ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1012/19 Справа № 203/2198/19 Суддя у 1-й інстанції - Католікян М. О. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 липня 2019 року, якою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 ,

захисника - Андрієнка С.В.,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 липня 2019 року, ОСОБА_2 в ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 384 гривні 20 копійок судового збору.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 , 06 червня 2019 року о 22 годині 03 хвилин у м. Дніпро, по пр. Олександра Поля в районі будинку №91, керував транспортним засобом Nissan Micra державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, сповільнена реакція. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_2 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, постанову суду першої інстанції скасувати та провадження закрити за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вважає постанову незаконною та такою, що порушує права та законні інтереси ОСОБА_2 і тому підлягає скасуванню з наступних підстав. Вказує, що постанову судом першої інстанції винесено при не об`єктивному, односторонньому, упередженому та поверхневому розгляді справи. Судом першої інстанції не допитані свідки події, які зазначені у клопотанні захисника, а постанову винесено на підставі письмових пояснень свідків події, що свідчить про неповноту судового розгляду. Також зазначив, що співробітники поліції не дотримались вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Постановою Кабміну України №1103 від 17.12.2008 року та не запропонували, у разі незгоди водія з результатами обстеженням на місці, пройти медичне обстеження у закладі охорони здоров`я. Також в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, де співробітник поліції повинен зазначити про відмову водія в проходженні обстеження в медичному закладі. Також просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 31.07.2019 року, оскільки повний текст даної постанови отримав лише 12.08.2019 року.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 , та його захисник Андрієнко С ОСОБА_4 В ОСОБА_4 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов такого висновку.

Апеляційний суд вважає поважними причини пропуску ОСОБА_2 строку апеляційного оскарження постанови та приходить до висновку, що його слід поновити.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог закону належним чином не з`ясував обставини справи, та не надав належної оцінки наданим доказам, що потягло передчасний висновок про те, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 3 ст. 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Законодавцем чітко прописаний порядок такого огляду, який проводиться тільки при наявності відповідних підстав вважати, що особа перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Підозрювана особа спочатку обов`язково повинна пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції, у присутності двох свідків і тільки після цього, якщо особа не заперечує факту виявленого сп`яніння, то поліцейський складає відповідний протокол, але якщо особа відмовляється від огляду з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, або після цього огляду заперечує його результати, то тільки тоді, подальший огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Викладене свідчить про те, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів тільки за наявності ознак алкогольного сп`яніння, які перераховані у п. 3 Розділу 1 Інструкції, шляхом інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу, у присутності двох свідків, після чого поліцейським складається акт огляду у двох примірниках, один з яких вручається водію, а вже потім складається протокол про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, поліцейськими на місці зупинки було проведено первинний огляд особи яка притягується до адміністративної відповідальності з використанням спеціальних технічних засобів в присутності двох свідків. Як випливає зі змісту постанови, обґрунтовуючи судове рішення, суддя послався на докази, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення та результатах тестування особи за допомогою приладу "Драгер", які містяться у чеку-роздруківці з приладу "Драгер".

У відповідності до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддею вимоги зазначеної правової норми про всебічність, повноту та об`єктивність дослідження всіх обставин справи у їх сукупності не дотримані.

Відповідно до п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України 09.11.2015 за № 1452/735 (далі Інструкція) установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

За п.10 Інструкції результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Зокрема, в ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та п.п. 6, 7 Інструкції №1452/73, чітко зазначено, що проведення такого огляду проводиться працівником поліції на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів і передбачають, що огляд на стан алкогольного чи іншого сп`яніння у закладах охорони здоров`я, проводиться лише у разі незгоди водія на проведення такого огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів (тобто на місці знаходження чи зупинки водія), або в разі незгоди з його результатами.

Долучений до протоколу про адміністративне правопорушення чек-роздруківка про проведення тесту на приладі «Драгер», яка міститься в матеріалах справи (а.с.4) суд вважає неналежним доказом, оскільки останній не містить дати, часу та місця проведення тестування, відсутні дані до якого протоколу проведено тестування на алкоголь, відсутній результат тестування, відсутній підпис особи, який проходив тест, та взагалі не містить достовірної інформації, яка б підтверджувала порушення п. 2.9 а ПДР України саме ОСОБА_2

Матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення ОСОБА_2 від керування та передачі керування іншій уповноваженій особі, що викликає сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів, та його дії не узгоджуються з формулюванням правопорушення, викладеним у протоколі.

Крім того, відповідно до матеріалів адміністративної справи, пояснення свідків, які були запрошенні поліцейськими в якості понятих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , містять різні покази, що викликає сумнів у об`єктивному та неупередженому складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

З метою з`ясування обставин оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 , апеляційним судом для надання пояснень було викликано інспектора патрульної поліції Щудро А.Є. та інспектора патрульної поліції Гургенідзе Т.З..

Свідок ОСОБА_7 , пояснив, що 06 червня 2019 року, під час несення служби на автопатрулі Легіон 451, разом з ОСОБА_8 в м. Дніпро, пр. О. Поля, 91 о 22 годині 05 хвилин було зупинено автомобіль Nissan Micra державний номер НОМЕР_1 , за порушення правил дорожнього руху, а саме проїзд на заборонений сигнал світлофора під керування ОСОБА_2 . При спілкуванні з водієм було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, на що останній погодився в присутності двох свідків. За результатами тесту у ОСОБА_2 було виявлено алкогольне сп`яніння 1,07 проміле. Водій ОСОБА_2 з результатами тесту не погодився, та відмовився в присутності двох свідків проїхати до медичного закладу для встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2,5 ПДР України.

Аналогічні покази надав суду свідок ОСОБА_8 .

Вказані покази суперечать показам свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , які зазначали, що водій ОСОБА_2 взагалі відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим матеріали справи мають суперечності, а відтак всі сумніви повинні враховуватись на користь особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

Даними діями працівників було порушено вимоги п.6 розділу І Інструкції та ст. 266 КУпАП, відповідно до яких огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених МОЗ та Держспоживстандартом (спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Відповідно до п.6 розділу ІІ Інструкції огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Вважаю доводи апелянта слушними, оскільки лише чітке дотримання процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння, свідчить про законні вимоги працівників поліції та обґрунтовані підстави проведення огляду.

Враховуючи наведене вище, вважаю вказаний огляд таким, що проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, та приписів вказаних вище Інструкцій.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З врахуванням викладеного вважаю, що висновок суду про винуватість ОСОБА_2 в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є необґрунтованим, оскільки суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 280 КУпАП не з`ясував всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення.

Згідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо буде встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим cт. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкове не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Крім того, в своєму рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року ЄСПЛ визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Зважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2019 року - задовольнити.

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2019 року, - скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко