ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"9" жовтня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої - судді Фаріонової О.М.

за участю секретаря Тимошенка О.С.

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Дорошенко А.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Дорошенко А.П. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26 липня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Миколаєва, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно постанови судді, 18 травня 2019 року о 22 год. 30 хв., водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 210994-20, державний номер НОМЕР_1 , в м. Миколаєві по пр. Богоявленському в районі будинку № 325/1, починаючи рух заднім ходом був неуважним, не врахував дорожньої обстановки, не впевнився в безпеці свого руху, не обрав безпечний боковий інтервал, внаслідок чого допустив бокове контактування зі стоячим позаду транспортним засобом CHEVROLET AVEO, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, цього ж дня ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 210994-20, державний номер НОМЕР_1 , в м. Миколаєві по пр. Богоявленському в районі будинку № 325/1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, порушення мови. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Дорошенко А.П. просить постанову скасувати та закрити провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначає, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП суддею не були враховані всі обставини справи.

Вказує на те, що ч. 1 ст. 268 КУпАП встановлено, обов`язковість розгляду справи про адміністративне правопорушення в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Зазначає, що на першому та другому судових засіданнях ОСОБА_1 . був відсутній у зв`язку із перебуванням за кордоном, про що суду було відомо (на підтвердження зазначеного було надано авіа квиток). Проте, справа все одно була розглянута без участі ОСОБА_1 .

Стверджує, що ОСОБА_1 не надавав пояснення щодо обставин справи у суді, зокрема, чи вживав останній алкоголь перед тим, як сідати за кермо. Зазначає, що на відеозапису можна почути, що ОСОБА_1 наполягає на тому, що був тверезим.

Захисник вважає, що судом безпідставно було відмовлено у задоволенні клопотання про виклик до суду свідків, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного за ч. 1 ст. 130 КУпАП. На думку апелянта, є об`єктивні сумніви щодо присутності свідків на місці складання протоколу, а також особистого надання ними письмових пояснень, що долучені до матеріалів справи. Пояснює, що на відеозаписі наявні лише ОСОБА_1 з братом та патрульні поліцейські, а інші особи - відсутні.

Захисник вказує на те, що акт огляду водія на стан сп`яніння не складався, хоча повинен був складатись. Також апелянт звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП складався о 01:36 год. в той час, як у документі зазначається інший час - 00:20 год.

Також додає, що в судовому засіданні працівник поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - ОСОБА_3 пояснив, що не бачив факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , а докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Дорошенко А.П. на підтримку поданої апеляційної скарги, допитавши свідка ОСОБА_3 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, апеляційний суд встановив наступне.

Приймаючи рішення, суддя дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Зазначені висновки судді підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №282086 від 19.05.2019 р. та схемою до нього. Як слідує зі змісту апеляційної скарги, висновки судді в цій частині апелянтом не оспорюються, а тому, виходячи з меж поданої апеляційної скарги, апеляційним судом в цій частині рішення не перевіряється.

Що стосується наведених апелянтом доводів щодо незгоди з висновками судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то ці доводи не є слушними, з огляду на наступне.

Суддею вірно встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, порушення мови та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ці висновки обґрунтовані даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №283141 від 19.06.2019 р. та зібраними по справі доказами.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, та щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення повністю узгоджуються з даними, які містяться у відеозапису, здійсненому за допомогою нагрудної камери поліцейського при його складанні.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, серії БД №283141 від 19.06.2019 р., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21011 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер та у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Суд повно та об`єктивно дослідив докази, які надані до протоколу про адміністративне правопорушення, та надав їм належну оцінку, тому доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими.

Так, суддею місцевого суду та під час апеляційного розгляду допитано свідка ОСОБА_3 - інспектора патрульної поліції, який підтвердив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та вказав, що їх екіпаж 18.05.2019 р. близько 22 год. 40 хв. прибув на місце події за викликом потерпілого - водія CHEVROLET AVEO, який повідомив про ДТП, вчинене ОСОБА_1 , внаслідок якого було пошкоджено його автомобіль. Водій ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля та за своїми зовнішніми ознаками, а саме: хитка хода, порушення мови та запах алкоголю з порожнини рота, перебував у стані алкогольного сп`яніння. Зазначив, що водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та в медичному закладі в присутності двох свідків відмовився, у зв`язку із чим в присутності свідків було складено протоколи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та за ст. 124 КУпАП. Складання протоколів відносно ОСОБА_1 більше ніж через годину після виявлення факту алкогольного сп`яніння поліцейський пояснює тим, що ОСОБА_1 через чисельні надумані причини відмовлявся надати посвідчення водія та документи на автомобіль. Тому протоколи вони склали після надання зазначених документів.

