Номер провадження: 33/813/1341/19
Номер справи місцевого суду: 523/9897/19
Головуючий у першій інстанції Позняк В. С.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді - Комлевої О.С.

за участю:

секретаря судового засідання - Ткачука В.О.

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 22 липня 2019 р.,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 22 липня 2019 року, ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік, а також із стягненням судового збору у розмірі 384,20 гривень.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Добровольського, 159 в м. Одесі, керував автомобілем марки «Nissan Primera», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан сп`яніння в законному порядку за допомогою приладу марки «Drager» та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, тим самим порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху".

Відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передбачена ст.130 ч.1 КУпАП.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, постанову суду першої інстанції скасувати та справу закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Зокрема, апелянт посилається на те, що постанова винесена без всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, оскільки:

- суд в порушення ч.1 ст.268 КУпАП розглянув справу у його відсутність;

- судом неповно досліджені обставини справи, не було з`ясовано, що інспектором не пропонувалось пройти тестування на алкогольне сп`яніння, на приладі «Drager»;

- всупереч Інструкції про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів, висновок про стан сп`яніння було зроблено тільки на підставі відмови апелянта від запропоновання інспектором спрямування до медичного закладу.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Дослідивши зміст та строки подачі поданої апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку про наступне.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративні правопорушення регламентується ч.2 ст.294 КУпАП, відповідно до якої постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову було ухвалено судом першої інстанції 22 липня 2019 року.

Про розгляд справи ОСОБА_1 повідомлявся робітниками поліції на 15.07.2019 року, про що в протоколі міститься підпис самого ОСОБА_1 (а.с.1).

Також судом було направлено повідомлення про розгляд справи, однак конверт з повісткою повернувся за закінченням терміну зберігання (а.с. 7).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 копію оскаржуваної постанови суду не отримував.

Виходячи з наведеного, клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної справи, заслухавши ОСОБА_1 , апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

За змістом ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції вважав, що вина останнього доведена та підтверджена належними та допустимим доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 161233 від 14.06.2019 року;

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 14.06.2019 року (а.с. 3-4).

-диском з відеозаписом.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають обставинам справи, наявним доказам та вищевказаним нормам права.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що суд в порушення ч.1 ст.268 КУпАП розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 та апелянт не був повідомлений про час та місце розгляду справи, не приймаються до уваги, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повідомили про розгляд адміністративних матеріалів відносно нього, про що свідчить його особистий підпис в протоколі (а.с. 2).

Судом першої інстанції направлялись сповіщення за адресою, зазначеною ОСОБА_1 , як місце проживання.

Однак з доданих до апеляційної скарги документів, вбачається, що ОСОБА_1 проживає за іншою адресою.

З урахуванням викладених обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу та своєчасно не цікавився рухом справи, не сповістивши суд про зміну своєї адреси.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема, рішення «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним.

За таких підстав, суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про необхідність провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому, посилання апелянта на розгляд справи у його відсутність враховані судом під час розгляду та задоволення клопотання про поновлення строку на оскарження постанови районного суду.

Крім того, під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 в повній мірі були надані можливості для захисту своїх прав, передбачених ст.268 КУпАП, чим відновлено його право на участь в судовому розгляді та право на захист.

Доводи апеляційної скарги про те, що йому не запропоновувалось пройти тест на спеціальному сертифікованому засобі, а відразу запропоновано їхати до медичного закладу, та з чим ОСОБА_1 не погодився, є безпідставними та не знайшли свого підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, в зв`язку з тим, що протокол було складено за порушення п. 2.5 «Правил дорожнього руху», а саме за відмову від проходження медичного освідчення, про що сам ОСОБА_1 зазначає у своїй апеляційній скарзі.

Так, з матеріалів справи вбачається, що з ОСОБА_1 був ознайомлений з протоколом про адміністративне правопорушення та підписав його (а.с.2).

З пояснень ОСОБА_1 , зазначених у протоколі вбачається, що він випив пів пляшки пива (а.с. 2)

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

З урахуванням вищевказаної норми права, апеляційний суд вважає, що матеріали адміністративної справи щодо ОСОБА_1 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Інших правових доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для її скасування або зміни, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду не встановлено.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а постанова суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 22 липня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 22 липня 2019 року- залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.С. Комлева