ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/5505/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2019 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, одруженої, працюючої на посаді генерального директора ПрАТ «КСУЕ», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 27.06.2019 року, о 13 год. 53 хв., керуючи автомобілем «Ауді», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Дніпровська Набережна - вул. Здолбунівська у м. Києві, в порушення вимог п. 13.1 ПДР, не дотрималась безпечної дистанції, в результаті чого допустила зіткнення з автомобілем «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників пригоди, приходжу до наступного висновку.

Згідно з п. 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , підтримала пояснення, дані при оформленні пригоди та пояснила, що вона рухалась Дніпровською набережною в крайній лівій смузі, зупинилась для виконання маневру повороту ліворуч, після чого приблизно за 10 секунд відчула потужний удар в задню частину свого автомобіля, від якого її автомобіль по інерції вдарив автомобіль «Тойота», що стояв попереду. Її автомобіль вдарив автомобіль «Сітроен», що рухався на великій швидкості.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Полинько О.А. просив провадження щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зазначивши, що відносно третього учасника пригоди складено два протоколи - за ст. 124 та за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Учасник пригоди ОСОБА_2 в ході судового розгляду також підтримав пояснення, дані ним під час оформлення матеріалів. Наполягав на тому, що він стояв у лівій смузі на червоне світло світлофора. Коли автомобіль, що стояв попереду нього, рушив, він відчув один удар, від якого автомобіль відкинуло на 1-2 м вперед, а через декілька секунд другий удар.

Як вбачається з висновку експерта № 2019-1109 від 24.09.2019 року, спочатку відбувся наїзд автомобілем «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_3 XI на автомобіль «Audi А6», д.н.з. НОМЕР_1 , а після цього відбулось відкидання автомобіля «Audi А6», д.н. НОМЕР_1 вперед з відхиленням осі його кузовадещо праворуч, з наступним контактуванням з автомобілем «Toyota RAV-4», д.н.з. НОМЕР_2 . При цьому пояснення водія «Toyota RAV-4» в частині описаного ним механізму ДТП визнані неспроможними на підставі проведеного моделювання (реконструкції) механізму ДТП. Разом з тим вказане моделювання та масштабна схема місця ДТП побудована виключно на даних схеми ДТП, яка містить кінцеве розташування транспортних засобів, при цьому дані вказаної масштабної схеми та реконструкція, що проведена з урахуванням співставлення зон пошкоджень автомобілів, не відповідає даним схеми ДТП та даним протоколу огляду місця події.

Також жодний доказ, в тому числі і висновок експерта, не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами зібраними по справі.

При цьому суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, не може покласти вказаний висновок експерта в основу обґрунтування рішення щодо відсутності в діях ОСОБА_1 .

Твердження ОСОБА_3 про те, що водій ОСОБА_2 змінив свої пояснення з метою отримання страхового відшкодування саме від її страхової компанії, є неспроможними, оскільки ОСОБА_2 ,як під час оформлення матеріалів, так і в суді давав послідовні та логічні показання щодо обставин, які передували зіткненню, а саме отримання двох ударів в задню частину автомобіля «Тойота». Крім того, ОСОБА_2 зазначив, що для нього не має значення, яка страхова компанія буде відшкодовувати шкоду, оскільки пошкодження його автомобіля незначні, але кожний має відповідати за допущене порушення. Таким чином будь-яких достовірних даних, які би свідчили про наявність підстав для обмови ОСОБА_2 ОСОБА_1 в судовому засіданні не подано та в ході розгляду справи не виявлено.

З огляду на викладене приходжу до висновку про те, що твердження ОСОБА_1 та її захисника Полинько О.А. про відсутність вини ОСОБА_1 в даній ДТП спростовуються сукупністю вказаних вище доказів, а невизнання вини з боку ОСОБА_1 є позицією захисту, обраною з метою ввести суд в оману та уникнути відповідальності за скоєне.

З огляду на викладене вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджена в повному обсязі.

Крім того, в разі визнання іншого учасника пригоди - водія автомобіля «Сітроен» - ОСОБА_4 , щодо якого також складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП по факту спричинення пошкоджень автомобілям «Ауді», д.н.з. НОМЕР_1 , та «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2 , ступінь вини кожного з учасників ДТП підлягатиме з`ясуванню і встановленню в порядку цивільного судочинства при наявності відповідних позовів про відшкодування завданої шкоди внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки. При цьому само по собі керування ОСОБА_4 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння само по собі не виключає наявність вини у ДТП з боку водія ОСОБА_1 .

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 384 грн. 20 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40-1, 124, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 384 грн. 20 коп.

Роз`яснити, що в разі несплати штрафу в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення постанови правопорушнику, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова судді пред`являється до примусового виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя