Номер провадження: 33/813/221/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Одеської області Журавльов О.Г., за участю секретаря Ковязіної А.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Одеської митниці Державної фіскальної служби ОСОБА_2 на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2018 року,

встановив:

З протоколу про адміністративне правопорушення ПМП №3147/50000/18 від 10 жовтня 2018 року вбачається, що 18.09.2018 року між ТОВ «Софі-груп» () та фірмою «Iksang Trading Co» (Корея) було укладено контракт №18/09 щодо поставки в Корею товарів.

21.09.2018 року директором ТОВ «Софі-груп» ОСОБА_3 до Одеської митниці ДФС була подана митна декларація типу «ЕК 10 АА» (далі МД) за номером UA401010/2018/32171.

В якості підстави для експортного переміщення товарів через митний кордон України та їх подальшого митного оформлення органу доходів і зборів України гр. ОСОБА_3 були надані: контракт №18/09 від 18.09.2018, інвойс №1 від 20.09.2018, CMR від 20.09.2018 та інші товаросупровідні і комерційні документи.

Відповідно до інформації, зазначеної у МД №UA401010/2018/32171 та товаросупровідних документах встановлено, що продавцем та відправником товару є «Софі-груп» (21018, Україна, АДРЕСА_1), а покупцем та одержувачем є компанія «Iksang Trading Co» (Корея).

Відповідно граф МД №UA401010/2018/32171 було заявлено товар «піддон плоский, дерев`яний в розібраному вигляді з хвойних порід деревини. Всі комплекти піддонів запаковані в пачки, 40 пачок, розмірами 1100х1100мм. Всього: 800 піддонів в розібраному вигляді. Торгівельна марка: нема даних. Виробник: нема даних. Країна виробництва UA.» Вага брутто 23860 кг.» код товару УКТ ЗЕД визначено та заявлено НОМЕР_1.

08.10.2018 року посадовими особами Одеської митниці, згідно Рішення про здійснення переогляду Одеської митниці ДФС, було проведено переогляд товарів, які знаходились в контейнері TRLU7521369, в ході якого встановлено, що у зазначеному контейнері замість заявленого у МД та товаросупровідних документах товару фактично переміщується інший товар, а саме: «пиломатеріали соснові обрізні розпиляні уздовж, необтесані, нешліфовані: дошка розміром 30*70*1100мм 19440 шт., 14*70*1100мм 2580 шт., загальним об`ємом 47,68 м?. Технологічні пази, отвори, а також нумерація і маркування на товарі відсутня». Згідно акту зважування від 26.08.2018 №13501 вага товару складає 23630 кг.

Відповідно до службової записки управління адміністрування митних платежів Одеської митниці ДФС від 10.10.2018 №1757/15-70-19 виявлений під час митного переогляду товар у відповідності з основними правилами інтерпретації УКТ ЗЕД передбачено класифікувати в товарній підкатегорії НОМЕР_2.

Таким чином, на думку митного органу, гр. ОСОБА_3 не виконано вимоги Митного кодексу України в частині декларування товарів у митній декларації №UA401010/2018/32171, а саме не заявлено точних та достовірних відомостей про наявність, найменування, кількість у контейнері TRLU7521369 товару, який підлягає обовязковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, чим вчинено порушення митних правил, передбачене ст. 472 МК України.

На підставі вищевказаних обставин, у відношенні гр. ОСОБА_3 було складено протокол про порушення митних правил №3147/50000/18, передбаченого ст. 472 МК України.

Згідно висновку ТОВ «Експоцентр Одеса» від 18.10.2018 року №0512-іnf загальна вартість безпосередніх предметів правопорушення складає 109 687 грн.

Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від19 грудня 2018 року провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_3 закрито, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил, повернуто власнику або уповноваженій ним особі у встановленому законом порядку, після сплати всіх необхідних зборів, податків та платежів.

Не погодившись з прийнятим рішенням, представник Одеської митниці Державної фіскальної служби ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, ухвалити нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні ним порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у 100% вартості товару та конфіскації товарів безпосередніх предметів порушення митних правил.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що: 1) ОСОБА_3 не надав сертифікат про походження лісоматеріалів; 2) в митній декларації заявлено неправдиві відомості про товари.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, пояснення представника Одеської митниці Державної фіскальної служби ОСОБА_2 та представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4, апеляційний суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП обовязок суду зясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом правильно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 18.09.2018 року між ТОВ «Софі-груп» () та фірмою «Iksang Trading Co» (Корея) було укладено контракт №18/09 щодо поставки в Корею товарів.

В рамках вищевказаного контракту в зону діяльності Одеської митниці на вантажному автомобілі у контейнері TRLU7521369 надійшов товар «піддон дерев`яни у розібраному стані».

21.09.2018 року директором ТОВ «Софі-груп» ОСОБА_3 до Одеської митниці ДФС була подана митна декларація типу «ЕК 10 АА» (далі МД) за номером UA401010/2018/32171.

В якості підстави для експортного переміщення товарів через митний кордон України та їх подальшого митного оформлення органу доходів і зборів України гр. ОСОБА_3 були надані: контракт №18/09 від 18.09.2018, інвойс №1 від 20.09.2018, CMR від 20.09.2018 та інші товаросупровідні і комерційні документи.

Відповідно до інформації, зазначеної у МД №UA401010/2018/32171 та товаросупровідних документах встановлено, що продавцем та відправником товару є «Софі-груп» (21018, Україна, АДРЕСА_1), а покупцем та одержувачем є компанія «Iksang Trading Co» (Корея).

Відповідно граф МД №UA401010/2018/32171 було заявлено товар «піддон плоский, дерев`яний в розібраному вигляді з хвойних порід деревини. Всі комплекти піддонів запаковані в пачки, 40 пачек, розмірами 1100х1100мм. Всього: 800 піддонів в розібраному вигляді. Торгівельна марка: нема даних. Виробник: нема даних. Країна виробництва UA.» Вага брутто 23860 кг.» код товару УКТ ЗЕД визначено та заявлено НОМЕР_1.

Згідно ч. 1 ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до ч. 6 ст. 264 МК України, митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.

Згідно ч. 8 ст. 264 МК України, з моменту прийняття органом доходів та зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 року №8 розяснено, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.

Згідно експертного висновку №В-564 від 19.10.2018 року Вінницької ОСОБА_5 на підставі характеристик товару, його функціонального призначення, показань до використання за документами, наданими замовником експертизи, згідно з «Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності» (УКТ ЗЕД), викладеної у редакції ЗУ «про митний тариф України» за №584-VII від 19.09.2013 року, з урахуванням Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, піддон плаский, деревяний, в розібраному вигляді, з хвойних поряд деревини, в зібраному стані являє собою вирід розмірами 1100 мм *1100 мм, в якого середній (поперечний) шар піддону кріпиться рейками до верхнього і нижнього шару піддону поперек (перпендикулярно), а нижній шар піддона складається з рейок, які кріпляться перпендикулярно до внутрішнього шару піддону і паралельно до верхнього, відноситься до наступного коду за УКТ ЗЕД: 4415 20 20 00 ящики, коробки, пакувальні корзини, барабани та аналогічна тара з деревини; деревяні барабани (котушки) для кабелів; піддони, піддони з бортами та інші деревяні завантажувальні щити; обичайки деревяні (а.с.38).

З додатку №1 до контракту №18/09 від 18.09.2018 року (з описом товару та кресленнями) вбачається, з яких саме частин складається піддон, розмір цих частин, кількість та порядок складання та встановлені вимоги до матеріалів та частин, з яких складається піддон.

Під час проведення митного огляду було виявлено дошку розміром 30*70*1100 мм та 14*70*1100 мм. Тобто, це є складовими частинами заявленого піддону в розібраному вигляді, кількість яких у перерахунку становить 800 піддонів, які були запаковані в пачки у кількості 40 пачок.

Таким чином, всупереч доводів апеляційної скарги, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що декларантом було обрано правильний код УКТ ЗЕД, оскільки товар, виявлений під час огляду повністю відповідає заявленим у митній декларації. Доказів, які б спростовували встановлене, митним органом до суду не надано.

Крім того, ст. 472 МК України передбачено, що відповідальність за даною нормою настає через недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто не заявлення за встановленою формою точних та достовірних даних про товар. За диспозицією вказаної статті відповідальність може наступати лише у випадку, коли особі відомі усі необхідні реквізити товару, що підтверджуються відповідними документами, однак особа їх не декларує за встановленою формою.

Отже, основним безпосереднім об'єктом правопорушення за даною нормою закону є встановлений порядок переміщення товарів та ТЗ через митний кордон України, а об'єктивною стороною є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, активна поведінка (вчинок) особи.

Суб'єктивна сторона передбачає наявність умислу чи необережності, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює, чи може та повинен передбачати обставини і характер незаконного недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обовязковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_3, які надані при складанні протоколу про ПМП, визначення коду УКТ ЗЕД та декларування товару за цим кодом було здійснено ним, відповідно до вимог діючого законодавства, а тому ці обставини підтверджують відсутність прямого умислу на приховування даних про товар від митних органів або зазначення неправильних відомостей про товар.

Оскільки судом встановлено відсутність умислу чи необережності в діях ОСОБА_3, тому підстав для застосування до нього адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України немає.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 намагався здійснити експорт лісоматеріалів під виглядом піддонів в розібраному стані є недоведеними.

Інші доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального права зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції, особистого тлумачення норм матеріального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Враховуючи, що вина ОСОБА_3 у скоєні адміністративного правопорушення не доведена, суд першої інстанції, всупереч доводів апеляційної скарги, дійшов до обґрунтованого висновку про закриття провадження по справі у звязку з відсутністю у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює,а доводи апеляційної скарги про порушення прав апелянта є необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного судового рішення.

Таким чином, апеляційний суд не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника Одеської митниці Державної фіскальної служби ОСОБА_2В залишити без задоволення.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду ОСОБА_6