Справа № 502/1754/19
ПОСТАНОВА

07 жовтня 2019 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Манжос Н. В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Головного управління держпраці в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, працюючого на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Врожай СТ», проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , якому роз`яснені права передбачені ст. 268 КУпАП,

за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Кілійського районного суду Одеської області 30.08.2019 року надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОД821/1592/АВ/П/ПТ від 01.08.2019 року встановлено, що в ході інспекційного відвідування Товариства з обмеженою відповідальністю «Врожай СТ» встановлено, що:

- на підприємстві є порушення вимог п. 2.5 глави 2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 із кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження про призначення на роботу, переведення і звільнення), оскільки заступник директора товариства ОСОБА_2 , не ознайомлений під розписку в особовій картці форми П-2.

На підставі зазначеної у розділі II даного Акту інформації з приводу оформлення роботодавцем трудових відносин із працівниками: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , на підставі поданих ними заяв та наказу від 12.02.2019 року № 3, шляхом укладення трудових договорів у письмовій формі від 12.02.2019 року, а також наданого роботодавцем Повідомлення про прийняття працівника на роботу (додаток до Постанови Кабінету міністрів України від 17.06.2015 р. № 413 «Про порядок повідомлення Державної фіскальної служби та її територіальних органів про прийняття працівника на роботу»), згідно якого дата початку трудових відносин, та дата отримання відповідним органом ДФС України, згідно квитанції державної податкової інспекції № 2 про отримання - 13.02.2019 року, виявлений факт не виконання вимог вище зазначеної Постанови в частині, коли до територіального органу Державної фіскальної служби інформація про зарахування працівників мала бути подана до початку його роботи.

Також на підприємстві є порушення вимог ч. 3 ст. 32 КЗпП України, ст. 103 КЗпП України про зміну істотних умов праці розміру оплати праці, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу та інших працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за 2 місяці. Так, наказом від 02.11.2018 року № 11, інженера ОСОБА_8 , та вагаря обліковця ОСОБА_9 , переводять на посаду сторожа від 02.11.2018 року з окладом згідно штатного розпису, при цьому працівників товариства не було попереджено про зміну істотних умов праці розміру оплати праці.

В порушення вимог ч. 1, 2 от. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» щодо виплати заробітної плати працівникам регулярно в робочі дні, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, заробітна плата на підприємстві виплачується з порушенням строків.

Згідно наданих відомостей нарахування заробітної плати та оплати праці за грудень 2018 року встановлено: виплата заробітної плати за грудень 2018 року працівникам товариства виплачена від 10.01.2019 року, за лютий 2019 року, виплачена від 12.03.2019 року; за березень 2019 року, працівникам товариства виплачена від 09.04.2019 року, пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Так, виплата заробітної плати за грудень 2019 року виплачена від 10.01.2019 року, чим підтверджено касовим ордером від 10.01.2019 року № 2, за лютий 2019 року виплачено від 12.03.2019 року, чим підтверджено касовим ордером від 12.03.2019 року № 7, за березень 2019 року виплачено від 09.04.2019 року, чим підтверджено касовим ордером від 09.04.2019 р. №11, що перевищує шістнадцяти календарних днів, та пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 року № 2629-УІІІ мінімальна заробітна плата встановлена у розмірі 4173,0 грн. за відпрацьовану норму робочого часу за місяць, мінімальна заробітна плата у годинному розмірі становить 25,13 грн.

Для огляду було представлено табель обліку використання робочого часу за червень поточного року, а також відомість нарахування та виплати заробітної плати за червень місяць 2019 року, згідно якої сторож ОСОБА_10 (працював у святкові дні 16.06.2019 року - 8 годин (Трійця) та 28 червня - 8 годин (День Конституції). При цьому з`ясовано, що (День Конституції 28 червня ) оплата здійснена у подвійному розмірі, а за ( 16 червня 2019 року - Трійця) (святковий день згідно ст. 73 КЗпП України) сторожу ОСОБА_10 , який відпрацював 8 годин не нараховано, при цьому нарахування заробітної плати за роботу у святковий день не проведено у подвійному розмірі, що призвело до недоотримання працівником заробітку у відповідних розмірах та порушення вимог ст. 12 Закону України «Про оплату праці», де визначено норми і гарантії в оплаті праці (ч. 1 - у т.ч. оплата за роботу у святкові дні), як мінімальні державні гарантії (ч. 2).

