ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року місто Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі судді Шигірта Ф.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Краматорського міського суду Донецької області від 28 серпня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови, 02 червня 2019 року о 08 годині 55 хвилини в місті Краматорську, по вул. Кіма, біля буд. 2, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ Daewoo СВ 110, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, від продуття спеціального медичного засобу «Драгер» ARHB V0557 та проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ст.130 ч.1 КУпАП.

З постановою не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки справу розглянуто без його участі та постанову про притягнення до відповідальності він одержав лише 11 вересня 2019 р. Зазначає, що постанова є незаконною та необґрунтованою. Працівники поліції не надали ОСОБА_2 копію протоколу про адміністративне правопорушення. Вказує, що не керував автомобілем, а чекав в ньому свого батька. Поліцейський не встановивши особу, яка керувала транспортним засобом, вимагав від ОСОБА_3 пройти огляд на стан сп`яніння, хоча він не був водієм автомобіля. Також поліцейським не надано сертифікату відповідності та повірки робочого засобу вимірювальної техніки. Акт огляду на місці події поліцейськими складений не був.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить телефонограма (а.с. 54)

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно з положеннями КУпАП строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що оскаржувану постанову ухвалено суддею 28 серпня 2019 року без участі в судовому засіданні ОСОБА_1 (а.с. 37). Цього ж дня, захисником було надано заяву про перенесення розгляду справи, оскільки ОСОБА_1 перебуває на стаціонарному лікуванні. На підтвердження вказаної обставини додано довідку лікаря (а.с.35-36).

Таким чином, матеріали справи підтверджують доводи апелянта про те, що йому не було відомо про ухвалену постанову, тому строк на апеляційне оскарження постанови від 28 серпня 2019 року підлягає поновленню, оскільки пропущений з поважних причин.

Відповідно до ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Проте суд першої інстанції проігнорував наведені вимоги Закону та розглянув справу без участі ОСОБА_1 , за умови, що його захисником надано клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку з перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні з доданням до клопотання довідки з лікарні. Таке порушення є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Що стосується доводів апелянта про недоведеність вчинення ним правопорушення за обставин наведених у постанові, вони не знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду постанови.

Так, відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Обставини встановлені судом першої інстанції підтверджуються матеріалами справи. Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 026838 від 02 червня 2019 року, який містить пояснення останнього про відмову у проходженні медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Вимогами ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд водія, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів у присутності 2-х свідків. У разі незгоди водія на проведення вказаного огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Інструкцією про порядок про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Пунктами 6 та 7 розділу 1 вказаної Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерського-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться у найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП. У разі встановлення стану сп`яніння, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду на стан сп`яніння за результатами огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом 2-х годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності 2-х свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ґрунтується на тому, що останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, тобто на місці зупинки та у медичному закладі, у зв`язку з чим у працівників патрульної поліції не виникало обов`язку складати акт огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 , що працівники поліції не надали сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом ВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Як вбачається з протоколу, поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору та проведення такого огляду в медичному закладі. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду як на місці зупинки так і в медичному закладі в присутності двох свідків. Зазначене ОСОБА_6 підтвердив власноруч в протоколі, тому у поліцейських не було обв`язку надавати сертифікати відповідності та свідоцтво про повірку технічного засобу який ними не використовується (а.с. 2).

Твердження ОСОБА_7 про те, що він не керував транспортним засобом, а лише сидів у ньому спростовуються матеріалами справи, та розцінені судом апеляційної інстанції як намагання уникнути відповідальності.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення, а саме графи пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення ОСОБА_8 власноручно написано: «в больницу ехать отказуюсь, продувать алко-тестер драгер не буду». ОСОБА_9 у протоколі не заперечував факт керування транспортним засобом, не зазначав, що лише сидить в автомобілі, чекаючи свого батька.

Таким чином апеляційний суд дійшов висновку про винність ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП. Однак, враховуючи, що строк накладання адміністративного стягнення, передбачений ст.38 КУпАП сплинув, провадження у справі на підставі п.7 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 289, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Краматорського міського суду Донецької області від 28 серпня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення передбачене ст.130 ч.1 КУпАП щодо ОСОБА_1 скасувати.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ст.130 ч.1 КУпАП закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: