Справа № 681/183/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2019 року м. Полонне

Суддя Полонського районного суду Хмельницької області Дідек М.Б., за участю адвоката - особи, відносно якої складено протокол - ОСОБА_1 розглянувши матеріали, які надійшли з Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2,

- за ч.1 ст.164 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу № 681 від 29.01.2019 року ОСОБА_3,29.01.2019 року о 10год. 10 хв. в м. Полонне на а/с на автобусі JJL д.р.н.K700 (Польша) здійснював господарську діяльність з надання послуг автобусом по маршруту «Полонне АС- Понінка» по перевезенню пасажирів без наявності ліцензії, чим порушено вимоги ст.39 Закону України «Про автомобільний транспорт».

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_2 зазначив, що ОСОБА_2 свою вину не визнає зіславшись на те, що жодної господарської діяльності він не проводив. Звернув увагу і на те, що у матеріалах справи відсутні будь які докази, на підтвердження того, що ОСОБА_2 здійснював господарську діяльність,повязану із наданням послуг автобусом, а саме відсутні пояснення свідків, які були очевидцем надання ним послуг вартісного характеру, повязаних перевезенням, чи безпосередньо отримав такі послуги від нього. Акцентує увагу на те, що наявні у матеріалах справи докази не свідчать про те, що він здійснював провадження господарської діяльності, яка передбачає діяльність субєктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Також він не є субєктом відповідальності за даним правопорушенням, оскільки відсутні дані, що він є субєктом господарювання.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення потрібно з'ясувати чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 29.01.2019 року № 681 ОСОБА_2С здійснював господарську діяльність з надання послуг автобусом по маршруту «Полонне АС- Понінка» по перевезенню пасажирів без наявності ліцензії, чим порушено вимоги ст.39 Закону України «Про автомобільний транспорт», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідальність за ч.1 ст.164 КУпАП настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Норма ст. 164 КУпАП носить бланкетний характер, оскільки у наведеній диспозиції відсилає до закону, що регулює певні види господарської діяльності, що потребує ліцензування або державну реєстрацію суб'єкта господарювання.

При цьому, як зазначено в ч.2 ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП і не може бути перекладений на суд.

Згідно вимог ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п.2 ст.6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже ст.6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно добутих доказів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст.62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарський кодекс України визначає, що така діяльність повинна бути систематичною.

Відповідно до правової позиції, визначеної у постанові Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» систематичною вважається діяльність у разі, коли надання послуг з метою отримання прибутку здійснюється протягом календарного року не менш ніж три рази. У такому випадку громадяни зобов'язані зареєструватись як суб'єкти підприємництва. При невиконанні останньої вимоги настає відповідальність за ст.164 КУпАП.

З урахуванням викладеного, протокол про адміністративне правопорушення повинен був містити дані про те, що ОСОБА_2 здійснював регулярну, постійну та суттєву діяльність по надання послуг по перевезенню пасажирів, спрямовану на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.

Однак у матеріалах справи відсутні відомості про систематичність провадження господарської діяльності, що виключає в діях ОСОБА_2 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП.

За таких обставин, відповідно до ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 164, 247, 294, 307, 308 КУпАП, суд, -

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Дідек М.Б.