Провадження № 33/4808/43/19
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_3 ,представника Управління Держпраці в Івано-Франківській області ОСОБА_4

розглянувши матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 грудня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2/45А, Івано-Франківської області, підприємець, громадянин України,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу 8500 гривень, а також стягнуто судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.,-

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст.41 КУпАП, а саме відповідно до ст. 24 Кодексу законів про працю України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

17 січня 2019 року ОСОБА_2 за межами строку на апеляційне оскарження подав апеляційну скаргу на вищевказану постанову суду в якій просив скасувати постанову суду та закрити провадження по справі у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, ОСОБА_2 подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження в якому він вказує на те, що справу про притягнення його до адміністративної відповідальності було розглянуто судом без його участі, а про наявність оскаржуваної постанови суду йому стало відомо з Єдиного державного реєстру судових рішень 15.01.2019 року і просить поновити строк на оскарження постанови суду.

Вважає, що в матеріалах перевірки Управління Держпраці в Івано-Франківській області містяться відомості, що окремі фізичні особи, зазначені в акті інспекційного відвідування Управління Держпраці в Івано-Франківській області від 23.11.2018 р. №ІФ 2220/347/АВ, перебувають у трудових відносинах з іншим ОСОБА_5 Вказані документи щодо ОСОБА_6 надавались до Управління Держпраці в Івано-Франківській області та містяться у матеріалах перевірки. Проте судом дані обставини не досліджено та враховані відомості зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення №ІФ 2220/374 АВ/П/ПТЗ від 23.11.2018 року, що суперечить вимогам ст.280 КУпАП та завданням провадження про адміністративні правопорушення.

Вказує на те, що 30.11.2018 року ФОП ОСОБА_2 припинено підприємницьку діяльність, відтак як фізична особа, він не може нести відповідальність відповідно до вимог ч.3 ст.41 КУпАП за порушення вимог законодавства про працю.

Апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягає до задоволення з наступних підстав.

Перевіряючи апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на її оскарження, апеляційний суд приймає до уваги, що діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Право на апеляційний розгляд беззаперечно є важливим елементом визначеного у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на доступ до суду.

Право особи на апеляційний розгляд справи відповідним чином унормовано у національному процесуальному законодавстві, у тому числі стосовно строків та кола осіб, які мають право подати апеляційну скаргу і вказані питання нерозривно пов'язані з правом на отримання вмотивованого рішення суду першої інстанції та із позитивним обов'язком суду надати можливість брати участь у судових засіданнях.

При вирішенні питання про необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційний суд виходить із сукупності обставин, які дають можливість встановити, що особа, яка пропустила строк апеляційного оскарження з обєктивних незалежних від неї причин була позбавлена можливості своєчасно оскаржити судове рішення.

Апеляційний суд приймає до уваги обставини, які дозволяють встановити чи була особа, яка пропустила строк на оскарження судового рішення обізнана про розгляд відповідної справи судом першої інстанції, враховує процесуальну поведінку вказаної особи, як під час розгляду справи, так і після ухвалення судового рішення, оцінює поважність причин, якими обґрунтовується пропущення строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Так, з матеріалів адміністративної справи вбачається, що ОСОБА_2 отримав копію відповідного протоколу про адміністративне правопорушення в якому було зазначено про те, що вказаний протокол направляється до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, що свідчить про те, що правопорушнику було відомо про перебування на розгляді суду відповідної справи.

Апеляційний судом також встановлено, що матеріали справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.41 КУпАП надійшли до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області 30.11.2018 року і розгляд справи було призначено на 26 грудня 2018 року.

Разом з тим, суд першої інстанції розглянув справу в першому призначеному судовому засіданні без належного повідомлення ОСОБА_2 про розгляд справи, чим порушив вимоги ст.268 КУпАП.

Зі змісту клопотання про поновлення строку вбачається, що ОСОБА_2 дізнався про наявність оскаржуваного рішення з Єдиного державного реєстру судових рішень 15.01.2019 року та відразу звернувся до суду з відповідною апеляційною скаргою.

Зі змісту пояснень ОСОБА_2 вбачається, що судову повістку про виклик до суду на 26.12.2018 року він отримав тільки 24.01.2019 року.

Приймаючи до уваги, вищевказані обставини, враховуючи, що апеляційну скаргу подано з незначним пропуском встановленого законом строку, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя та права на апеляційне оскарження рішення суду, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши та дослідивши доводи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_3, які підтримали вимоги апеляційної скарги, представника Управління Держпраці в Івано-Франківській області ОСОБА_4. яка просила залишити рішення суду першої інстанції без змін, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на участь в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлено ст.268 КУпАП, відповідно до якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В матеріалах справи відсутні дані, які свідчать про те, що ОСОБА_2 у встановленому законом прядку був повідомлений про розгляд справи у суді першої інстанції.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було грубо порушено вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки він безпідставно розглянув справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, чим порушив її право на захист.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 грудня 2018 року щодо ОСОБА_2 необхідно скасувати та прийняти по справі нову постанову.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №ІФ 2220/347/ АВ/П/ПТЗ від 23.11.2018 року Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області на підставі пп. 3 п.5 Порядку здійснення державного контролю щодо додержання вимог законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 26.04.2017 року, окремого доручення Голови Державної служби України з питань праці від 10.10.2018 року № 228/4.1-18, від 28.09.2018 року № 221/4.1-18, розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.09.2018 року № 649-р, проведено інспекційне відвідування у ресторані - театрі «Кабукі» за адресою: вул. Стуса, 30-Б, м.Івано-Франківськ, де здійснює підприємницьку діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_2. В ході інспекційного відвідування 22-23.11.2018 року за місцем здійснення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ресторан - театр «Кабукі» за адресою: Стуса, 30Б, м. Івано-Франківськ) встановлено, що на робочому місці знаходились ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 ОСОБА_10, ОСОБА_11 На момент проведення інспекційного відвідування ОСОБА_7 та ОСОБА_11 виконували роботу офіціантів, ОСОБА_9 виконувала роботу посудомийника, ОСОБА_10 та ОСОБА_8С виконували роботу кухаря. Відповідно до пп. 3 п. 11 Порядку здійснення державного контролю інспекторами праці Управління Держпраці в Івано-Франківській області у зазначених працівників відібрано письмові пояснення, в якому працівник ОСОБА_11 зазначила, що працює у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з 05 листопада 2018 року на посаді офіціанта в ресторан - театрі «Кабукі» за адресою: вул. Стуса, 30Б, м.Івано-Франківськ. Режим роботи з 11:00 години до 23:00 години, два дні через два. Заробітну плату отримує в розмірі 370 грн. за один відпрацьований день. Заробітна плата виплачується два рази на місяць. Інструктаж з техніки безпеки та медичний огляд пройшла. З фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 з листопада 2018 року працівник ОСОБА_11 уклала договір цивільно-правого характеру про навчання. Працівник ОСОБА_7 письмово пояснила, що працює у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з 21 липня 2018 року на посаді офіціанта в ресторан - театрі «Кабукі» за адресою: вул. Стуса, 30Б, м.Івано-Франківськ. Режим роботи з 10:00 години до 23:00 години, вихідні згідно з графіком. Заробітну плату отримує в розмірі 370 грн. за один відпрацьований день. Заробітна плата виплачується два рази на місяць (аванс - 20 числа та зарплата 5 числа). Інструктаж з техніки безпеки пройшла. З фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 з липня 2018 року працівник ОСОБА_7 уклала договір цивільно-правового характеру. Працівник ОСОБА_9 пояснила, що працює у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з 03 листопада 2018 року на посаді посудомийника в ресторані - театрі «Кабукі» за адресою: вул. Стуса, 30Б, м.Івано-Франківськ. Режим роботи одна година на день. Оплата праці погодинна. Заробітна плата виплачується, один раз на місяць 5 числа. Інструктаж з техніки безпеки та медичний огляд пройшла. З фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 з 3 листопада 2018 року працівник ОСОБА_9 уклала цивільно-правовий договір. ОСОБА_8 надала письмове пояснення, що проходить стажування на посаду кухаря з 12.11.2018 року в ресторані - театрі «Кабукі» за адресою: вул. Стуса, 30Б, м.Івано-Франківськ. Стажування проходить з 10 години 00 хвилин до 16 години 00 хвилин через день. Заробітну плату не отримує. З фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 з 12 листопада 2018 року працівник ОСОБА_8 уклала договір цивільно-правого характеру. ОСОБА_10 письмово повідомила, що проходить стажування на посаду кухаря з 16.11.2018 року в ресторані - театрі «Кабукі» за адресою: вул. Стуса, ЗОБ, м.Івано-Франківськ. Режим роботи з 10 години 00 хвилин до 17 години 00 хвилин, з 17 години 00 хвилин до 23 години 00 хвилин, три дні через три або два дні через два дні. Заробітну плату не отримує. Попередній інструктаж проходила. З фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 з 16 листопада 2018 року працівник ОСОБА_10 уклала договір. В ході інспекційного відвідування 23.11.2018 року фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 надано договори про надання послуг з ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 ОСОБА_10, ОСОБА_11 Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, надано письмове пояснення, у якому він зазначив, що ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_10 проходять навчання на основі договорів цивільно-правового характеру. Однак, на момент інспекційного відвідування ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_10, самостійно без нагляду виконували свої посадові обовязки.

Таким чином, інспекційним відвідуванням встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_2 порушив вимоги статті 24 КЗпП України та фактично допустив до роботи без належного оформлення (допущені до роботи без укладення трудового договору) найманих працівників: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11

Частиною 3 ст. 41 КУпАП передбачена відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України, трудовий договір - угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Частинами 1, 3 ст. 24 КЗпП України встановлено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим: при організованому наборі працівників; при укладенні контракту.

Згідно ч. 3 ст. 24 КЗпП України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 23 КЗпП України трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Згідно роз'яснення Міністерства соціальної політики від 23.04.2010р. №115/13/133-10 про те, що виконання робіт, надання послуг громадянином може здійснюватися, як на підставі трудового договору, так і на інших юридичних підставах, зокрема на підставі цивільно-правового договору.

Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик. виконання визначеного завдання, вказаним договором, трудова діяльність робітника припиняється. В договорі підряду містяться ознаки характерні саме цивільно-правовим відносинам між роботодавцем та найманим працівником, встановлено визначений обсяг виконання робіт та її кінцевий результат.

Отже, основною ознакою, яка відрізняє трудові відносини від підрядних, є те, що трудове законодавство регулює процес трудової діяльності, її організації, а за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається поза його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Підрядник, на відміну від працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує і виконує свою роботу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_11 у своїх письмових поясненнях зазначила, що працює у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з 05 листопада 2018 року на посаді офіціанта в ресторан - театрі «Кабукі» за адресою: вул. Стуса, 30Б, м. Івано-Франківськ. Режим роботи з 11:00 години до 23:00 години, два дні через два. Заробітну плату отримує в розмірі 370 грн. за один відпрацьований день. Заробітна плата виплачується два рази на місяць. Інструктаж з техніки безпеки та медичний огляд пройшла ( а.с.11) З фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 з 19 листопада 2018 року працівник ОСОБА_11 уклала договір цивільно-правого характеру про навчання (а.с.13-14).

Працівник ОСОБА_7 письмово пояснила (а.с.9), що працює у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з 21 липня 2018 року на посаді офіціанта в ресторан - театрі «Кабукі» за адресою: вул. Стуса, 30Б, м. Івано-Франківськ. Режим роботи з 10:00 години до 23:00 години, вихідні згідно з графіком, заробітну плату отримує в розмірі 370 грн. за один відпрацьований день, заробітна плата виплачується два рази на місяць (аванс - 20 числа та зарплата 5 числа), інструктаж з техніки безпеки пройшла. З фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 з 19 листопада 2018 року працівник ОСОБА_7 уклала договір цивільно-правового характеру (а.с.17-18).

Працівник ОСОБА_9 пояснила (а.с.10), що працює у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з 03 листопада 2018 року на посаді посудомийника в ресторані - театрі «Кабукі» за адресою: вул. Стуса, 30Б, м. Івано-Франківськ. Режим роботи одна година на день. оплата праці погодинна, заробітна плата виплачується, один раз на місяць 5 числа, інструктаж з техніки безпеки та медичний огляд пройшла. З фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 з 21 листопада 2018 року працівник ОСОБА_9 уклала цивільно-правовий договір (а.с.15-16).

ОСОБА_8 надала письмове пояснення (а.с.8), що проходить стажування на посаду кухаря з 12.11.2018 року в ресторані - театрі «Кабукі» за адресою: вул. Стуса, 30Б, м. Івано-Франківськ. Стажування проходить з 10 години 00 хвилин до 16 години 00 хвилин через день, заробітну плату не отримує. З фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 з 12 листопада 2018 року працівник ОСОБА_8 уклала договір цивільно-правого характеру. ОСОБА_10 письмово повідомила, що проходить стажування на посаду кухаря з 16.11.2018 року в ресторані - театрі «Кабукі» за адресою: вул. Стуса, ЗОБ, м. Івано-Франківськ. Режим роботи з 10 години 00 хвилин до 17 години 00 хвилин, з 17 години 00 хвилин до 23 години 00 хвилин, три дні через три або два дні через два дні. Заробітну плату не отримує. Попередній інструктаж проходила. З фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 з 16 листопада 2018 року працівник ОСОБА_10 уклала договір.

