Справа №461/6986/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2019 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., захисника Попович Н.І., особи, відносно якої складено протокол Гелей Г.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживає: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення АПР18 №124097, ОСОБА_1 неналежно виконує батьківські обов`язки щодо виховання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка 29.08.2019 року близько 20 години 50 хвилин перебувала без нагляду по вул. Куліша у м. Львові.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 та її захисник факт правопорушення заперечили, з мотивів, викладених у письмових поясненнях та просили закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відео записуючих записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП України настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т. ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення потерпілим безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, які конкретно обов`язки щодо виховання дитини, порушила ОСОБА_1 та в чому саме полягало ухилення останньої від виконання батьківських обов`язків.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що 29.08.2019 року вона о 07.00 годині виїхала на дачну ділянку, що розміщена на території Рясне-Руської сільської Ради Львівської області. Напередодні ОСОБА_1 повідомила доньку про дану поїздку, яка не виявила бажання їхати з мамою, так як хотіла відпочити напередодні занять в школі. ОСОБА_1 попросила свого повнолітнього брата, з яким вони проживають в одній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , доглянути ОСОБА_2 протягом дня, на що той погодився і сама ОСОБА_2 не заперечила. Увечері цього ж дня їй стало відомо від свого брата ОСОБА_3 , що під час прогулянки в центрі міста Львова, ОСОБА_2 відволіклася, відстала від нього та випадково загубилась. Впродовж близько години часу він сам шукав її, однак не знайшов і в подальшому отримав телефонний дзвінок, яким його повідомили, що дівчинка перебуває у Галицькому відділі поліції ГУ НП у Львівській області. Забрати ОСОБА_2 з райвідділу поліції він особисто не міг, так як не мав можливості надати необхідні документи, тому повідомив ОСОБА_1 про необхідність прибути до вказаного відділу поліції та забрати доньку. Після цього ОСОБА_2 , взявши з собою необхідні документи поїхала у Галицький відділ, де і перебувала її неповнолітня донька.

Заслухавши пояснення ОСОБА_4 та її захисника, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 є матір`ю одиначкою та виховує неповнолітню дитину ОСОБА_2 самостійно. Наведене підтверджується довідкою Франківського відділу соціального захисту Львівської міської ради, № від 24.09.2019 року.

На даний час ОСОБА_3 тимчасово не працює та займається доглядом за неповнолітньою донькою - ОСОБА_2 .

Також, ОСОБА_3 забезпечує отримання належного медичного догляду дитиною, що підтверджується декларацією № 001-ЗНЕ8-Е400, від 06.02.2019 року. Згідно характеристики середньої загальноосвітньої школи І-Ш ступенів № 31 м. Львова малолітня ОСОБА_2 відвідує навчальний заклад регулярно, її розвиток відповідає віку, матеріал засвоює в силу своїх можливостей, систематично виконує домашні завдання, дисциплінована, приймає участь у громадському житті, скромна, стримана, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. До школи ходить охайною. Необхідним шкільним приладдям забезпечена. Навчальні заняття без поважних причин не пропускає.

Наданими доказами підтверджується, що мати ОСОБА_2 постійно цікавиться успіхами дівчинки у навчанні, поведінкою, приділяє належну увагу вихованню доньки. Крім цього, суд враховує, що ОСОБА_3 раніше до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягалася.

Водночас, будь-яких відомостей про ухилення ОСОБА_3 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання її неповнолітньої доньки ОСОБА_2 матеріали адміністративної справи не містять. Обставини, викладені у протоколу не є безумовним доказом ухилення ОСОБА_3 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання своєї малолітньої доньки.

Таким чином, суд приходить до переконання, що у справі відсутні будь-які фактичні дані, на підставі яких, поза розумним сумнівом, що є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною, може бути зроблений обґрунтований висновок про те, що в даному випадку ОСОБА_3 ухилялась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання своєї малолітньої доньки, адже досліджені в ході розгляду справи докази спростовують вину ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Встановлені в ході розгляду справи обставини свідчать про недоведеність наявності в діяннях ОСОБА_3 об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, що виключає можливість притягнення її до адміністративної відповідальності.

У силу п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 цього ж Кодексу передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, оскільки будь-яких доказів, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання її неповнолітньої доньки матеріали справи не містять, вважаю за необхідне закрити відносно неї провадження по справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП.

З урахуванням викладеного, керуючись п. 1 ст. 247 ст. ст. 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Стрельбицький