ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1124/19 Справа № 206/3543/19 Суддя у 1-й інстанції - Поштаренко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю:

захисника - Проценко В.М.

В С Т А Н О В И В :

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2019 року, ОСОБА_1 в ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 384 гривні 20 копійок судового збору.

Так, судом встановлено, що 15.06.2019 року о 00:55 год. водій ОСОБА_1 в м. Дніпро, по вул. Романовського, буд.78, керував скутером Suzuki Sepia НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Drager, результат 0,29%, чим порушив вимоги п.29 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та провадження закрити за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки неправильно було застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Так, частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено різні, окремі, самостійні склади правопорушення як за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, так і за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд першої інстанції, в постанові зазначив що ОСОБА_1 був водієм та керував скутером з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах з порожнини рота тремтіння пальців тощо.

Слід зазначити, що жодного належного та допустимого доказу в матеріалах справи не вбачається, немає та не може бути. В судовому засіданні навіть не був допитаний інспектор поліції, що складав протокол.

Під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 чітко усвідомлюючи наслідки неправдивих свідчень показав, що Він не керував транспортним засобом у стані сп`яніння, а випив пива після того, як приїхав до АТБ так як не мав наміру кудись їхати на скутері в подальшому.

Допитані в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 показали, що не бачили, та не можуть підтвердити факт керування транспортним засобом, ОСОБА_1 та навіть не знають який був транспортний засіб. Також Свідки звернули увагу суду, що пояснення писав поліцейський, який написав що захотів, а свідки в суть написаного не вникали, підписали протокол, так як поліцейський на цьому наполягав.

Вважає, що позиція суду була упередженою.

Протокол про адміністративне правопорушення було складено з порушенням Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06.11.2015.

Протокол вручений ОСОБА_5 на місці події і доданий до матеріалів справи відрізняються, а саме протокол наданий суду носить ознаки дописок та виправлень, що є недопустимим та свідчить про підробку. Так в протоколі, що вручено ОСОБА_1 не вказана дата складання, не вказано прізвище хто його складав, а в протоколі що надано в суд ці дані вже є.

Зазначає, що судом не враховано факт, що огляд особи проведено з грубими порушеннями ч. 2 ст. 266 КУпАП та розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015, а також п. 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 (далі - Порядку).

Судом не належним чином досліджено відеозапис події від 15.06.2019 року, що міститься на диску для лазерних систем зчитування, що міститься в матеріалах справи, в присутності ОСОБА_1 та Адвоката, не вбачається та не прослуховується саме тих слів, що він сів за кермо після випитої пляшки пива.

В судовому засіданні апеляційного суду адвокат Проценко В.М., підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, скасувати постанову та провадження по справі закрити за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду незаконна - є безпідставними.

Висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП є законним та відповідає фактичним обставинам справи.

Не визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спростовується матеріалами справи, які судом першої інстанції були дослідженні в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції було розглянуто адміністративну справу з порушенням норм матеріального права та без виклику та допиту поліцейського, який складав протокол про адміністративне правопорушення, є безпідставними.

Пункт 1.3 № 1306 від 10.10.2001 "Правил дорожнього руху" передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначених вимоги ПДР України передбачена статтею130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 про порушення патрульними порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення є необґрунтованими.

Порядок оформлення та вимоги до оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення за ст.130 КУпАП врегульовано Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 № 1395; Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015.

Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (пункт 6 розділу І Інструкції).

Відповідно до п 2.7. Інструкції встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції уповноваженими особами Державтоінспекції МВС з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту у видихуваному повітрі мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово зазначав, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Ці данні встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами. Разом з тим, положення даної статті вказує на те, що належними доказами можуть бути також показання технічних засобів та приладів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, квитанція газоаналізатора, відеозаписи з нагрудних камер поліцейських не містять розбіжностей та в сукупності підтверджують фактичні обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції або свідків було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду тощо) ОСОБА_1 також не надано.

Протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений уповноваженою особою з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП. Крім того, ОСОБА_1 особисто підписав протокол про адміністративне правопорушення, та зазначив власноручно, що пояснення надасть у суді першої інстанції.

Дії працівників поліції повністю відповідали приписам норм наступних нормативно-правових актів.

Отже, вивчивши матеріали адміністративної справи, протокол про адміністративне правопорушення серія ОБ №203832 від 15.06.2019р., оцінивши зібрані у справі докази та давши їм належну оцінку, суд першої інстанції, і з чим погоджується апеляційний суд, обґрунтовано прийшов до висновку, що ОСОБА_1 дійсно порушив п. 2.9 "а" ПДР України та його дії містять склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2019 року відносно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко