Справа № 199/1260/19
ПОСТАНОВА

іменем України

06.03.2019 року м.Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська Воробйов В.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, працюючої головним бухгалтером у ТОВ «Біотрейд», громадянки України, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-4 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

У відношенні ОСОБА_1 складено протокол №49/13-06 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.163-4 КУпАП (далі протокол), в тому, що вона, «вчинила правопорушення у перевіряємому періоді з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року несвоєчасного нарахування, утримання та перерахування до бюджету податку з доходу платника податку від суми надміру витрачених коштів, отриманих ОСОБА_2 на відрядження на суму 5232,90 грн».

ОСОБА_1 до суду не зявилась, клопотання про відкладення розгляду справи від неї не надходили.

Враховуючи, що ОСОБА_1 була своєчасно повідомлена про місце і час розгляду справи шляхом направлення поштового повідомлення, вважаю за можливе на підставі ч.1 ст.268 КУпАП розглядати справу у її відсутність.

ОСОБА_1 надала до суду свої письмові пояснення, відповідно до яких свою провину не визнає та одночасно подала копію заперечення до акту документальної позапланової виїзної перевірки, оскільки оригінал даного заперечення скеровано до ГУ ДФС у Дніпропетровській області.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1, якій ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1634 КУпАП, вважаю, що провадження по даній справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях останньої, з наступних підстав.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є субєктом правопорушення, всіх обовязкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Системний аналіз ст. ст. 55,56 Податкового Кодексу України, свідчить про те, що, податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов'язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, податковим законодавством України поширено презумпцію невинуватості на процедуру оскарження.

Використовуючи надане законом право, ТОВ «Біотрейд», головним бухгалтером якого є ОСОБА_1, звернулося зі скаргою з приводу складення Акту № 71628/04-36-14-11/30502509 від 10.12.2018 р., у межах встановленого законом строку, до податкового органу вищого рівня. На даний час скарга товариства знаходиться у провадженні Державної фіскальної служби України і по суті не розглянута.

Отже, з урахуванням того, що триває процедура оскарження, то і існує ймовірність скасування рішення податкового органу, що в свою чергу ставить під сумнів обєктивність та правильність висновків перевірки, викладених у акті. За таких обставин даний акт перевірки, як доказ вини особи, не може безсумнівно доводити факт порушення ОСОБА_1 порядку ведення податкового обліку, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 163-4 КУпАП.

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що при складанні вищезазначеного протоколу про адміністративне правопорушення №49/13-06 від 29.01.2019, посадовою особою не в повному обсязі та некоректно викладено суть адміністративного правопорушення з огляду на те, що фабула інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення виписана неналежним чином, без зазначення при яких саме обставинах було вчинено правопорушення і в чому саме воно виразилося, при цьому, у справі про адміністративне правопорушення взагалі відсутні в достатньому обсязі належні та допустимі докази вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки долучений до матеріалів справи акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Біотрейд» № 71628/04-36-14-11/30502509 від 10.12.2018 р., не може вважатися достатнім та належним доказом вчинення адміністративного правопорушення у звязку із тим, що Податковим кодексом України передбачено апеляційний порядок оскарження в адміністративному порядку (до вищестоящого податкового органу) посадовою особи податкового органу, у випадку, якщо субєкт господарювання не погоджується з рішенням Державної фіскальної служби України має право оскаржити його до суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України. При цьому ТОВ «Біотрейд» скористалось наданим Податковим кодексом України правом на оскарження рішення даного органу та звернулось до контролюючого органу вищого рівня, рішення наразі не прийнято, однак посадовою особою ДФС вказане не було враховано при направленні даного протоколу про адміністративне правопорушення до суду, що в свою чергу позбавляє суд можливості здійснити всебічне, повне і обєктивне зясування всіх обставин справи, а отже встановити чи винна особа, яка притягається до відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги, що у справі відсутні в достатньому обсязі належні та допустимі докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, у суду не має можливості встановити факт вчинення останньою інкримінованого їй адміністративного правопорушення та наявність в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП.

Враховуючи, що відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, прихожу до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1634 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у зв'язку з відсутністю в його її складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-4 КУпАП.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.Л.Воробйов