Зазначені пояснення поліцейського підтверджуються даними, що містяться на відеозаписі, що вівся під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 . Як слідує з відеозапису, працівники поліції підійшли до ОСОБА_1 , який перебував за кермом, і у останнього були явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: млява мова та хитка хода. Водій відповідав нерозбірливо, повідомляв, що в цей день він не пив, вони лише посиділи, а після того він поїхав додому, де невдало припаркувався та трохи зачепив сусідній автомобіль. Як видно з відеозапису, на вимогу працівників поліції ОСОБА_1 тривалий час з 22:44 години 18.05.2019 р. намагався віднайти свої документи та близько 00.19 години 19.05.2019 р., після надання ОСОБА_1 документів, поліцейські почали оформлювати відносно нього матеріали про вчинені адміністративні правопорушення.

Отже, встановлено, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом, оскільки він повідомив поліцейських, що повертався додому та невдало припаркувався, зачепивши сусідній автомобіль. Крім того, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 не заперечує.

Висловлені під час апеляційного розгляду доводи ОСОБА_1 про те, що після зіткнення транспортних засобів він самостійно підійшов до потерпілого ОСОБА_2 , який є його сусідом, з яким вже після зіткнення транспортних засобів нібито випив спиртне через перемир`я, і що потерпілий не викликав працівників поліції, а поліцію викликала матір потерпілого, є голослівними.

Ці доводи не підтверджені матеріалами справи, спростовуються письмовими поясненнями ОСОБА_5 , з яких слідує, що, перебуваючи вдома, почув, що спрацювала сигналізація. Підійшовши до свого автомобіля, побачив ОСОБА_1 , який перебував на місці водія, і вчинив зіткнення з належним йому(потерпілому) автомобілем. Водій нічого не міг пояснити, після чого він викликав поліцію.

Зазначені пояснення узгоджуються з даними, що надійшли від Департаменту патрульної поліції УПП в Миколаївській області, з якого слідує, що саме за викликом ОСОБА_2 був викликаний на місце пригоди екіпаж патрульної поліції.

Тому доводи апелянта про відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом не є слушними.

Також вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відповідно яким, в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Хоча свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не були допитані судом, але письмові пояснення свідків відповідно до вимог ст. 251 КУпАП є доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Твердження апелянта про те, що існують об`єктивні сумніви щодо присутності зазначених свідків на місці складання протоколу про адміністративне правопорушення, а також особистого надання ними письмових пояснень, спростовуються даними, що містяться на відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського.

З відеозапису слідує, що під час оголошення ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, фабула якого містить посилання на відмову від проходження огляду в присутності свідків, а також зазначення в протоколі прізвищ свідків та їх місце проживання, особистий підпис ОСОБА_1 у протоколі. Тому апеляційний суд вважає правильними висновки судді про те, що останній, підписуючи протокол, погодився із даними, викладеними у ньому, у тому числі проведення огляду у присутності свідків, та цей факт не заперечував.

Також апеляційний суд погоджується з висновками судді про те, що поліцейськими не було порушено процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння в частині дотримання двох годинного терміну для проведення огляду в закладі охорони здоров`я з моменту виявлення відповідних підстав.

Апеляційний суд приймає до уваги ту обставину, що ОСОБА_1 дійсно тривалий час, з посиланням на різні причин, не надавав співробітникам поліції документів на транспортний засіб та водійське посвідчення, що унеможливлювало складання відносно нього протоколів у передбачений законом час.

Твердження захисника про те, що в матеріалах справи відсутній акт огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, що на його думку є порушенням вимог Інструкції, не є слушними, з огляду на наступне.

Так, згідно п. 10 р. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейськими, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейськими, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Тобто, зі змісту зазначеної норми слідує, що акт огляду водія на стан сп`яніння складається у разі згоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів та встановлення факту сп`яніння, в той час, як ОСОБА_1 відмовився від проведення такого огляду. Отже, наявність в матеріалах справи акту огляду на стан сп`яніння під час відмови особи від проведення такого огляду не є обов`язковим.

Згідно п. 2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, досліджені судом докази свідчать про те, що своїми неправомірними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Частиною 2 статті 36 КУпАП визначено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Оскільки адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП є більш серйозним, то на ОСОБА_1 правильно накладене стягнення, передбачене санкцією цієї статті.

Хоча судове засідання в суді першої інстанції було проведено у відсутність ОСОБА_1 , але його інтереси представляв захисник Дорошенко А.П. та він скористався правом апеляційного оскарження, шляхом подачі апеляційної скарги його захисником, під час якого фактично поновлені його процесуальні права.

Прийняте суддею рішення є законним та обґрунтованим, а тому немає підстав для скасування постанови судді, про що просить апелянт.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Дорошенко А.П. залишити без задоволення, а постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26 липня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Фаріонова