ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/1442/15-ц Суддя 1 інстанції: Шевченко С.В.
Провадження: 33/818/340/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

28 лютого 2019 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду Яковлева В.С., вирішуючи питання щодо можливості розгляду апеляційної скарги директора КЗОЗ «ЦЕМД та МК» ОСОБА_2 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 6 жовтня 2015 року,-

в с т а н о в и в:

Цією постановоюпровадження у справі у відношенні ОСОБА_3, 1980 року народження, за вчинення правопорушення передбаченого ст.. 124 КУпАП закрито у зв'язку зі спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Не погодившись з таким рішеннямдиректора комунального закладу охорони здоров'я «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суддіОрджонікідзевського районного суду м. Харкова від 6 жовтня 2015 року та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_3 винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у зв'язку зі спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Також, апелянт просить поновити йому строк на апеляційне оскарження посилаючись на те, що він є директором КЗОЗ «ЦЕМД та МК» та відповідальний працівник, що має повноваження представника у суді, своєчасно його не повідомила та лише 11.02.2019 року він дізнався про наявність судової постанови.

Перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку, що клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Як вбачається з матеріалів справи водій ОСОБА_4, який безпосередньо був учасником ДТП та є працівником КЗОЗ «ЦЕМД та МК», неодноразово був повідомлений про час та місце розгляду справи судом (а.с.38,40), але в судове засідання не з'явився.

Також, з матеріалів справи вбачається, що 30 березня 2016 року представник КЗОЗ «ЦЕМД та КМ», за довіреністю від 22.03.2016 року яка власноруч підписана ОСОБА_2, ОСОБА_5 отримала копію судової постанови від 06.10.2015 року (а.с. 44).

Крім того, 09.01.2018 року ОСОБА_2 власноруч довірив ОСОБА_6 представляти інтереси комунального закладу в суді (а.с.47), а остання лише 13.06.2018 року звернулась до суду із заявою про ознайомлення з матеріалами справи та ознайомилась з ними 26.06.2018 року (а.с.46).

Аналізуючи вищенаведене апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 мав об'єктивну можливість дізнатись про існування судового рішення завчасно та звернутись з апеляційною скаргою, а відсутність робочих зв'язків між працівниками КЗОЗ «ЦЕМД та МК» не може бути визнано як об'єктивна причина пропуску строку.

Таким чином відсутні підстави вважати, що існували перешкоди для своєчасного подання апеляційної скарги. Інших поважних причин пропуску процесуального строку апелянтом не зазначено.

Виходячи з вищевикладеного, підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотаннядиректора КЗОЗ «ЦЕМД та МК» ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постановисудді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 6 жовтня 2015 року - відмовити.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду В.С. Яковлева