КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/2863/2018 Суддя 1 інстанції - Зубець Ю.Г.
Категорія: ст. 124 КУпАП Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 21 червня 2019 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 21 червня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штафу у розмірі 20 н.м.д.г., що становить 340 гривень, поряд з цим стягнуто судовий збір в розмірі 384 гривень 00 копійок.

Згідно постанови, ОСОБА_1 31 травня 2019 року близько 22 години 00 хвилин по проспекту Правди, 4, в м. Києві, керуючи транспортним засобом «Шевроле», державний номерний знак НОМЕР_1 , перед початком руху не впевнилась в безпечності та не виконала вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», чим порушила п.п. 2.3б, 10.1 ПДР України: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», внаслідок чого скоїла зіткнення з транспортним засобом мотоциклом «Сузукі» державний номерний знак НОМЕР_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову Подільського районного суду м. Києві від 21.06.2019 у справі № 758/7628/19, якою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано усі фактичні обставини справи, не досліджено та не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, а отже оскаржувана постанова є незаконною, необгрунтованою та постановленою з порушенням норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що згідно поданих нею письмових пояснень при складенні адміністративного матеріалу, вона рухалася 31.05.2019 о 21:45 год. на власному автомобілі Chevrolet Aveo, номерний знак НОМЕР_1 по просп. Правди з дотримання п. 2.36, 10.1 Правил дорожнього руху, виконуючи вимоги дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу». Тобто, на думку апелянта, для забезпечення безпеки дорожнього руху вона була уважною, стежила за ситуацією на дорозі, відповідно реагувала на її зміну, не відволікалася від керування у дорозі.

ОСОБА_1 , зазначає, що під час судового засідання нею було подано до суду додаткові письмові пояснення, які збігаються із поясненнями наданими нею під час оформлення ДТП, однак з урахуванням наявних (відсутніх) в матеріалах справи доказів, з яких неможливо однозначно встановити порушення мною Правил дорожнього руху, проте, суддею суду першої інстанції фактично вказані пояснення не були взяті до уваги, а розгляд справи відбувався шляхом ставлення суддею запитань учасникам справи.

Апелянт вказує на те, що в день судового засідання у цій справі 21.06.2019 на 08:00 год. суддею Подільського районного суду м. Києва було призначено до судового розгляду 27 справ про адміністративні правопорушення, що само по собі вказує на недотримання судом першої інстанції завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення, передбачених ст. 245 КУпАП. Адже, не представляється за можливе всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини кожної із 27 справ за одну годину.

ОСОБА_1 стверджує, що суд першої інстанції при встановленні фактичних обставин справи, як доказ по справі прийняв до уваги про адміністративне правопорушення серії ОБ № 177151 від 31.05.2019, який не містить повної інформації про обставини ДТП, а лише вказує на порушення п.п. 2.3б), 10.1 Правил дорожнього руху, схеми ДТП та пояснень учасників ДТП, при цьому, суд надав перевагу поясненням іншого учасника ДТП ОСОБА_2 та не взяв до уваги письмові пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в яких зокрема вказувалося, що для забезпечення безпеки дорожнього руху вона була уважною, стежила за ситуацією на дорозі, відповідно реагувала на її зміну, не відволікалася від керування у дорозі, перед початком руху дала дорогу транспортним засобам, що під`їжджали до нерегульованого перехрестя по головній дорозі (улаштованого розвороту), та перед початком руху, переконалася, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. При цьому мотоцикл Suzuki GSXR-600, номерний знак НОМЕР_2 був відсутній у полі зору. Рухаючись вже в смузі для розгону (що чітко видно на схемі ДТП), не змінюючи напрямок руху, вона відчула удар в задню праву частину свого автомобіля, після чого одразу зупинилася.

Крім того апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було взято до уваги її пояснень щодо: порушення ОСОБА_2 вимог п.п. 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху; наданих ОСОБА_2 в своїх поясненнях відомостей про наявність у останнього відеорегістратора, та недолучення до матеріалів справи запису з нього; суттєвих порушень в оформленні адміністративного матеріалу щодо розбіжностей в часі події ДТП, а також порушень поліцейськими положень розділу VIII «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

ОСОБА_4 вважає що пояснення свідка ОСОБА_5 можуть також вказувати на порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху таких, як порушення швидкісного режиму та недотримання безпечної дистанції, оскільки із пояснень свідка ОСОБА_5 вбачається, що він їхав попереду ОСОБА_2 та завчасно зміг зреагувати на дорожню обстановку та уникнути зіткнення.

