Справа № 465/3231/18 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О.
Провадження № 33/811/30/18 Доповідач: Ревер В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, з участю ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу на постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 20 серпня 2018 року,

встановив:

цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, військовослужбовця, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП за застосовано стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Згідно постанови судді, ОСОБА_2, 27.05.2018 року о 04 год. 45 хв. у м.Винники на перехресті вулиць Кільцева Сахарова, керуючи автомобілі НОМЕР_1, не дотримався безпечної швидкості, не впорався з керуванням, в результаті чого скоїв наїзд на перешкоду, а саме електроопору, внаслідок чого автомобіль НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження, чим порушив п.12.1 ПДР України.

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати таку та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обгрунтування скарги зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення від 27.05.2018 року серії БД № 044317 не є доказом у даній справі, оскільки не стосується обставин пригоди так як складений з приводу порушення п. 2.5. Правил дорожнього руху України, та не фіксує жодної інформації щодо порушення п. 12.5 цих правил.

При цьому у протоколі зазначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності відмовилася підписати протокол, однак цей факт не засвідчено підписами свідків. Дані про те, що протокол складався у присутності свідків, у протоколі не зазначені.

Крім цього на протоколі наявні підписи у місцях де зазначається про відмову від підписання протоколу, які візуально відрізняються від підпису особи, яка складала протокол. Тобто фактично протокол підписувала невідома особа.

Відтак, протокол про адміністративне правопорушення від 27.05.2018 року серії ВД № 142853 не можна вважати доказом у даній справі, оскільки такий складено з грубими порушення чинного законодавства.

Суд також вказує, що факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 27.05.2018 року.

Згідно ст.272 КУпАП, як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі. На виклик органу (посадової особи), у провадженні якого перебуває справа, свідок зобовязаний зявитися в зазначений час, дати правдиві пояснення, повідомити все відоме йому по справі і відповісти на поставлені запитання.

Вказаною статтею підтверджується, що свідок дає пояснення по справі під час її розгляду.

Тому звертає увагу на те, що розгляд справи відбувся 20.08.2018 року, відповідно суд жодним чином не міг допитувати свідків 27.05.2018 року - в день складення протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки в цей час справа судом не розглядалася.

Наведене підтверджує, що суд в оскаржуваній постанові покликається на неналежний доказ - пояснення свідків, які не давали пояснень в суді.

За таких умов, враховуючи відсутність належно складеного протоколу про адміністративне правопорушення, відсутність інших доказів вчинення правопорушення, відсутні підстави для його притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки відсутній (незафіксований належним чином) факт вчинення адміністративного правопорушення.

За таких умов, враховуючи відсутність події і складу адміністративного правопорушення, провадження в даній справі підлягає закриттю.

Вказує, що не отримував повістки про призначення справи до розгляду на 20.08.2018 року та не розписувався про призначення справи до розгляду на вказаний час.

Що вказує на чергове порушенням чинного законодавства, зокрема права на справедливий суд та доступ до суду, яке допущене відносно нього.

Також варто відзначити, що згідно ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушенню розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушенню, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127' 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 цього Кодексу (коли правопорушення вчинено водієм), можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

В даному випадку факт вчинення правопорушення мав місце у м.Винники, яке до території Франківського району м. Львова не відноситься, на території Франківського району не проживає, відповідно справа розглянута неналежним судом.

Він не був повідомлений про розгляд справи та не брав участі у її розгляді, копії постанови в день її винесення не отримав.

Копію постанови отримано тільки 30.08.2018 року відповідно строк на її оскарження пропущено з поважних причин та підлягає поновленню.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи №465/3231/18, апеляційний суд вважає, що така до задоволення не підлягає, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

На переконання апеляційного суду цієї вимоги закону суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_2 дотримався.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, детально вивчивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

По справі всебічно, повно і обєктивно зясовано обставини при яких сталася дана дорожня пригода.

При цьому, апеляційний суд беручи до уваги дані наведені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 142853 (а.с.1), схему місця ДТП (а.с.2), опис пошкоджень транспортного засобу, інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до переконання, що дії водія ОСОБА_2, який порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху, а саме не недотримався безпечної швидкості, не впорався з керуванням в результаті чого скоїв наїзд на перешкоду, а саме електроопору, внаслідок чого автомобіль яким керував ОСОБА_2 отримав механічні пошкодження.

Факт наявності підписів у протоколі та відповідність їх підпису ОСОБА_2 апеляційним судом не перевіряється, оскільки останній відмовився від такого підпису, що підтверджується також показами свідків ОСОБА_7 (а.с.5) та ОСОБА_5 (а.с.6).

У даній справі, за клопотанням захисника було викликано та допитано у судових засіданнях апеляційної інстанції ряд свідків.

Зокрема свідок ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в апеляційному суді пояснили, що знають про те, що на час ДТП за кермом автомобіля була дівчина, однак очевидцями цього не були, оскільки прибули на місце події через певний час. При цьому, такі свідчення жодним чином не підтвердились та не приймаються до уваги.

Свідок ОСОБА_10 в судове засідання на виклик суду не зявився, однак надіслав на адресу суду пояснення в якому зазначив, що з приводу даної дорожньо-транспортної пригоди нічого пояснити не може оскільки не бачив як все відбулось, а лише випадково з вікна своєї квартири виглянув та побачив що на перехресті відбулась якась подія. Бачив 2 автомобілі та кілька людей, які розбирались у ситуації що склалась. Більше нічого з даного приводу пояснити не може.

Крім цього, захисником ОСОБА_3 28 лютого 2019 року додано до матеріалів справи пояснення свідка ОСОБА_11, який був свідком даної ДТП, та викликав працівників поліції. Оскільки працює водієм таксі, не чекав на місці пригоди приїзду працівників поліції. Хто був за кермом автомобіля «Daewoo Lanos» не бачив, та пояснити не може. Лише ствердив, що біля автомобіля було близько 3 осіб. Приблизно через 40 хв. після події йому зателефонували працівники поліції та запросили дати пояснення. Хто був водієм транспортного засобу дізнався зі слів поліцейського, які сказали що це був ОСОБА_2

Наведені пояснення свідків та доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції про керування автомобілем безпосередньо перед дорожньою пригодою саме ОСОБА_2 та наявності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Безпідставними є і доводи про порушення правил підсудності. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 особисто (а.с.7-8) повідомив працівників поліції про місце проживання, яке знаходиться на території Франківського району м.Львова.

При розгляді справи порушень вимог чинного законодавства суддею місцевого суду, які тягнули б за собою скасування постанови, про що зазначено апеляційній скарзі, не встановлено.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень накладено відповідно до санкції ст. 124 КУпАП.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

За таких обставин, постановлене у справі рішення є законним і обґрунтованим, а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 20 серпня 2018 року відносно ОСОБА_2 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду В.В.Ревер