Провадження № 33/811/120/18 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участю ОСОБА_2, його представника - адвоката Ікавого М.Р., ОСОБА_4, його захисника - адвоката Анохіна Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 17 січня 2018 року відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, закрито у зв'язку із відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Як зазначено у постанові, згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 040876 від 19.12.2017 року вбачається, що водій ОСОБА_4 03 листопада 2016 року о 06 год. 45 хв. на вул. Виговського, 41 у м. Львові, керуючи автобусом «БАЗ-079», д.н.з. НОМЕР_1, проявив неуважність до дорожньої обстановки та не реагував на її зміну, під час зміни напрямку руху не переконався в безпеці маневру, під час перестроювання з лівої в праву смугу не дав дорогу автомобілю НОМЕР_2, який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестоїтись, внаслідок чого відбулось зіткнення. Під час ДТП транспортні засоби отримали технічні пошкодження. Вважається, що ОСОБА_4 порушив Правила дорожнього руху, зокрема п.2.36, 10.1, 10.3, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Львова від 17 січня 2018 року, скасувати її та прийняти нову, якою ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП, а провадження у справі закрити у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_2 покликається на те, що суддя неповно оцінив усі обставини даної справи, обмежившись лише протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням порушника, не викликав у судове засідання потерпілого та не дослідив наявний у справі висновок експертизи №372/373.

Вважає, що саме водієм ОСОБА_4 допущено порушення п.10.1 ПДР, який зазначає, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху і його дії є в причинно-наслідковому зв'язку з ДТП.

Звертає увагу, що покликання суду на те, що ОСОБА_2 вже визнано винним у вчиненні ДТП, тому відсутня вина іншого учасника пригоди, а саме ОСОБА_4, є помилковим та не відповідає закону.

Окрім цього, ОСОБА_2 в обґрунтування вимог поновлення строку апеляційного оскарження покликається на те, що копію оскаржуваної постанови його представник отримав лише 13 лютого 2018 року.

Заслухавши ОСОБА_2 та його представника - адвоката Ікавого М.Р., на підтримання поданої апеляційної скарги, ОСОБА_4, його захисника - адвоката Анохіна Ю.І., які заперечили проти задоволення апеляційних вимог, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

З огляду на те, що копію постанови представник ОСОБА_2 - адвокат Ікавий М.Р. отримав 13.02.2018 року, відтак, на переконання апеляційного суду, строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначив, що 03 листопада 2016 року о 06 год. 45 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_3, рухався по вул. Виговського в напрямку вул. Любінської у крайній лівій смузі руху. Швидкість руху автомобіля НОМЕР_4, перед ДТП становила 55-60 км/год. Під час руху ОСОБА_2 бачив, що попереду із зупинки виїхала маршрутка відразу в ліву смугу руху. Оскільки маршрутка рухалась із меншою швидкістю, ОСОБА_2 змінив напрямок руху та продовжив рух у правій смузі руху. В якийсь момент на обочині невідома жінка почала зупиняти маршрутку, яка рухалась в лівій смузі попереду автомобіля НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_2 Після чого маршрутка раптово без ввімкнення сигналу повороту почала змінювати смуху руху з лівої на праву. ОСОБА_2 застосував екстрене гальмування, однак уникнути зіткнення не вдалося. Зіткнення відбулося в момент, коли автомобіль НОМЕР_4, перебував на правій смузі руху посередині смуги, а автобус перебував посередині між смугами руху, займаючи обидві смуги.

ОСОБА_4 у суді апеляційної інстанції заперечив свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та зазначив, що керуючи транспортним засобом «БАЗ-079», д.н.з. НОМЕР_5, 03 листопада 2016 року о 06 год. 45 хв., та рухаючись по вул.Виговського в напрямку вул.Любінської у крайній лівій полосі, включив правий світловий покажчик повороту, переконався, що маневр буде безпечним та почав перестроюватись в праву смугу. Закінчуючи перестроювання відчув удар у задню праву частину транспортного засобу. Вказані дії він був вимушений вчинити для відвернення загрози пасажирам, яких він перевозив, та уникнення зіткнення з транспортним засобом «Peugeot Boxer», д.н.з. НОМЕР_6, під керуванням ОСОБА_2, який порушував п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 040876 від 19.12.2017 року (а.с.1) водій ОСОБА_4 03 листопада 2016 року о 06 год. 45 хв. на вул. Виговського, 41 у м. Львові, керуючи автобусом «БАЗ-079», д.н.з. НОМЕР_5, проявив неуважність до дорожньої обстановки та не реагував на її зміну, під час зміни напрямку руху не переконався в безпеці маневру, під час перестроювання з лівої в праву смугу не дав дорогу автомобілю НОМЕР_4, який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестоїтись, внаслідок чого відбулось зіткнення. Під час ДТП транспортні засоби отримали технічні пошкодження.

Згідно з копією схеми місця ДТП (а.с.17-18) вбачається, що автобус «БАЗ-079», д.н.з. НОМЕР_5, має пошкодження у виді деформації заднього бампера з правого боку, пошкодження лакофарбового покриття заднього правого крила, а автомобіль НОМЕР_4, - деформації капоту двигуна та переднього лівого крила, кріплення бампера з лівого боку, розбитої передньої лівої фари.

У схемі місця ДТП під номером 3 зазначено місце зіткнення обох автомобілів, разом з тим, у ній відсутні відомості щодо осипу скла розбитої лівої фари автомобіля, тому з точністю встановити конкретне місце зіткнення транспортних засобів на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції неможливо.

Ураховуючи місце та характер пошкоджень транспортних засобів можна зробити висновок, що при зіткненні у контакт увійшла передня ліва частина автомобіля НОМЕР_4, із задньою правою частиною автобуса «БАЗ», д.н.з.НОМЕР_5, тобто мало місце попутне зіткнення транспортних засобів.

Як вбачається з матеріалів справи №465/6463/16-п за фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди було складено протокол про адміністративне правопорушення від 03 листопада 2016 року серії АП2№391448 (а.с.1) відносно ОСОБА_2, за результатами розгляду якого постановою судді Франківського районного суду м.Львова від 23 березня 2017 року останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Вказана постанова залишена без змін постановою Апеляційного суду Львівської області від 29 вересня 2017 року, в якій встановлено факт порушення водієм ОСОБА_2 вимог п.12.1, 13.1 ПДР.

Апеляційний суд вважає, що наявними у справі доказами, зокрема і висновком транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи від 10 березня 2017 року №372/373,не встановлено причинно-наслідкового зв'язку між діями ОСОБА_4 з настанням дорожньо-транспортної пригоди,апеляційний суд погоджується із висновком судді першої інстанції про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді, які викладені в постанові і були підставами для її скасування, особою, яка подала апеляційну скаргу, не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Всупереч твердженням ОСОБА_2, суддя першої інстанції об'єктивно та неупереджено дослідив всі наявні докази, які містяться в матеріалах справи, дав їм належну оцінку щодо їх достовірності та достатності для висновків суду по суті справи щодо невинуватості ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови судді першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Ураховуючи вищенаведене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

поновити ОСОБА_2 строк на подачу апеляційної скарги.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 17 січня 2018 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, відносно ОСОБА_4 закрито у зв'язку із відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М.Урдюк