ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження: 23-з/818/9/19 Доповідач Кружиліна О.А.
Справа № 4818/33/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Кружиліної О.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Цілюрика В.П. по справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 175, 185, частиною 1 статті 130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 ,-

в с т а н о в и в :

24 вересня 2019 року ОСОБА_1 подано заяву про відвід судді Цілюрика В.П. на підставі пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод задля неупередженого та об`єктивного розгляду справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 175, 185, частиною 1 статті 130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , в якій він посилався на те, що суддею Цілюриком В.П. вже винесено, на його думку, незаконне рішення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності у справі № 645/890/19. Вважає, що вказаний суддя не може неупереджено розглянути ще один протокол про адміністративне правопорушення. Крім того, він не може отримати копію рішення по справі 645/890/19 на протязі місяця, станом на 24.09.2019 копія судового рішення відсутня в канцелярії.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи поданої ОСОБА_1 заяви про відвід, вважаю, що заява про відвід судді Цілюрика В.П. задоволенню не підлягає з наступних підстав.

16 травня 2019 року до Харківського апеляційного суду надійшла справа про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 175, 185, частиною 1 статті 130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 .

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 серпня 2019 року визначено головуючим Цілюрика В.П.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При вирішенні справи «Білуха проти України» Європейський суд з прав людини у пункті 49 рішення з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

У пункті 52 цього ж рішення щодо об`єктивного критерію зазначено, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Згідно зі статтею 9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак.

Суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, визначених процесуальним законом.

Частиною 2 статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

Виходячи з зазначених положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та практики Європейського суду з прав людини, прихожу до висновку, що доводи заяви ОСОБА_1 щодо упередженості та необ`єктивності судді Цілюрика В.П. при розгляді справи про адміністративне правопорушення є необґрунтованими та безпідставними.

Незгода ОСОБА_1 з процесуальним рішенням, що було прийнято суддею Цілюриком В.П. у справі за № 645/890/19 та неотримання копії судового рішення у цій справі не може бути підставою для відводу.

Будь-яких посилань на наявність суб`єктивного критерію, тобто вчинення суддею дій, які б свідчили про прояви упередженості чи небезсторонності судді Цілюрика В.П., заявником не наведено та не підтверджено належними доказами.

З огляду на викладене, заява ОСОБА_1 про відвід судді Цілюрика В.П. задоволенню не підлягає.

Керуючись п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 6, 8, 9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Цілюрика В.П. по справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 175, 185, частиною 1 статті 130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.А. Кружиліна