Також апелянт звертає увагу суду на те, що в своїх поясненнях ОСОБА_5 зазначив час ДТП 22:00, а ОСОБА_2 21:56, що взагалі виключає той факт, що ОСОБА_5 їхав попереду ОСОБА_2

ОСОБА_1 вказує на те, що за приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. При цьому, жодним положенням КУпАП не передбачено обов`язок особи, яка притягається до адміністративної відповідальності доводити свою невинуватість. В цьому випадку, на думку апелянта, грубо порушено презумпцію невинуватості.

Крім цього, ОСОБА_1 вважає, що на відміну від протоколу та схеми ДТП, які містяться в матеріалах справи, а також неоднозначних пояснень учасників ДТП, такий доказ як відеозапис з відеорегістратора ОСОБА_2 міг би чітко встановити винуватця ДТП і свідчити про порушення Правил дорожнього руху іншим учасником ДТП, на чому наголошувалося в моїх письмових поясненнях, наданих суду першої інстанції під час розгляду справи.

Апелянт стверджує, що суд був позбавлений можливості повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати обставини, за яких відбулася дорожньо-транспортна пригода, зокрема, встановити механізм утворення зіткнення транспортних засобів та особу, яка є винуватою у даній дорожньо-транспортній пригоді, а тому суду першої інстанції слід було справу про адміністративне правопорушення щодо неї повернути до органу, який склав протокол про адміністративне правопорушення для дооформления та проведення додаткової перевірки.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, при цьому направила до суду клопотання про розгляд її апеляційної скарги у її відсутність, а тому враховуючи наведене та вимоги ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний розгляд проведено у відсутність ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , всупереч доводам апелянта, судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Як вбачається з постанови, на обґрунтування висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог Правил дорожнього руху України, а саме п. 2.3 б) та 10.1 ПДР України, внаслідок чого сталося зіткнення транспортних засобів та їх пошкодження, суд першої інстанції послався на наявні у справі докази.

Так, згідно з п. 2.3 б) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пункт 10.1 ПДР України передбачає, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Проаналізувавши докази у справі, доходжу висновку, що суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку щодо порушення ОСОБА_1 цих вимог ПДР.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 31 травня 2019 року близько 22 години 00 хвилин по проспекту Правди, 4, в м. Києві, керуючи транспортним засобом «Шевроле Авео», д.н.з. НОМЕР_1 , перед початком руху не впевнилась в безпечності та не виконала вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та скоїла зіткнення з транспортним засобом мотоциклом «Сузукі» державний номерний знак НОМЕР_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Будь - яких невідповідностей протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 вимогам ст. 256 КУпАП, суд не встановив.

В судовому засіданні в суді першої інстанції ОСОБА_1 пояснила, що вона, керуючи автомобілем «Шевроле», рухалась по пр-т. Правди з дотриманням правил дорожнього руху, тобто будучи уважною, стежила за ситуацією на дорозі, реагувала на її зміну. Зазначила, що надала дорогу транспортним засобам, що під`їжджали до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, та перед початком руху переконалась, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху. При цьому мотоцикл «Сузукі» був відсутній у її полі зору. Рухаючись вже в смузі для розгону, не змінюючи напрямок руху, вона відчула удар в задню праву частину свого автомобіля.

