ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №644/5326/18 Суддя 1-ї інстанції: Бугера О.В.
Провадження № 33/818/5/19
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.02.2019 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., за участю захисника особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_2 - адвоката Калінчука Андрія Олександровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 - адвоката Калінчука А.О. на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05.10.2018 року у відношенні ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05.10.2018 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 16.07.2018 року о 03:30 у м. Харкові, на перехресті вул. 12 квітня та пр. Московського, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Opel Vectra, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 та в закладі охорони здоров'я КЗОЗ ХОНД в порушення вимог п. 2.5 правил дорожнього руху України відмовився в присутності двох свідків.

Дії водія ОСОБА_2 враховуючи постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06.06.2017 року кваліфіковані за ч. 2 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням, захисник ОСОБА_2 - адвокат Калінчук А.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05.10.2018 року скасувати.

В апеляційній скарзі вказує на те, що суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду та істотні порушення норм процесуального права.

Зазначив, що суд необґрунтовано відмовив в задоволенні клопотань про направлення адміністративного матеріалу на доопрацювання, про виклик свідків, а також безпідставно розглянув провадження за відсутності ОСОБА_2, чим порушив його право на надання пояснень та заперечень.

Вказав, що протокол про адміністративне правопорушення є недійсним, оскільки не містить пояснень ОСОБА_2 та його підпису, а також відсутні дані щодо повноважень посадових осіб на складання зазначеного протоколу, відсутня інформація про стан та строк закінчення дії приладу Drager Alcotest 6820.

Наголошує, що в протокол про адміністративне порушення безпідставно складений за ч. 3 ст.130 КУпАП, оскільки ОСОБА_2 на станом на 16.07.2018 року вчинив лише одне порушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника Калінчука А.О., який підтримав вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Апеляційним судом не встановлено порушень суддею суду першої інстанції вимог вказаної правової норми.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні вимог апелянта апеляційний суд виходить з того, що в судовому засіданні було досліджено наявний в матеріалах справи відеозапис, згідно якого встановлено, що працівниками поліції ОСОБА_2 було запропоновано пройти тест на встановлення стану алкогольного сп'яніння, та повідомлено про наслідки відмови від проходження огляду в присутності свідків.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_2 вже не був водієм автомобіля апеляційний суд відкидає, оскільки згідно письмових пояснень вбачається, що ОСОБА_2 було зупинено працівниками поліції, коли він керував автомобілем з іноземною реєстрацією, і на їх вимогу він надав документи на автомобіль. Його було повідомлено про порушення Правил дорожнього руху, а саме проїзд на червоний сигнал світлофору та складено відповідну постанову. У зв'язку з тим, що при собі він не мав паспорта працівники поліції відвезли його до дому де ОСОБА_2 взяв паспорт та разом з працівниками поліції повернулись на місце стоянки його транспортного засобу, де йому повідомили що складуть протокол за ст. 130 КУпАП, якщо не буде згоден з вказаним вище порушенням. Після того, як працівники поліції сказали що він знаходиться в стані алкогольного сп'яніння, він почав хвилюватися та відмовився підписувати протокол та вказав що нікуди з ними не поїде, та не буде проходити алкотест.

Такі пояснення спростовують доводи апеляційної скарги та свідчать, що ОСОБА_2 пропонувалось проти огляд на встановлення стану сп'яніння як на місті його зупинки, так і в закладі охорони здоров'я, та про порушення ним вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, відповідно до якого водій зобов'язаний на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суд зауважує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров'я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов'язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп'яніння.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння; а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння. Вказані обставини повністю спростовують доводи апеляційної скарги.

Доводи щодо безпідставного складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.3 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд також до уваги не бере, оскільки судом першої інстанції цим обставинам дана оцінка, і дії ОСОБА_2 кваліфіковано на ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Таким чином апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №180508 від 16.07.2018 року, поясненнями свідків ОСОБА_4,ОСОБА_5, наявним в матеріалах справи відеозаписом.

Таким доказам суд першої інстанції надав повну та належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови від 05.10.2018 року за доводами апеляційної скарги немає.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Посилання апелянта на те, що справу судом першої інстанції було розглянуто за відсутності ОСОБА_2, як на підставу для скасування судового рішення апеляційний суд відхиляє, оскільки матеріали справи свідчать, що останні викликався у сул дорве засідання, за його клопотанням розгляд справи переносився, і в судовому засіданні 05.10.2018 року приймав участь захисник ОСОБА_2

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката Калінчука Андрія Олександровича залишити без задоволення, а постанову судді Орджонікідзевського районного суду від 05.10.2018 року у відношенні ОСОБА_2 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду В.П. Цілюрик