Номер провадження: 33/813/252/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Кравця Ю.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м.Одеси Чванкіна С.А. від 17.12.2018 року,

встановив

Зазначеною постановою суду ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2, притягнуто до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови суду ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 15.11.2018 року о 19 годині 30 хвилин керував автомобілем «Ровер», н/з GFK072, по вул. Академіка Вільямса в м. Одеса, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: порушення координації рухів, порушення мови, поведінка що не відповідає обстановці, запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху України».

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що не погоджується із оскарженою постановою суду та вважає її незаконною та необґрунтованою, посилаючись при цьому на те, що судом першої інстанції не було викликано та допитано свідків та інспекторів патрульної поліції, які складали протокол. Крім того ОСОБА_2 звертає увагу на те, що працівники поліції не пропонували пройти огляд на стан спяніння, не надали йому сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку технічного вимірювального засобу, у звязку з чим він погоджувався пройти огляд лише в медичному закладі. Складання протоколу здійснювалось без присутності ОСОБА_2, в протоколі не зазначено за допомогою яких приладів йому було запропоновано пройти перевірку на місті а також докази направлення його до медичного закладу, йому не була вручена копія протоколу, протокол він не підписував та його підпис у протоколі сфальшований, в дачі письмових заперечень до протоколу відмовили.

Посилаючись на вищенаведені обставини, ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити а постанову суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно зясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного спяніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Обґрунтовуючи своє рішення в частині винуватості ОСОБА_2у вчинені зазначеного правопорушення, суддя районного суду послався на протокол про адміністративне правопорушення та пояснення свідків. Крім того, суд не прийняв до уваги висновок КУ ООМЦПЗ «Щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 15.11.2018 року, як доказ, оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_2 було складено не за керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, а за відмову від проходження встановленого законом огляду на стан спяніння. Також суд звертав увагу на те, що ОСОБА_2 проведено огляд самостійно, без поліцейського, тобто в порушення ч. 4 ст. 266 КпАП України.

Разом з тим, суддею районного суду не було враховано наступне.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 000742 від 15.11.2018 року, ОСОБА_2 15.11.2018 року о 19 годині 30 хвилин керував автомобілем «Ровер», н/з GFK072, по вул. Академіка Вільямса в м. Одеса, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: порушення координації рухів, порушення мови, поведінка що не відповідає обстановці, запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху України».

Згідно ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Разом з тим, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, який проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Порядок проходження огляду на стан спяніння встановлений ст. 266 КУпАП, окрім неї також керується затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Зокрема, пунктами 2, 6 Розділу І «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція) та п.п.1-6 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (Далі Порядок) передбачено, що огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоровя.

Відповідно до пунктів 3, 4, 5 Розділу І Інструкції, поліцейськими при огляді на стан спяніння використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях. Перед проведенням огляду на стан спяніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан спяніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до положень пункту 7 Розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Пунктами 8, 9 Інструкції та пунктами 7, 8 Порядку регламентовано, що з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, згідно вимог «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», інспектор патрульної поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, у разі перебування водія ОСОБА_2у стані алкогольного спяніння або у разі наявності у нього ознак перебування в такому стані, зобовязаний був запропонувати останньому пройти тест на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу, а у разі відмови водія на місці пройти тест за допомогою спеціального пристрою, зобовязаний був вказати про це в протоколі, а далі, повинен був забезпечити доставку ОСОБА_2до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для проведення огляду, на встановлення стану спяніння, або у разі відмови водія проїхати до медичного закладу, також зазначити про це в протоколі.

Разом з цим, відповідно до змісту протоколу співробітники поліції вказали лише що ОСОБА_2від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Суд апеляційної інстанції критично відноситься до наявних у матеріалах справи пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.2,3), оскільки зазначені пояснення зафіксовані у заздалегідь надрукованих бланках пояснень, у яких друкарським засобом зазначені виявлені ознаки алкогольного спяніння, які не співпадають з ознаками, вказаними у протоколі про адміністративне правопорушення.

З цього необхідно зробити висновок, що факт пропонування співробітниками поліції водію ОСОБА_2пройти огляд на стан алкогольного спяніння в умовах медичного закладу не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду.

Таким чином порушення ОСОБА_2пункту 2.5 Правил дорожнього руху, згідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке стало підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, не знайшло свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Також апеляційний суд враховує наступне.

Пояснення ОСОБА_2 стосовно відсутності у нього ознак стану алкогольного спяніння в 15.11.2018 року року та наполягання останнього на проходженні огляду в умовах медичного закладу, підтверджується висновком медичного закладу Міністерства охорони здоровя України від 15.11.2018 року, згідно якого останній не пізніше ніж протягом двох годин з моменту складання протоколу самостійно прибув до медичного закладу та був оглянутий лікарем і ознак алкогольного спяніння у нього виявлено не було (а.с.6).

В звязку, з цим висновок районного суду про невідповідність належним доказам висновку КУ ООМЦПЗ про відсутність у ОСОБА_2 ознак алкогольного спяніння є безпідставним.

Всі перераховані вище обставини, у своїй сукупності, дають апеляційному суду прийти до висновку про недоведеність того, що ОСОБА_2 у зазначені в протоколі час та місці, дійсно керував транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння та відмовився від проходження огляду на стан спяніння в умовах медичного закладу, а встановлена невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення обєктивним обставинам справи, вказують на відсутність доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про безпідставність прийнятого суддею районного суду рішення про визнання ОСОБА_2 винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне порушення, який було складено працівником ІПП, не підтверджено належними доказами.

За таких обставин, апеляційний суд вважає висновок судді районного суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення помилковим, оскільки він ґрунтується не на обєктивних доказах, а на субєктивних відомостях, які в ході апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження, а встановлена невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення обєктивним обставинам справи вказують на відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин постанова судді районного суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Київського районного суду м.Одеси від 17.12.2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік скасувати.

Провадження по адміністративній справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду ОСОБА_5