В ході інспекційного відвідування 23.11.2018 року фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 надано договори про надання послуг з ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 ОСОБА_10, ОСОБА_11 Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, надано письмове пояснення, у якому він зазначив, що ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_10 проходять навчання на основі договорів цивільно-правового характеру. Однак, на момент інспекційного відвідування ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_10, самостійно без нагляду виконували свої посадові обовязки.

Таким чином, інспекційним відвідуванням встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_2 порушив вимоги статті 24 КЗпП України та фактично допустив до роботи без належного оформлення (допущені до роботи без укладення трудового договору) найманих працівників: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11

З аналізу наявних в матеріалах справи копії договорів про надання послуг та акту прийому наданих послуг до договору, укладених між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (ресторан - театр «Кабукі» за адресою: Стуса, 30Б, м. Івано-Франківськ) та ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 ОСОБА_10, ОСОБА_11 вбачається, що на момент проведення інспекційного відвідування ОСОБА_7 та ОСОБА_11 виконували роботу офіціантів, ОСОБА_9 виконувала роботу посудомийника, ОСОБА_10 та ОСОБА_8С виконували роботу кухаря.

Із наявних у справі пояснень ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 ОСОБА_10, ОСОБА_11 вбачається ,що ними протягом строку дії договорів отримувались кошти за надані послуги, однак оплата праці за виконану роботу мала систематичний характер, як це передбачено трудовим договором.

Так, положеннями ч.3 ст.41 КУпАП встановлено відповідальність за порушення вимог законодавства про працю та про охорону праці, а саме за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП повністю підтверджується сукупністю вищевказаних доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №ІФ-2220/347/АВ/П/ПТЗ від 23.11.2018 року, ОСОБА_10 інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ІФ 2220/347/АВ від 23.11.2018 року.

Апеляційний судом встановлено, що ОСОБА_2 вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст.41 КУпАП, а саме вимоги ст. 24 Кодексу законів про працю України, відповідно до якої працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 порушив вимоги статті 24 КЗпП України та фактично допустив до роботи без належного оформлення (допущені до роботи без укладення трудового договору) найманих працівників: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11

Апеляційний суд вважає, що дії ОСОБА_2 необхідно кваліфікувати за ч.3 ст. 41 КУпАП, оскільки він порушив вимоги законодавства про працю та про охорону праці, а саме допустив працівників до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Апеляційний суд звертає увагу на те, що з матеріалів справи та вищевказаних доказів видно, що на час проведення перевірки ОСОБА_2 здійснював підприємницьку діяльність в ресторані-театрі Кабукі де працювали вказані особи.

Згідно із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_2 припинив підприємницьку діяльність 30.11.2018 року.

Однак, інспекційне відвідування було здійснено 22-23.11.2018 року і на час вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 здійснював підприємницьку діяльність, що свідчить про те, що він обґрунтовано визнаний субєктом правопорушення, яке передбачене ч.3 ст.41 КУпАП.

Посилання ОСОБА_2 на те, що цивільно-правові договори з ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 і ОСОБА_11 він укладав в інтересах свого батька ОСОБА_6, який займається підприємницькою діяльністю є неспроможними та не відповідають дійсності, оскільки вказані договори укладались ОСОБА_2 саме як самостійним субєктом підприємницької діяльності.

Відповідно до ст. 24 КЗпП укладення трудового договору оформляється наказом або розпорядженням роботодавця, складеним, зазвичай, на підставі поданої працівником заяви.

Працівник може бути допущений до роботи лише за умови: укладення трудового договору, оформленого наказом або розпорядженням власника чи уповноваженого ним органу; повідомлення органів ДФСУ про прийняття працівника на роботу у порядку, встановленому Кабміном у Постанові № 413 (ст. 24 КЗпП).

На підставі вимог ст. 29 КЗпП України до початку виконання працівником трудових обов'язків роботодавець повинен: визначити робоче місце і забезпечити працівника всіма необхідними для роботи засобами; ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та з положеннями колективного договору; проінструктувати працівника з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони; роз'яснити працівникові його права, обов'язки, пільги, компенсації та проінформувати під розписку про умови праці.

Разом з тим, у відповідності до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені ст.38 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, яке було виявлене 23.11.2018 року і на теперішній час закінчився строк накладення на нього адміністративного стягнення, який встановлено ст.38 КУпАП.

Вищевказані обставини свідчать про наявність підстав для закриття провадження по справі відповідно до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 грудня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 грудня 2018 року щодо ОСОБА_2 скасувати та прийняти по справі нову постанову.

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП.

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.3 ст.41 КУпАП на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду ОСОБА_12

Згідно з оригіналом.

Суддя: О.П. Васильєв