Справа № 464/4181/18 Головуючий у 1 інстанції: Тімченко О.В.
Провадження № 33/811/138/19 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2019 року. Львівський апеляційний суд у місті Львові в складі: судді судової палати у кримінальних справах ОСОБА_1, за участю ОСОБА_2, його захиниска ОСОБА_3, потерпілої ОСОБА_4, її представника ОСОБА_5, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Сихівського районного суду м.Львова від 22 січня 2019 року відносно ОСОБА_2,

встановив:

Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 22.01.2019 року ОСОБА_2 визнано винним та провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП закрито у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно з постановою суду ОСОБА_2 17 липня 2018 року о 8.40 год. на перехресті вул.ГородоцькаРяшівська в м.Львові, керуючи автомобілем НОМЕР_1, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, своїми діями створив небезпеку дорожньому руху, перед початком руху та зміною напрямку руху не переконався, шо це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеку дорожнього руху, на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі не дав дорогу автомобілю НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4, що рухалась по головній дорозі, внаслідок чого і відбулось зіткнення. Автомобілі отримали технічні пошкодження, а водій ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, чим завдано матеріальної шкоди. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п.1.5, 2.3 (б,д), 10.1, 16.11, дорожнього знаку 2.1 ПДР України.

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, якій просить постанову суду скасувати та постановити нову, якою провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підтримання апеляційних вимог ОСОБА_6 вказує на те, що суд першої інстанції не провів всебічного, повного та обєктивного дослідження обставин справи, у справі не належним чином були проведені експертизи, а тому неповно в матеріалах справи відображено всі обставини справи та участь кожного з учасників ДТП. Також ОСОБА_6 зазначає, що не мав змоги уникнути зіткнення з іншим транспортним засобом, через порушення правил дорожнього руху, які допустила водій ОСОБА_4.

Розглянувши матеріали справи №464/4181/18, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення апелянта та інших учасників справи, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Оскаржуваною постановою суду ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та провадження у справі закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, формулювання абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення. Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Підсумовуючи наведене, апеляційний суд приходить до переконання про те, що постанову суду першої інстанції відносно ОСОБА_2 слід змінити шляхом виключення з неї покликання про визнання останнього винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Тобто подана апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Постанову Сихівського районного суду м. Львова від 22 січня 2019 року відносно ОСОБА_2 змінити.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частини постанови Сихівського районного суду м.Львова від 22 січня 2019 року покликання на визнання вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.124 КУпАП.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду ОСОБА_1