну діяльність на території підконтрольній владі України. Працівники ДФС ОСОБА_2 права не роз`яснювали, внаслідок чого він був позбавлений права на захист. На переконання захисника працівниками ДФС, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, порушили порядок вилучення та передачі на зберігання речей. Зауважує, що вартість товару, працівниками ДФС визначена з порушеннями вимог чинного законодавства, оскільки оцінка майна не була проведена спеціальною комісією, за спеціально встановленими правилами. Посилається на порушення вимог ч. 3 ст. 276 КУпАП, оскільки ОСОБА_2 не було повідомлено про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, що позбавило його право користуватися правами, що передбачені законом. Заява ОСОБА_2 про розгляд справи за його відсутність, що датована до направлення справи до суду, не є підставою для розгляду справи у відсутність особи.

Апеляційна скарга на постанову судді першої інстанції подана захисником після закінчення 10-ти денного строку на апеляційне оскарження, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП. Проте клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження містить посилання на обставини, які є поважними, у зв`язку з чим вважаю за необхідне поновити строк апеляційного оскарження постанови судді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника, який підтримав вимоги апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

У відповідності зі ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 не був присутнім в судовому засіданні при розгляді у відношенні нього справи про адміністративне правопорушення.

Наявність в матеріалах справи його заяви від 14.07.2019 про розгляд протоколу про адміністративне правопорушення за його відсутність, що була складана до направлення справи до суду, не звільняє від обов`язку повідомити особу, що притягається до адміністративної відповідальності про місце і час розгляду справи.

Утім ці вимоги закону виконані не були.

Водночас зазначені порушення закону були усунуті в апеляційному суді, справа була розглянута в присутності захисника.

При цьому апеляційний суд прийшов до висновку, що розгляд справи за відсутності ОСОБА_2 не вплинув на правильність прийнятого рішення, що оскаржується.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ст. 204-3 КУпАП наступає за порушення порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції.

Пунктом першим Порядку, передбачено, що цей Порядок визначає правовий режим переміщення товарів, у тому числі тих, що визнані в установленому порядку гуманітарною допомогою, до району або з району проведення антитерористичної операції (через лінію зіткнення та/або в її межах) та поширюється на фізичних осіб і суб`єктів господарювання, які здійснюють такі переміщення.

Пункт дев`ятим цього Порядку встановлено, що фізичні особи здійснюють переміщення товарів у ручній поклажі та/або супроводжуваному багажі автомобільним транспортом за переліком та обсягами (вартість, вага, кількість), що затверджуються МТОТ. Пунктом десятим визначено, що суб`єкт господарювання для переміщення товарів повинен бути включений до переліків суб`єктів господарювання, які здійснюють переміщення товарів, відповідно до цього Порядку. Форми таких переліків визначаються рішенням координаційного центру.

Наказом Міністерства з питань тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб від 24.03.2017 № 39 «Щодо затвердження переліку та обсягу товарів, дозволених для переміщення до/з гуманітарно-логістичних центрів та через лінію зіткнення», встановлені такі обсяги товарів (крім особистих речей та підакцизних товарів), що переміщуються фізичними особами: через лінію зіткнення з неконтрольованої території на контрольовану територію та у зворотному напрямку - товари, сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10 000 гривень та сумарна вага яких не перевищує 75 кг на одну особу.

Системний аналіз нормативно-правових актів, що регулюють порядок переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції, дає підстави констатувати встановлення обмежень щодо переміщення товарів через лінію розмежування цих районів.

Законодавцем встановлені обмеження переміщення товарів щодо ваги та вартості.

Матеріалами справи достовірно підтверджено, що ОСОБА_2 здійснив дії, що спрямовані на переміщення товарів, сумарна фактурна вартість яких значно перевищує еквівалент 10 000 гривень через лінію розмежування, тобто поза межами автомобільного дорожнього коридору, не через контрольний пост в межах цього дорожнього коридору.

За таких обставини виключалась можливість підрозділами, що здійснюють державний контроль, здійснити контроль за переміщенням та пропуск на тимчасово неконтрольовану територію транспортного засобу, товару.

Стороною захисту не надано доказів, що товар, який перевозився до району проведення антитерористичної операції в порушення встановленого Порядку, не перевищує еквівалент 10 000 гривень, тому в супереч доводам захисника щодо не проведення оцінки товару спеціальною комісією, за спеціально встановленими правилами, це не є підставою для закриття справи за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, необхідно визнати, що ОСОБА_2 , який намагався незаконно перемістити через переправу на р. Сіверський Донець в напрямку м. Слов`яносерськ (непідконтрольна Україні територія), порушив порядок переміщення товарів до району проведення антитерористичної операції, тому відповідні доводи апеляційної скарги про відсутність в його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 204-3 КУпАП - безґрунтовні.

Вказані обставини підтверджуються наявними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення № 181 від 14.07.2019, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , згідно з якими він не заперечував, що здійснював дії, що були спрямовані на переміщення товару (твердий сир і харчові біодобавки)поза відповідним пунктом пропуску до району проведення антитерористичної операції.

Протокол про адміністративне правопорушення № 181 від 14.07.2019 містить відмітку про роз`яснення ОСОБА_2 його прав, що передбачені ст. 268 КУпАП, тому апеляційний суд не вбачає порушення його права на захист.

Посилання в апеляційній скарзі на Указ Президента України від 30.04.2018 № 116/2018 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30 квітня 2018 року «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях», яким було завершено проведення широкомасштабної антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях, як на окрему підставі для скасування постанови судді, є безпідставними, оскільки нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, не був скасований.

В матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_2 надав пояснення працівникам ДФС під примусом, тому посилання на це в апеляційній скарзі є надуманим.

Адміністративне стягнення ОСОБА_2 накладено відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, тобто в межах установлених ч. 2 ст. 204-3 КУпАП, зокрема щодо накладення обов`язкового додаткового стягнення у вигляді конфіскації товарів, що були предметом цього правопорушення.

Посилання в апеляційній скарзі на неможливість, у даному випадку, конфіскації зазначеного товару, оскільки він не належить порушнику, згідно з ст. 29 КУпАП, є необґрунтованим.

За встановленими обставинами справи встановлено, що як ОСОБА_2 , так і власники цього майна, мали на меті порушити порядок переміщення товарів до району проведення антитерористичної операції. Отже обмеження права власності в цій справі та прийняття рішення про конфіскацію товару відповідає вимогам закону.

При цьому доводи апеляційної скарги, що біодобавки належать ОСОБА_4 , який ветеринарним лікарем та здійснює свою професійну діяльність на території підконтрольній владі України, отже цей товар ОСОБА_2 не намагався незаконно перемістити до району проведення антитерористичної операції, спростовуються його письмовими поясненнями, що містяться в матеріалах справи.

Так само доводи захисника про порушення працівниками ДФС порядку вилучення та передачі на зберігання речей під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не спростовують правильний висновок судді про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-3 КУпАП.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Поновити захиснику Циби Д.М. в інтересах правопорушника ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження постанови судді Новоайдарського районного суду Луганської області від 07 серпня 2019 року.

Апеляційну скаргу захиснику ОСОБА_5 . в інтересах правопорушника ОСОБА_2 залишити без задоволення, постанову судді Новоайдарського районного суду Луганської області від 07 серпня 2019 року - без змін.

Постанова набирає чинності негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук