Справа № 347/115/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2019 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

Головуючої судді: Крилюк М.І.

З участю секретаря: Лазорик Л.В.

Адвоката: ОСОБА_1

Особи стосовно якої слухається справа ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Косів матеріали справи, які надійшли від Косівського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1,

- за ч.1ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп»яніння, про те в установленному порядку пройти медичний огляд для визначення стану сп»яніння відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Правопорушення вчинено за наступних обставин:

25.12.2018 року о 02.30 год. ОСОБА_2 в м.Косів по вул. Чорновола керував автомобілем НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп»яніння , нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп»яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків , чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

Правопорушник ОСОБА_2 в судовому засіданні свою провину у вчиненному адмінправопорушенні заперечив, пояснив що перед керуванням транспортним засобом алкогольних напоїв не вживав взагалі. Визнає той факт, що 25.12.2018 року біля 02 год. його зупиняли працівники поліції в м.Косів по вул. Чорновола та пропонували йому пройти медичний огляд на факт вживання алкоголю та доставляли його в Косівську ЦРЛ. Від проходження медичного огляду він відмовився так як фактично не було присутніх жодного із свідків. Факт складання відносно нього протоколу та написання ним пояснень було зафіксовано на відео, про, що йому було відомо. Пояснення в протоколі він писав зі слів працівника поліції , і такі відповідали частково дійсним обставинам справи. Просить провадження в справі закрити так як працівниками поліції не було забезпечено участь двох свідків при проходженні медичного освідчення.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення доведена повністю.

Пояснення ОСОБА_2 та позиція адвоката, що представляє його інтереси ОСОБА_1 в частині порушення працівником поліції порядку проведення медичного освідчення на визначення стану алкогольного сп»яніння та порушення порядку оформлення протоколу про адмінправопорушення не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи по суті та спростовуються дослідженими матеріалами справи.

Так, в ході розгляду справи по суті не було виявлено порушень встановленого законом порядку вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яку затверджено наказом МВС України від 07.11.2015№ 1395 та вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735.

Відповідно до п. 7 Порядку направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, який затверджено постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103 саме поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КупАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Судом встановлено, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №100032 від 25.12.2018 року, письмовими пояснення свідків ОСОБА_4М, ОСОБА_5 рапортами працівників поліції а також поясненнями ОСОБА_2, що надані в ході розгляду справи по суті, який фактично визнав свою винуватість в відмові від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп»яніння.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 100032 від 25.12.2018 року вбачається, що 25.12.2018 року о 02.30 год. ОСОБА_2 в м.Косів по вул. Чорновола керував автомобілем НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп»яніння , нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп»яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків , чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

Із письмових пояснень ОСОБА_2, що наявні в протоколі про адміністративне правопорушення вбачається, що останній визнав факт вживання алкогольного напою шампанського перед керуванням транспортним засобом. Від проходження медичного огляду для визначення стану сп»яніння відмовився.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою поліцейським СРПП №2 Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області сержантом поліції ОСОБА_6

Таким чином в судовому засіданні беззаперечно встановлено, що 25.12.2018р. о 02.30 год. ОСОБА_2 в м.Косів по вул. Чорновола Івано-Франківської області керував транспортним засобом автомобілем з явними ознаками алкогольного сп»яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп»яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків , чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

Окрім того факт відмови водія від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп»яніння зафіксовано на відеодиску, що долучений до матеріалів справи.

Зі змісту письмових пояснень свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с.2) вбачається, що в їх присутності ОСОБА_2 відмовився від пропозиції працівників поліції пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» та в лікаря-нарколога .

Із письмових пояснень ОСОБА_2, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення вбачається, що він фактично визнає вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вказує, що дійсно керував транспортним засобом, і відмовився від пропозиції працівників поліції пройти освідчення для визначення стану сп»яніння.

Таким чином своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

При цьому, згідно диспозиції даної частини статті, для настання адміністративної відповідальності, не має значення причина відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції за виключенням обставин, які передбачені ст.17 КУпАП.

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп'яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв'язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння.

Так, оскільки у водія ОСОБА_2 було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння, а саме, як зазначено у протоколі, запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода , працівник поліції мав право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння.

Відповідно до ч. 2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч. 3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Водій ОСОБА_2 на місці зупинки відмовлявся від проходження огляду на визначення стану сп»яніння, що працівником поліції відображено в протоколі про адмінправопорушення та не заперечується і самим водієм , правопорушником в судовому засіданні.

Сукупність доказів по справі про адміністративне правопорушення підтверджують, що ОСОБА_2 на пропозицію працівника поліції відмовився пройти огляд на стан сп'яніння, а тому поліцейський мав всі підстави скласти протокол про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_2 ставиться у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, тобто порушення п. 2.5 ПДР України, а за таких обставин для прийняття рішення про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП порядок огляду на стан сп'яніння, що проводиться саме з метою виявлення такого стану, не перевіряється. У такому випадку мають значення саме фактичні дані щодо відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Суд, розглядаючи справу, дослідивши докази у справі, шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та з диспозицією ч. 1 ст.130 КУпАП, іншими нормами чинного законодавства, дійшов обґрунтованого висновку, що дії ОСОБА_2 , містять ознаки саме такого правопорушення.

Згідно з ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При цьому, щодо наведених обставин, то такі враховуються, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху відповідно до ч. 2 ст.33 КУпАП.

Об'єктом правопорушень, передбачених ст.130 КУпАП, і є саме суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Вина правопорушника у вчиненні правопорушення доведена, а його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При накладенні стягнення суд на підставі ст.ст. 23, 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та обставини справи. А також з врахуванням того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_2 стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з правопорушника стягується судовий збір на користь державного бюджету України у сумі 384,20 грн.

Керуючись ст.ст. 221, 283, 284 КУпАП та ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір»,суд,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 ( десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 384,20грн. судового збору, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106. Код за . Банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві. Код банку отримувача: 820019. Рахунок отримувача: 0001. Код класифікації доходів бюджету 22030106 (стягувачем є Державна судова адміністрація України ).

Постанова суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: М.І. Крилюк