Справа № 758/1926/19
3/758/1760/19 Категорія
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2019 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Бородій В. М., розглянувши матеріали, які надійшли з управління патрульної поліції в місті Києві, протокол серії БД №165910, про притягнення до відповідальності за адміністративне правопорушення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ч.1 ст.130 КпАП України,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 06.02.2019 року, о 00 годині 28 хвилин, ОСОБА_1, в місті Києві по вулиці Нижньоюрківська, 9, керував транспортним засобом «Хонда», д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, порушення мови, координації рухів. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 в судове засідання з'явився, при розгляді справи свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - не визнав та пояснив, що в зазначений час транспортним засобом не керував, а о 18 годині 00 хвилин приїхав до роботи та припаркував свій автомобіль. Через деякий час вийшов на вулицю поспілкуватись, та був запрошений працівниками поліції в якості понятого, під час вилучення в особи наркотичних засобів. В транспортний засіб не сідав та керувати ним не планував, однак, згодом працівники поліції не роз'яснили йому пред'явлене правопорушення та склали протокол відносно нього. В судовому засіданні ОСОБА_1 надав копію протоколу, який відносно нього склали працівники поліції, в якій в порушення інструкції та КУпАП не вказано час вчинення правопорушення та час складання протоколу, а працівники поліції самі вказали час, який їм було зручно.

Таким чином із фактичних обставин вбачається, що протокол з яким ознайомлений ОСОБА_1 було складено після ознайомлення, з внесенням до нього додаткової інформації, а тому фактичні обставини, які в ньому містяться є недопустимими доказами.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, пояснили що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а вийшов на вулицю поспілкуватись, та був запрошений працівниками поліції в якості понятого, під час вилучення в особи наркотичних засобів. В транспортний засіб не сідав та керувати ним не планував.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення;

- пояснення свідків, які вказані в протоколі та заперечили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом

- відеозапис з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення даного адміністративного правопорушення на якому не зафіксовано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а працівники поліції у порушення п. 3.3 Розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, поліцейські почали здійснювати запис на нагрудну камеру не одразу при початку спілкування з водієм ОСОБА_1, а вже після того, як були свідки.

За таких умов суд, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП, положенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС 09.11.2015 № 1452/735 та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - підлягає закриттю за не встановленням в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130, 247, 294, 307, 308 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити за не встановленням в його діях склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч.5 ст.7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя В. М. Бородій