Такі пояснення ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, адже, другий учасник ДТП ОСОБА_2 в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції надав пояснення, з яких вбачається, що 31.05.2019 року приблизно о 22 год. 00 хв., під час керування мотоциклом "Сузукі", зокрема, на перехресті пр. Правди та вул. Вишгородської він стояв на забороняючий сигнал світлофора. Поряд з ним стояв ще один водій на мотоциклі. Вони були першими від світлофору, а за ними та в іншій смузі руху стояли автомобілі. Після вмикання дозволяючого для їх руху сигналу світлофора, він та водій іншого мотоцикла, не перевищуючи дозволену швидкість, почали рух. ОСОБА_2 зазначив, що доказом того факту, що він рухався з невеликою швидкістю є те, що у нього позаду знаходилась пасажирка, яка була лише в шоломі та без відповідного екіпірування, разом з тим, після ДТП та падіння їхнього мотоцикла та їх відповідно, пасажир отримала лише незначні подряпини колін, які не можуть бути характерними при падінні мотоцикла на великій швидкості. ОСОБА_2 зазначив, що оскільки на вулиці було темно, тому було гарно видно зустрічний транспорт. Рухаючись у лівій смузі руху, в декількох метрах від водія іншого мотоцикла, ОСОБА_2 на під`їзді до місця розвороту, який знаходився попереду зліва, помітив, що з цього розвороту почав виїжджати автомобіль, на що почав реагувати водій іншого мотоцикла, шляхом гальмування та "взяв" правіше. ОСОБА_2 , зважаючи на вказану ситуацію, почав застосовувати екстрене гальмування, однак, взяти правіше, як вчинив водій іншого мотоцикла він не міг, адже, допустив би зіткнення з ним, або виїхав би в іншу смугу руху, тому продовжив гульмуючи рухатись, в результаті чого передня та ліва частина мотоцикла "Сузукі" контактувала з задніми правими дверима та заднім правим крилом автомобіля.

З приводу пояснень ОСОБА_1 щодо того, що зіткнення відбулося вже коли вона повністю виїхала у ліву смугу руху, водій ОСОБА_2 зазначив, що вони є неправдивими, адже, контактували транспортні засоби під гострим кутом, до завершення виїзду автомобіля в ліву смугу руху. Після цього мотоцикл відкинуло, а автомобіль продовжив рух та на певній відстані, уже, безпосередньо в лівій смузі руху зупинився.

З приводу відображення в письмових поясненнях, відібраних на місці оформлення протоколу про адміністративне правопорушення про наявність у ОСОБА_2 відеозапису із власного відеореєстратора, то в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що на момент дорожньо - транспортної пригоди він дійсно мав відеореєстратор, проте, внаслідок того, що під час падіння від зіткнення з автомобілем ОСОБА_1 , відеореєстратор було пошкоджено, відтворити відеозапис подій ДТП не виявилось за можливе.

Свідок ОСОБА_5 в суді апеляційної інстанції зазначив, що він був очевидцем ДТП, яка відбулася на пр-ті Правди в м. Києві за участю автомобіля Шевроле Авео, як пізніше з`ясувалось під керуванням водія ОСОБА_1 , та мотоцикла Сузукі під керуванням водія ОСОБА_2 . При цьому свідок пояснив, що 31.05.2019 року приблизно о 22 год. він рухався на мотоциклі по пр-ту. Правди в м. Києві в сторону Виноградара . Зупинившись на забороняючий сигнал світлофора, що розташований на перехресті пр-ту Правди та вул. Вишгородська, він стояв в лівій смузі руху. Трохи позаду нього, в цій же смузі, руху стояв інший мотоцикл. В сусідній смузі руху стояли автомобілі. Після вмикання дозволяючого сигналу світлофору він ( ОСОБА_5 ) першим розпочав рух, а за ним поїхав і інший мотоцикл, та в іншій смузі руху поїхали автомобілі. Раптово з прилягаючого виїзду ( місця розвороту для водіїв в обох напрямках), тобто, фактично другорядної дороги, виїзд з якого не має переваги перед його напрямком руху, почав виїжджати автомобіль "Шевроле Авео", майже перекривши йому шлях. Свідок зазначив, що задля того, щоб уникнути зіткнення з автомобілем йому знадобилось екстренне гальмування та дещо об`їзд автомобіля в межах смуги руху. Разом з тим, свідок повідомив, що водій іншого мотоцикла, який рухався за ним, хоч і застосовував гальмування, проте не мав можливості "взяти" правіше за його мотоцикл, адже, там рухались транспортні засоби, тому гальмуючи допустив зіткнення з автомобілем Шевроле Авео, який на той час не закінчив маневру розвороту, а тому зіткнення відбулось в задню праву сторону автомобіля. Свідок ОСОБА_5 стверджує, що такі дії водія автомобіля Шевроле Авео загрожували життю та здоров`ю інших учасників руху, які рухалися по головній дорозі, зокрема, і його, оскільки водій автомобіля, не впевнившись, що проїзна частина, на яку вона виїжджала була вільною, здійснила виїзд, цим самим створила аварійну ситуацію. Також свідок зазначив, що він рухався по пр-ту. Правди з дотриманням ПДР України та з дотриманням безпечної швидкості, а відтак, на його думку, а водій мотоцикла Сузукі навіть теоретично не міг перевищувати допустиму швидкість, оскільки ввесь час з моменту проїзду перехрестя рухався позаду нього.

