Справа № 482/1050/19
Номер провадження 3/482/550/2019
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 жовтня 2019 року м. Нова Одеса

Суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області Баранкевич В.О., за участю секретаря судового засідання Андрусенко В.А., прокурора Хмельова А.С., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Себине Новоодеського району Миколаївської області, громадянки України, працюючої ФОП ОСОБА_2 , зареєстроване та фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 153 від 31 травня 2019 року, ОСОБА_1 звинувачується у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП , а саме в тому, що 15.12.2016 наказом виконуючого обов`язки начальника Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області № 344-к, ОСОБА_1 з 16.12.2016 призначено на посаду спеціаліста відділу у Новоодеському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області.

В подальшому 15.08.2017 ОСОБА_1 було звільнено з посади спеціаліста відділу у Новоодеському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області у порядку переведення до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 , відповідно до частини третьої статті 86 Закону України «Про державну службу» та пункту 5 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України згідно наказу начальника Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області № 489-к від 11.08.2017.

Відповідно п.1.1 посадової інструкції спеціаліст відділу у Новоодеському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області належить до категорії спеціалістів (категорія «В» посад державної служби).

Згідно ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені в п. 1 ст.3 цього ж Закону (підпункт В - державні службовці), зобов`язані щорічно до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корурції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік. ОСОБА_1 зобов`язана була подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, наступного року після звільнення не пізніше 01.04.2018.

Оглядом публічної сторінки Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування встановлено, що ОСОБА_1 декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після звільнення подала лише 04.05.2018, чим допустила порушення встановленого строку подання декларації після звільнення.

В подальшому 20.05.2019 зроблено скріншот сторінки веб-сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим підтверджено несвоєчасне подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після звільнення.

Також було отримано лист з ознайомленням про спеціальні обмеження, встановлені ЗУ «Про запобігання корупції» який засвідчений особистим підписом ОСОБА_1 ..

Крім того, ОСОБА_1 раніше вже подавала електронні декларації, щорічну за 2016 рік, як спеціаліст відділу у Новоодеському районні Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, що свідчить про обізнаність ОСОБА_1 з положеннями ЗУ «Про запобігання корупції».

Водночас з Національного агентства з питань запобігання корупції отримано послідовність дій декларанта ОСОБА_1 в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, де вказана робота з подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік ОСОБА_1 розпочата лише 04.05.2018. Можливо зробити висновок, що до 04.05.2018 ОСОБА_1 не вчиняла жодних дій, спрямованих на своєчасне подання декларації за 2017 рік. Згідно послідовності дій ОСОБА_1 декларація за 2017 рік фактично подана 04.05.2018 о 21:50 шляхом натискання кнопки «Подати декларацію» та о 21:51 підтверджено її подання через електронний цифровий підпис.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 не мала поважних причин подати електронну декларацію з порушенням визначених законодавством строків.

ОСОБА_1 в судовому засіданні факт подання нею електронної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік 04.05.2018 р. не заперечувала.

Відповідно письмовим поясненням ОСОБА_1 , доданим до протоколу про адміністративне правопорушення № 153 від 31.05.2019 року нею вказувалося на відсутність умислу на неподачу вказаної декларації або на приховання доходів чи майна внаслідок її неподання. Неподання декларації згідно з поясненнями ОСОБА_1 сталося внаслідок того, що в неї був відсутній електроний ключ.

Прокурор просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 повідомила, що вона не мала наміру ухилятися від подачі декларації та укривати свої доходи. Пояснила, що 31.03.2018 року вона направила електронний лист на адресу НАЗК, в якому просила змінити електронну поштову скриньку. Відповідь отримала тільки 04.05.2018 року. В той же день нею подано декларацію. На підтверлження своїх слів ОСОБА_1 надала суду скріншоти переписки.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та прокурора Хмельова А.С., вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», корупційним правопорушенням є діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Суть корупційного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП, полягає в порушенні вимог фінансового контролю, тобто у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на ухилення від подання чи несвоєчасне подання декларації, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Аналіз вказаних норм призводить до висновку, що обов`язковим елементом об`єктивної сторони правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП, є умисна дія. А тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобов`язані довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, саме умислу спрямованого на ухилення від подання чи несвоєчасне подання декларації, з наявним особистим інтересом чи інтересами третіх осіб.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 р. та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01.11.1950 р., ратифікованою Україною, Рішення Конституційного Суду України № 23 рп/2010 тлумачення положень ч. 1 ст 14 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Тобто, особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотнє.

Проте, твердження ОСОБА_1 , яка у поясненнях до протоколу про адміністративне правопорушення № 153 від 31.05.2019 р., так і в ході судового засідання, послідовно стверджувала про відсутність умислу на неподання Декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік та намірів приховати будь-які доходи чи майно, не спростовані.

Ці пояснення ОСОБА_1 суд вважає достовірними, оскільки вони не спростовані ані органом, уповноваженим на складання адміністративних корупційних протоколів під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ані прокурором в ході його судового розгляду.

Сам по собі факт несвоєчасного подання відповідної декларації за 2017 рік протягом 34 днів за відсутністю належних та достовірних доказів спрямованості умислу ОСОБА_1 на несвоєчасне подання електронної декларації чи ухилення від її подання з наявним особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, не містить складу корупційного правопорушення.

Доказів існування прямого умислу, спрямованого на ухилення від подання чи на несвоєчасне подання декларації, з особистим інтересом чи інтересами третіх осіб у ОСОБА_1 суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 172-6 КУпАП, підлягає закриттю із-за відсутності складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Новоодеського районного суду

Миколаївської області В.О.Баранкевич