КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О. за участі:

особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне

правопорушення, - ОСОБА_1 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 03 квітня 2019 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 07.03.2019, о 23 год. 20 хв., по вул. Срібнокільська, буд. 3, у м. Києві, керуючи автомобілем "Форд", д.н.з НОМЕР_1 , перебував з ознаками впливу наркотичних речовин: підвищена жвавість, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, яка не відповідає обстановці.

Від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати постанову Дарницького районного суду м. Києва від 03.04.2019 та постановити нову, якою закрити провадження в справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 вказує, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, докази в провадженні досліджувались формально із порушенням його- ОСОБА_1 права на захист, оскільки розгляд даного провадження відбувся без його участі.

В доповненнях до апеляційної скарги від 11.05.2019 ОСОБА_1 навів доводи на підтвердження висунутих апеляційних вимог, а саме, що суд першої інстанції не повинен був при винесені рішення брати до уваги пояснення свідків, оскільки вони засвідчили лише відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога в медичному закладі, а не дійсний стан, в якому перебував ОСОБА_1

Послався ОСОБА_1 і на те, що працівники патрульної поліції вийшли за межі своїх повноважень і запропонували йому- ОСОБА_1 відразу проїхати на освідування до медичного закладу без пропозиції пройти тест на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу на місці його зупинки.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що відеозапис, який міститься в матеріалах провадження, - є недопустимим доказом у справі, оскільки відповідно до Наказу Департаменту патрульної поліції НПУ № 100 від 03.01.2016, відеозапис з відеокамери патрульного поліцейського повинен записуватися безперервно, а на диску, що міститься в матеріалах провадження, відеозапис поділений на декілька частин, які, на думку ОСОБА_1 , вказують на підроблення даного відеозапису з видаленням певних частин відеофіксування зазначених подій.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 на підтримання апеляційних вимог в повному обсязі, дослідивши матеріали справи з переглядом відеозапису зазначених подій за участі водія ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги, слід дійти до наступного висновку.

Згідно зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

На виконання вимог ст. 278 КУпАП, при підготовці справи про адміністративне правопорушення до розгляду, орган (посадова особа) вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Як регламентують положення ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.

Дані вимоги закону під час судового провадження справи за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції в цілому дотримані, оскільки зматеріалів справи видно, що судом першої інстанції, на виконання вимог ст. 277-2 КУпАП, ОСОБА_1 22.03.2019 направлялося повідомлення про дату, час та місце розгляду справи на 10.00 год. 03.04.2019 (а.с. 6), коли і ухвалена постанова (а.с. 7-8), копія якої у той же день направлена ОСОБА_1 на виконання вимог ч. 1 ст. 285 КУпАП (а.с. 9), яку він оскаржив 12.04.2019 (а.с. 12-13), ознайомившись з матеріалами справи протягом 11 та 16.04.2019 (а.с. 10).

А тому не можна вважати, що ОСОБА_1 був необізнаний щодо розгляду провадження стосовно нього місцевим судом, як про те поставлено питання в апеляційній скарзі, з огляду і на те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення 07.03.2019 він був повідомлений про направлення справи до Дарницького районного суду м. Києва, в якому відкритий доступ до інформації щодо призначення справ до розгляду на офіційному сайті судової влади (суду) (а.с. 1).

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, як указано в ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об?єктивне з?ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов?язаний, зокрема, з?ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з?ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об?єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову водія від проходження огляду на стан наркотичного сп?яніння, всупереч нормі п. 2.5 Правил дорожнього руху України, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Так, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив про те, що 07.03.2019, о 23 год. 20 хв., він перебував за адресою: вул. Срібнокільська, 3, у м. Києві , біля автомобіля "Форд", д.н.з НОМЕР_1 , очікуючи людину аби їхати до аеропорту.

В цей час до нього підійшли працівники патрульної поліції у зв`язку з тим, що він припаркував автомобіль на узбіччі в темну пору доби без включених габаритних вогнів.

В ході розмови з ним, у працівників патрульної поліції виникла підозра щодо перебування його- ОСОБА_1 в стані наркотичного сп?яніння, а тому вони запропонували проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп?яніння, на що він- ОСОБА_1 висловив відмову, оскільки було запропоновано їхати на вул. С.Хохлових в м. Києві, як він пам`ятає, а це для нього- ОСОБА_1 виявилось великою відстанню від місця, де він спілкувався з працівниками поліції.

Власноручно учинений запис ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення від 07.03.2019, засвідчив: "в стані наркотичного сп?яніння не перебуваю, від проходження медогляду відмовляюся по причині запізнення до аеропорту. підтверджуючі документи зобов?язуюсь надати в судове засідання" (а.с. 1).

