Провадження № 33/4820/14/19
Справа № 671/1836/18 Головуючий в 1-й інстанції Ніколова С. В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2019 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Інжиєвської Ю.А., Яхієвої М.А., захисника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференцзв'язку, у м. Хмельницькому, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Волочиського районного суду Хмельницької області від 09 листопада 2018 року,-

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1, неодруженого, працюючого майстром в Волочиському відділенні ПАТ "Хмельницькгаз",

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить десять тисяч двісті гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2на користь держави судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп.

За постановою місцевого суду, 08 вересня 2018 року о 01 годині 20 хвилин ОСОБА_2, маючи ознаки алкогольного сп'яніння (хитка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота), в м. Волочиську Хмельницької області, по вул. Пушкіна, 14, керував автомобілем НОМЕР_1, а після зупинення працівниками поліції транспортного засобу, в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, від проходження в установленому порядку медичного огляду на стан сп'яніння, на місці зупинки та в медичному закладі, відмовився в присутності двох свідків.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає постанову місцевого суду незаконною та необґрунтованою, такою, що не відповідає обставинам справи, просить її скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Посилається на те, що: від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння він не відмовлявся; поліцейськими було порушено порядок проведення огляду на стан сп'яніння, а саме: у протоколі не зазначено, що водієві пропонувалося пройти огляд на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським та в медичному закладі, а також те, що водій відмовився від проходження такого огляду, відсутнє направлення для проходження огляду на стан сп'яніння в медичному закладі не описано у зв'язку з чим та за якими ознаками проводився огляд відносно нього на стан алкогольного сп'яніння; відсутні будь-які відомості, про те, що начальник СРПП Волочиського ВП лейтенант поліції ОСОБА_3 має спеціальні знання щодо огляду особи на стан сп'яніння; не вказано адресу та місце проживання свідка ОСОБА_4; не вірно зазначено час та дату складання протоколу. Крім того, апелянт вказує, що за кермом був не він, а ОСОБА_5. Після зупинки транспортного засобу вони помінялися місцями.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу, допитавши свідка, дослідивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти, в установленому порядку, медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає, у тому числі, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_2, доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.

Суддя місцевого суд прийшов до обґрунтованого висновку про повне доведення вини ОСОБА_2 у скоєні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп'яніння, при викладених у постанові обставинах.

Так, з даних протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №057974 від 08.09.2018 року вбачається, що ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп'яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка мова. Від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, водій відмовився в присутності двох свідків (а.с.1).

З пояснень свідків ОСОБА_6 (а.с.3) та ОСОБА_4 (а.с.4) слідує, що вони були очевидцями того, як ОСОБА_2 відмовився пройти перевірку для визначення стану сп'яніння за допомогою приладу "Драгер", в медичному закладі - Волочиській ЦРЛ були присутніми при складанні протоколу.

Вказані обставини свідок ОСОБА_7 підтвердив і під час розгляду справи судом першої інстанції.

Крім того, вина ОСОБА_2 підтверджується відеозйомкою, переглянутою як місцевим так і апеляційним судом.

Місцевий суд обґрунтовано відхилив показання ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_2 не перебував за кермом, а автомобілем керувала ОСОБА_5, спростовуються дослідженими судом доказами.

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об'єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, ОСОБА_2 чи його захисником ОСОБА_8 не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

В судовому засіданні апеляційної інстанції свідок ОСОБА_3 підтвердив, що він за посадою має спеціальне знання щодо огляду особи на стан сп'яніння. Після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2, по вулиці Пушкіна, 14, з ознаками алкогольного сп'яніння, останній від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився, як і на місці зупинки, так і медичному закладі. Зазначає, що направлення на огляд щодо стану сп'яніння не видавався, йому було запропоновано пройти його на місці зупинки, в присутності понятих, свідоцтво про повірку приладу правопорушник не просив.

Доводи апелянта про порушення процедури порядку виявлення у водія ознак алкогольного сп'яніння, оскільки поліцейський не пропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці та в медичному закладі, позбавлені підстав та спростовується відеозаписом з нагрудних камер відеоспостереження та поясненнями свідків.

В протоколі адміністративного правопорушення чітко вказано, який огляд мав пройти ОСОБА_2, тому посилання апеляційної скарги на відсутність вказаних обставин позбавлені підстав.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки судді першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновкі суду про вчинення цього правопорушення саме ОСОБА_2

Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі ОСОБА_2, правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладене на ОСОБА_2, адміністративне стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.

З урахуванням наведеного, підстав для скасування постанови у межах апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя-

п о с т а н о в и л а :

Постанову Волочиського районного суду Хмельницької області від 09 листопада 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни, а апеляційну скаргу останнього - без задоволення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М.Кулеша