ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2019 р. Справа № 414/2659/19

Провадження № 3/414/569/2019

м. Кремінна

Суддя Кремінського районного суду Луганської області Панчук М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Кремінського ВП ГУНП у Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоастрахань Кремінського району Луганської області, РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий 05 травня 2000 року Кремінським РВ УМВС України в Луганській області, громадянина України, пенсіонера, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені),

встановив:

09 вересня 2019 року о 22 год. 00 хв. ОСОБА_1 на автодорозі Н.Астрахань-Єпіфанівка керував транспортним засобом "мопед іноземний", без державної реєстрації, з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у передбаченому законом порядку у присутності двох свідків.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою визнав, вказав, що випив 300 грамів домашнього червоного вина та керував мопедом, що недавно придбав. Водійського посвідчення він не має. У вчиненому щиро розкаявся.

Крім визнання вини у судовому засіданні, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 013317 від 09.09.2019 р. та дослідженими судом доказами, зокрема актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду в присутності свідків (а.с. 2) .

Згідно постанов серії ДПО18 №№094720 та 096552 від 09.09.2019 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 6 ст. 121 та ч. 2 ст. 126 КУпАП за керування транспортним засобом без державної реєстрації та без шолома, зі слів - штраф сплачено (а.с. 3, 4), те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду, підтвердили у своїх поясненнях і свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 6,7).

Згідно довідки ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував (а.с. 8).

У зазначених матеріалах вказано, що ОСОБА_1 не виконав п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Окрім того, відповідно до ст. 16 Закону України "Про дорожній рух", водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, вважаючи на встановлені судом фактичні дані, дії ОСОБА_1 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Норми ст. 33 КУпАП вказують на те, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 є визнання вини та щире каяття у вчиненому, а ті, що обтяжують - судом не встановлено.

Відповідно до п. 28 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 р., позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

При накладенні адміністративного стягнення судом взято до уваги, що ОСОБА_1 вину визнав, у вчиненому розкаявся, обіцяв подібного не вчиняти, за відсутності посвідчення водія, а відтак, за відсутності альтернативи у видах та розмірі стягнень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384,20 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 24, 33, 34, 35, 130, 221, 276, 279, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гр ОСОБА_4 .

У разі несплати штрафу в 15-ти денний строк, штраф підлягає примусовому стягненню з ОСОБА_1 в порядку ст. 308 КУпАП у подвійному розмірі, а саме в сумі 20400,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп. на реквізити:

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду через Кремінський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя М.В. Панчук