Будь-яких документів на підтвердження доводів ОСОБА_1 щодо терміновості поїздки до аеропорту суду не надано, проте вони, за їх наявності, не могли вплинути на правильність прийнятого судом рішення, оскільки не вказують на перебування ОСОБА_1 у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони у змісті положень ст.ст. 18, 19 КУпАП, що, у відповідності до приписів ст. 17 КУпАП, усуває адміністративну відповідальність.

Тобто, за будь-яких підстав ОСОБА_1 не заперечував своє керування транспортним засобом, відсутність увімкнення габаритних вогнів на автомобілі у темну пору доби та наявну пропозицію працівників поліції пройти огляд на встановлення//відсутність стану наркотичного сп?яніння в медичному закладі, за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 183126 від 07.03.2019, про те, що в цей день, о 23 год. 50 хв., він- ОСОБА_1 в м. Києві, вул. Срібнокільська, 3, керував транспортним засобом "Ford Mondeo", д.н.з. НОМЕР_1 , і від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога відмовився в присутності двох свідків (а.с 1).

При цьому в протоколі зазначені ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , а саме: підвищена жвавість, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно пояснень свідків-понятих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 07.03.2019, у їх присутності водій відмовся від проходження огляду для визначення стану сп?яніння у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров?я (а.с. 2).

В матеріалах справи наявна і розписка ОСОБА_4 , який зобов?язався доставити автомобіль "Форд", д.н.з НОМЕР_1 , до стоянки (а.с. 3).

З переглянутого відеозапису досліджуваних подій за участі ОСОБА_1 видно, що він не заперечував обставин керування транспортним засобом, коли був зупинений працівниками поліції, на пропозицію яких пройти огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога в присутності двох свідків-понятих в категоричній формі відмовився їхати до лікаря, пояснюючи це тим, що у нього не має часу і він розуміє відповідальність, що настане у разі відмови від проходження освідування.

Будь-яких даних про те, що ОСОБА_1 працівники поліції пропонували проїхати до лікаря-нарколога в медичну установу на вул. С.Хохлових в м. Києві - матеріали провадження як і дані відеозапису - не містять.

На противагу вказаним доводам ОСОБА_1 , вказане освідування на виконання п. 1 розділу ІІІ Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" та наказу Департаменту охорони здоров`я КМДА від 30.05.2016 за № 236 "Про затвердження закладу охорони здоров`я, якому надається право на проведення огляду водії транспортних засобів з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" проводиться Київською міською наркологічною клінічною лікарнею "Соціотерапія", що розташована по вул. Визволителів, буд. 6, в м. Києві.

Проходження огляду на стан наркотичного сп?яніння саме в медичній установі не суперечить порядку, визначеному ст. 266 КУпАП, і відповідає п. 3 "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, зі змінами, п.п. 4, 6 Розділу І та п. 12 Розділу ІІ Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я від 09.11.2015 за 1452/735, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1412/27858, які найшли своє відображення і в "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 за № 1395, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853.

У який спосіб повинно було бути проведено освідування на встановлення//відсутність перебування водія в стані наркотичного сп?яніння на місці зупинки транспортного засобу з апеляційної скарги ОСОБА_1 не вбачається.

Не міг на такий спосіб послатися ОСОБА_1 як на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції згідно переглянутого відеозапису, так і в суді апеляційної інстанції.

При цьому не можна не відмітити, що на місці зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, останній вказував працівникам поліції, що він готовий пройти тестування за допомогою приладу "Драгер", на що йому повідомили, що оскільки у нього не має ознак алкогольного сп?яніння, а є ознаки наркотичного сп?яніння, тестування за допомогою приладу "Драгер" не потрібне, а вимагає лише освідування у лікаря-нарколога в медичній установі.

Не заслуговують на увагу і доводи ОСОБА_1 стосовно підроблення працівниками поліції відеозапису досліджуваних подій з підстав видалення з нього певних частин, - оскільки наявність тільки частин відеозапису, які стосуються саме обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та фіксують перебіг подій за участі ОСОБА_1 - не вказує на їх фальсифікацію.

Які події, що відбувалися 07.03.2019, не відтворені на відеозаписах - ОСОБА_1 не вказав.

За викладеним, суд першої інстанції, дослідивши всі докази в справі, в їх сукупності, дійшов до ґрунтовного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

При цьому, доводи ОСОБА_1 про те, що він не перебував в стані наркотичного сп`яніння - не впливають на висновки суду, оскільки, відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану впливу наркотичних речовин тільки у визначеному закладі охорони здоров`я.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи не встановлено.

Стягнення на ОСОБА_1 накладене відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Законом України від 07.07.2016 № 1446-VIII посилена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

А тому, притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника, а також запобіганню вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, що є ефективним.

За наведеним, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 03 квітня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає

Суддя Київського апеляційного суду Г.О.Балацька