В товаристві має місце порушення вимог ч. 4 ст. 115 КЗпП та ст. 21 Закону України «Про відпустки» щодо виплати заробітної плати за весь час щорічної відпустки не пізніше, як за три дні до її початку. Так, наказом від 07.06.2018 р. №4 «Про надання відпустки» бухгалтеру ОСОБА_11 ОСОБА_12 надано щорічну відпустку з 14.06.2018 р., заробітну плату за час відпустки виплачено 12.06.2018 року, що підтверджено (платіжним дорученням від 12.06.2018р. № 23) відомість на виплату грошей від 12.06.2018 року.

Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати п. 10 Постанови КМУ № 100 (надалі - Порядок), у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення. На госпрозрахункових підприємствах і в організаціях коригування заробітної плати та інших виплат провадиться з урахуванням їх фінансових можливостей.

Так, протягом розрахункового періоду з січня 2017 року по грудень 2018 року було неодноразове підвищення посадових окладів, що підтверджено штатними розписами товариства (копії надаються).

Разом з тим, згідно «Фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва» за 2017-2018 роки, товариство мало ознаку прибутковості. Таким чином, за умови наявності фінансових можливостей та змоги використовувати їх на дотримання норми п. 10 Постанови КМУ № 100. повинен бути проведений розрахунок середньомісячної заробітної плати із застосуванням коефіцієнту коригування.

При вивченні питання надання працівникам відпустки встановлено: ОСОБА_11 ОСОБА_12 , бухгалтеру надана щорічна оплачувана відпустка з 14.06 2018 року (наказ від 07.06.18 року. № 4). У період з травня 2017 року по травень 2018 року директору ОСОБА_1 , економісту ОСОБА_13 , заступнику директора ОСОБА_2 , бухгалтеру ОСОБА_14 надана щорічна оплачувана відпустка з 02.01.2019 року (наказами від 21.12.2018 р. № 15, №16, № 17, № 18). У період з грудня 2017 року по грудень 2018 року в розрахунок середньомісячної заробітної плати не були враховані вимоги п. 10 Постанови КМУ № 100 (не у повному обсязі), що свідчить про порушення вимог ч. 4 ст. 115 КЗпП України, щодо виплати заробітної плати за весь час відпустки не пізніше ніж за три дні до її початку.

В порушення ч. 6 ст. 95 КЗпП України, ст. 33 Закону України «Про оплату праці». Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (із змінами та доповненнями) та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 (із змінами та доповненнями); дослідженням штатних розписів затверджених директором товариства, відомостей заробітної плати працівників з`ясовано, що на протязі 2017 року 4 рази збільшувались посадові оклади, крім посади економіста. Згідно штатного розпису у січні 2017 року економісту встановлено посадовий оклад у розмірі - 3200 грн., та до кінця року не змінювався, підстави для нарахування індексації заробітної плати економісту ОСОБА_13 відповідно до штатних розписів настали з червня по грудень 2017 року.

На підставі штатних розписів за 2018 рік протягом року посадові оклади працівників підвищувались 4 рази, крім посадового окладу директора та заступника директора. Підстави для нарахування індексації заробітної плати директору та заступнику директора ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , відповідно до штатних розписів настали з листопада по грудень 2018 року. Документального підтвердження виплати нарахованої під час здійснення інспекційного відвідування індексації заробітної плати адміністрацією товариства не надано.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину ученні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 41 КУпАП, визнав у повному обсязі.

Факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:

- протоколом серії ОД821/1592/АВ/П/ПТ від 01.08.2019 року відносно ОСОБА_1 за ст. 41 ч. 1 КУпАП;

- актом інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи , яка використовує найману працю № ОД821/1592/АВ від 31.07.2019 року;

- копією наказу № 1 від 21.07.2016 року;

- копією наказу № 3 від 16.09.2016 року.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, відповідно до ст. 34 КУпАП, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, відповідно до ст. 35 КУпАП, судом не встановлено.

Суд вважає вину ОСОБА_1 доведеною та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 41 КУпАП, як порушення встановлених термінів виплати заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Беручи до уваги характер правопорушення, його тривалість та сутність протиправних дій, особу правопорушника, суд вважає за необхідне застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись ст. ст. 23, 34, 35, 40-1, 41, 268 , 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 41 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 судовий збір в розмірі 384 гривні 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі через Кілійській районний суд Одеської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом 3 місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Кілійського районного суду Н. В. Манжос