Справа № 477/2436/19
Провадження № 3/477/1295/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 рокум. Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Саукова А.А., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого,

за частиною 1 статті 184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №266183 від 17 серпня 2019 року, ОСОБА_1 не виконує свої батьківські обов`язки щодо виховання своєї доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка пішла з дому без нагляду дорослих, чим порушив положення ст. 150 Сімейного кодексу України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні не визнав свою провину, суду пояснив, що 17 серпня 2019 року о 18-30 год. він з дружиною були вдома, працювали по господарству. Донька гралася на подвір`ї під наглядом бабусі. Приблизно о 19 год. він побачив, що доньки не має і почав відразу її шукати, звертався до сусідів. Сусіди викликали поліцію. Потім доньку знайшла сусідка та повернула додому.

Вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до наступного.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.184 КУпАП.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

При цьому у пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не виконує свої батьківські обов`язки щодо виховання своєї доньки, яка пішла з дому без нагляду дорослих.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 в судовому засіданні він займався господарством та залишив доньку під наглядом бабусі.

Отже, відсутні дані щодо ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання відносно дитини.

Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В той же час, належні та допустимі докази, які б підтверджували, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання відносно дитини в протоколі про адміністративне правопорушення та матеріалах справи відсутні.

Згідно зі ст. ст. 9, 247 КУпАП України адміністративним правопорушенням визнається винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За змістом статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, у зв`язку з чим справа підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283-285 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за частиною 1 статті 184 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності в його діях події і складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.А. Саукова