Провадження № 33/824/3626/2019 Доповідач у 2 інстанції Зіміна В.Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Зіміної В.Б., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника - Пізняхівського Ф.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 . - Пізняхівського Ф.М. на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 27 серпня 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 27 серпня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 (нуль) копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 07.07.2019 року приблизно об 11 год. 35 хв. біля буд. № 16 по вул. Дніпровська набережна в м. Києві керував транспортним засобом «Lexus» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився в присутності двох свідків за допомогою газоаналізатора «Drager», який зафіксував перевищення рівню алкоголю в крові водія з цифровим показником 0,52 %.

Не погоджуючись з рішення суду захисник ОСОБА_1 Пізняхівський Ф.М. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Дарницького районного суду м. Києва від 27 серпня 2019 року та закрити провадження у справі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вказана постанова є незаконною та такою що прийнята на неповно з`ясованих обставинах справи, що привело до помилкових висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 порушень п. 2.9 а) ПДР України.

Так, апелянт зазначає, що ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, просив провести огляд на стан сп`яніння у спеціалізованому закладі охорони здоров`я, але інспектор поліції відмовив йому у проведенні такого огляду та провів огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Drager».

ОСОБА_1 висловив незгоду з результатами алкотестера «Drager», про що зазначив окремо в протоколі про адміністративне правопорушення та звернувся до працівників патрульної поліції з проханням направити його для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Але, інспектор поліції відмовився надати йому відповідне направлення до спеціалізованого закладу охорони здоров`я спеціального зразка та відмовив у повторному огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із використанням іншого алкотестера. Внаслідок чого 07.07.2019 року о 14 годині він вимушений був особисто звернутися до спеціалізованого закладу охорони здоров`я - Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія», де було встановлено, що у гр. ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено.

На думку апелянта, поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом вини ОСОБА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , та його захисника переглянувши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції, в цілому, були дотримані.

Суд першої інстанції оцінивши в сукупності зібрані та дослідженні докази по справі, прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в адміністративному матеріалі доказами, а саме: протоколом БД № 191818 від 07.07.2019 року, згідно якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Lexus» д.н.з. НОМЕР_1 біля буд. № 16 по вул. Дніпровська набережна в м. Києві з ознаками алкогольного сп`яніння, огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився в присутності двох свідків за допомогою газоаналізатора «Drager», який зафіксував перевищення рівню алкоголю в крові водія з цифровим показником 0,52 % (а.с. 1), довідкою тестування на алкоголь газоаналізатора «Drager» до протоколу БД № 191818 , де зафіксовано результат 0,52% (а.с.2); актом огляду на стан сп`яніння в якому зазначено, що результат тесту 0,52% (а.с. 3); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких в їх присутності проводився огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», результат тесту 0,52 % (а.с. 4); записом нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського в якому зафіксована процедура огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , у присутності двох свідків та зафіксовано, що після проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», ОСОБА_1 не просив супроводити його до лікаря нарколога для проходження огляду (а.с. 5).

Враховуючи вказані докази вважаю, що суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність притягнення ОСОБА_1 до відповідальності та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 33 КУпАП наклав на нього стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом та розміром сприятиме досягненню визначеній у ст. 23 КУпАП меті адміністративних стягнень.

З даним висновком суду першої інстанції, з урахуванням доказів, досліджених під час апеляційного розгляду, апеляційний суд погоджується.

До тверджень апелянта зазначених в апеляційній скарзі, щодо заперечення факту керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніннята відмови поліцейських у проведенні огляду на стан сп`яніння у спеціалізованому закладі охорони здоров`я апеляційний суд ставиться критично, оскільки це не знайшло свого підтвердження під час апеляційного розгляду та спростовується сукупністю доказів досліджених у суді.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив, що він з результатами тесту не згоден, але до лікаря нарколога не поїхав, бо поспішав по справах, та поїде до лікаря нарколога сам на протязі двох годин (а.с. 1).

Зазначені твердження ОСОБА_1 не узгоджуються також із відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, де зафіксовано, що після проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», ОСОБА_1 не просив супроводити його до лікаря нарколога для проходження огляду.

Копія наданого ОСОБА_1 висновку від 08.07.2019 р. щодо результатів медичного огляду, складена лікарем Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія», була предметом дослідження у суді першої інстанції, в судовому рішенні наведено достатнє обґрунтування підстав, з яких суд відкинув зазначену довідку як доказ. Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого суду у цій частині, оскільки згідно ст. 266 КУпАП з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Щодо тверджень апелянта про те, що працівники поліції не відсторонили водія від керування транспортним засобом, то такі дії працівників поліції на думку суду свідчать про порушення ними вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП, але не підтверджують факт відсутності в діях водія складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та є предметом розгляду скарги на дії працівників, копія якої міститься в матеріалах справи.

Враховуючи зазначене, на думку апеляційного суду, постанова судді Дарницького районного суду м. Києва від 27 серпня 2019 року є законною і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Пізняхівського Ф.М. залишити без задоволення.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 27 серпня 2019 року щодо ОСОБА_1 - залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.Б. Зіміна