Саме про зазначений ОСОБА_2 та ОСОБА_5 механізм дорожньо - транспортної пригоди свідчать і дані, що зафіксовані на схемі місця ДТП, яка складена інспектором патрульної поліції роти №4 батальйону №1 УПП у м. Києві сержантом поліції Маєвським О.С. в присутності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та ними підписана без будь-яких зауважень (а.с. 2), згідно якої вбачається, що місце зіткнення транспортних засобів знаходиться в місці розвороту транспортних засобів.

Більш того, на зворотньому боці схеми місця ДТП зафіксовані пошкодження, отримані автомобілем та мотоциклом під час ДТП, згідно яких на автомобілі "Шевроле Авео" д.н.з. НОМЕР_1 , зафіксовано пошкодження заднього правого крила та задньої правої дверки, а на мотоциклі "Сузукі", д.н.з. НОМЕР_2 , - пошкодження бака, лівий та правий крашпед і декоративна пластикова обшивка, вітрове скло, сидіння, права ручку, дзеркало заднього виду, задня гальмівна рукоятка. Саме локалізація та характер пошкоджень на автомобілі "Шевроле Авео" вказує на обґрунтованість показань ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_5 про те, що контакт між автомобілем та мотоциклом відбувся під відповідним кутом ще до закінчення маневру виїзду автомобіля з другорядної дороги на головну, та відповідно спростовує доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 з приводу того, що зіткнення відбулось вже безпосередньо в лівій смузі руху, після повного виїзду на неї автомобіля, адже, за версією ОСОБА_1 характер пошкоджень на автомобілі «Шевроле Авео» був би іншим.

З огляду на викладене, враховуючи достатність матеріалів, які надають можливість з усією повнотою встановити дійсні обставини ДТП, суддя місцевого суду повно та всебічно з`ясував обставини, які призвели до дорожньої аварії, надав їм об`єктивну оцінку та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 порушень п. 12.3 б) та п. 10.1 ПДР України, оскільки вона, перед початком руху не впевнилась в безпеці, не виконала вимогу дорожнього знака 2.1 "Дати дорогу", внаслідок чого відбулось зіткнення з мотоциклом "Сузукі", що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Додаткових об`єктивних доводів, які б спростовували цей висновок, або свідчили б про порушення норм КУпАП при прийнятті рішення суддею, а також відповідних додаткових доказів в скарзі не наведено і до апеляційного суду не надано, а тому висновок судді у постанові про те, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, є правильним.

При цьому, зазначення різного часу дорожньо - транспортної пригоди, зафіксованого в поясненнях ОСОБА_1 - 21:45 год., в показаннях ОСОБА_2 - 21:54 год. та свідка ОСОБА_5 - 22:00 год. не може свідчити про явні недоліки, допущені при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення, адже, така похибка в часі є незначною, а саме, в районі 15 хв.

Призначення ж 21.06.2019 року на один і той же час - 08:00 год. суддею районного суду 27 справ про адміністративні правопорушення, на що вказує в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , як на процесуальну підставу для скасування постанови суду, не можуть свідчити про недотримання суддею вимог щодо повного, об`єктивного і всебічного з`ясування обставин у даній справі, адже, ніким з учасників не заперечувалось, що суддею суду першої інстанції були заслухані пояснення обох учасників дорожньо - транспортної пригоди, досліджені письмові докази у справі.

А відтак, постанова судді є законною та обґрунтованою, оскільки під час розгляду справи були ретельно перевірені всі докази в їх сукупності, тому підстав для її скасування не вбачаю.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги про порушення Правил дорожнього руху України іншим учасником дорожнього руху ОСОБА_2 , то вирішення цього питання взагалі не може бути предметом даного апеляційного розгляду, оскільки дані про такі порушення в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , в межах якого і проведено розгляд справи про адміністративне правопорушення, відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 21 червня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 н.м.д.г., що становить 340 гривень - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Кепкал Л.І.