ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/999/19 Справа № 199/5391/19 Суддя у 1-й інстанції - Лисенко В. О. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який є особою з інвалідністю ІІ групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 22.06.2019 о 04:00 годині по вул. Шолохова, 19 у м. Дніпрі водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Chevrolet Aveo», н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що, зі згоди водія, встановлено при проведенні огляду із застосуванням приладу «Alcotest 6820 ARHK-0072» в присутності двох свідків. Результат огляду становить 1,46 проміле, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9-а Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати а провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що існують розбіжності в матеріалах справи, а саме в постанові суду зазначено, що він керував автомобілем о 19:04 год., а у протоколі - о 04:00 год.

Крім того, в протоколі та на відеозаписі не зафіксовано факту керування автомобілем саме ОСОБА_1 Зазначає, що він не керував автомобілем, а лише слухав музику на пасажирському сидінні.

Вказує, що висновки суду першої інстанції щодо вчинення ним адміністративного правопорушення не відповідають вимогам закону, є необ`єктивними та передчасними.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити з підстав викладених у ній.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, яким місцевим судом була надана належна оцінка, зокрема: відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 204403 від 22.06.2019, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомлений, про що свідчить його підпис в протоколі та його письмові покази, відповідно до яких ОСОБА_1 зазначив: «Зупинили, коли був у дворі, про що надаю відеозаписи»; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відповідно до яких останні 22.06.2019 були запрошені в якості свідків, де у їх присутності ОСОБА_1 , який перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера, результат огляду позитивний: 1,46 проміле; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого за допомогою газоаналізатора ОСОБА_1 в присутності двох свідків пройшов огляд для визначення стану сп`яніння. Відповідно до акту огляду та роздруківки результату тесту - проба позитивна - 1,46 проміле. ОСОБА_1 власноручним підписом зазначив про свою згоду з результатами огляду на роздруківці тесту та в акті огляду, що також засвідчили своїми підписами на роздруківці тесту та в акті огляду свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; відеозаписом з нагрудних камер відеоспостереження працівників поліції, переглянутого в судовому засіданні за участі ОСОБА_1 , відповідно до якого слідує, що 22.06.2019 працівники патрульної поліції зупинили водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем «Chevrolet Aveo», н.з. НОМЕР_1 . Під час спілкування з працівниками патрульної поліції автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , перебуває на проїзній частині. Зі змісту спілкування ОСОБА_1 вбачається, що останній перебуває з явними ознаками алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 на запитання поліцейського відповідає, що він не заперечує, що вжив алкоголь, але зауважує, що рухався на автомобілі не по вулиці, а лише у дворі будинку. Далі зафіксовано, як ОСОБА_1 добровільно пройшов огляд на стан сп`яніння із застосуванням газоаналізатора в присутності двох свідків.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин по справі не вбачається.

Сукупність вищевказаних доказів та пояснення свідків, засвідчують перебування у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , що є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що в протоколі та на відеозаписі не зафіксовано факту керування автомобілем саме ОСОБА_1 та він не керував автомобілем, а лише слухав музику на пасажирському сидінні, є безпідставними, оскільки такі пояснення свого об`єктивного підтвердження не знайшли, а також спростовані відеозаписом з камери нагрудного спостереження працівника поліції, з якого слідує, що ОСОБА_1 на момент спілкування з працівниками патрульної поліції підтвердив те, що він рухався на автомобілі у дворі будинку, про що ОСОБА_1 також власноруч зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення.

Правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, вважається закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись, на що звертав свою увагу Пленум Верховного Суду України в п. 27 Постанови від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», а тому керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння у дворі багатоповерхового будинку є закінченим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апелянта, зокрема щодо розбіжностей в часі вчинення правопорушення в протоколі та постанові суду є не суттєвими, так як в першому абзаці мотивувальної частини окаржуваної постанови дійсно допущено описку, проте остання не спростовує факту вчинення особою адміністративного правопорушення в сукупності з зібраними доказами у справі. Такі доводи мають формальний характер та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а будь-яких інших доказів щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КупАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун