ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 661/3555/18 Номер провадження 33/814/509/19Головуючий у 1-й інстанції Фадєєва С. О. Доповідач ап. інст. Захожай О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2019 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Захожай О.І.

при секретарі - Радько А.М.

за участю:

захисника апелянта ОСОБА_1 - адвоката - Старюка В.А.

розглянувши в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Крюківського районного суду Полтавської області від 28.11 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою провадження по справі про притягнення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого на ПАТ «КВБЗ», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення.

Приймаючи вказане рішення, суддя вказав, що враховуючи те, що на час розгляду справи суддею закінчились строки накладення адміністративного стягнення, що передбачені ч.2ст.38 КУпАП, провадження по справі необхідно закрити у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 361821 від 15.08.2018 року, ОСОБА_2 15.08.2018 року о 08 год. 30 хв. на а/д Херсон-Геніченськ, керуючи автомобілем КАМАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом ОЛАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , при повороті ліворуч на дорозі, яка має дві смуги в одному напрямку, не врахував дорожньої обстановки, не надав перевагу автомобілю Ford, д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався по крайній лівій смузі, не здійснив відповідне крайнє положення для повороту, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем Ford, д.н.з. НОМЕР_3 , чим порушив вимоги п.2.3б, 10.1, 10.4 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суді та ухвалити нову, якою визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та закрити провадження по справі на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП.

Крім того, просив поновити йому строк на апеляційне оскарження, оскільки про існування вказаної постанови йому стало відомо з ЄДРСР 19.02.2019 року, а апеляційну скаргу подано 27.02.2019 року.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд першої інстанції, закриваючи провадження по справі щодо ОСОБА_2 на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, не вирішив питання про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Апелянт ОСОБА_1 надав апеляційному суду заяву у якій прохав розгляд його апеляційної скарги проводити без його участі. Вказав, що підтримує подану апеляційну скаргу у повному обсязі та прохає її задовільнити.

Особа, відносно якої провадження закрито, ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на засідання до апеляційного суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, заяви про відкладення не надходили. Крім того, телефонограмою від 21.08.2019 року повідомив секретарю, що знав про час та дату розгляду справи, але в судове засідання відмовився з`являтися.

Щодо поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження вказаної постанови, вважаю за необхідне зазначити наступне.

За змістом ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржене особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення нього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, вона розглянута 28.11.2018 року без участі ОСОБА_1 , в матеріалах справи відсутні дані щодо належного повідомлення останнього про час та місце розгляду справи і своєчасного вручення копії постанови по справі. Оскільки про судове рішення, яке може бути оскаржено в апеляційному порядку стало відомо поза межами строку па апеляційне оскарження і при подачі апеляції заявлено клопотання про поновлення цього строку - таке клопотання підлягає до задоволення.

Перевіривши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення представника апелянта ОСОБА_1 - адвоката Старюка В.А., який підтримав апеляційну скаргу, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 124 КпАП України передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно п.10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п.10.4 ПДР України перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку.

Апеляційним судом встановлено, що 15.08.2018 року, ОСОБА_2 15.08.2018 року о 08 год. 30 хв. на а/д Херсон-Геніченськ, керуючи автомобілем КАМАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом ОЛАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , при повороті ліворуч на дорозі, яка має дві смуги в одному напрямку, не врахував дорожньої обстановки, не надав перевагу автомобілю Ford, д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався по крайній лівій смузі, не здійснив відповідне крайнє положення для повороту, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем Ford, д.н.з. НОМЕР_3 , чим порушив вимоги п.2.3б, 10.1, 10.4 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, а саме у порушенні ним вимог п.10.1, 10.4 ПДР України, повністю підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 361821 від 15.08.2018 року, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, поясненнями ОСОБА_4 , водія Ford, д.н.з. НОМЕР_3 та самого ОСОБА_2 ..

Аналізуючи вищенаведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки останній керуючи автомобілем КАМАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом ОЛАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , при повороті ліворуч на дорозі, яка має дві смуги в одному напрямку, не врахував дорожньої обстановки, не надав перевагу автомобілю Ford, д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався по крайній лівій смузі, не здійснив відповідне крайнє положення для повороту, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем Ford, д.н.з. НОМЕР_3 , чим порушив вимоги п.2.3б, 10.1, 10.4 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Таким чином, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, є повністю доведеною.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 9 КУпАП визначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно приписів ч.2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Підстава для закриття провадження в справі згідно зі ст.38КпАП України не є такою, що реабілітує особу. Тому таке закриття можливе лише в разі вчинення особою протиправної, винної (умисної або необережної) дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Закриття провадження в справі на підставі ст.38 КпАП України щодо особи, в діях якої відсутній склад адміністративного правопорушення, є порушенням прав цієї особи та є недопустимим.

Тобто, обов`язковою умовою закриття провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності з нереабілітуючих підстав є вчинення особою адміністративного правопорушення. Отже, при вирішенні питання про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення суд повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад адміністративного правопорушення і особа винувата в його вчиненні. Тільки після цього можна постановити у визначеному КпАП України порядку відповідне судове рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» та в п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки».

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження на підставі п.7 ст. 247 КУпАП можливе за одночасної наявності певних умов, а саме вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення та сплив строку, встановленого статтею 38 цього Кодексу, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адміністративного правопорушення (при триваючому правопорушенні - з дня його виявлення).

Таким чином аналіз зазначених вище норм КУпАП дозволяє дійти висновку, що закриття провадження в справі на підставі п.7 справі ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення, а тому апеляційні доводи ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції не встановив вину при розгляді справи, суд вважає слушними, оскільки для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження в справі у зв`язку зі сплином цього строку необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Враховуючи викладене, постанова судді підлягає скасуванню із ухваленням нової, якою ОСОБА_2 необхідно визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, а провадження в справі закрити на підставі п.7 ст.247 КпАП України в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Крюківського районного суду Полтавської області від 28.11 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Крюківського районного суду полтавської області від 28.11.2018 року - скасувати.

Постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

Провадження в справі щодо ОСОБА_2 закрити на підставі п.7 ст.247 КпАП України в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КпАП України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Захожай О.І.