ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/6849/18 Номер провадження 33/814/85/19Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г.В. Доповідач ап. інст. Корсун О. М.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2019 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., з участю секретаря судового засідання Сорочинської І.В., представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності- адвоката Фабра Є.А. , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника - адвоката Фабра Є.А., поданої в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Октябрського районного суду м.Полтави від 11 вересня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави 352 грн. 40 коп.

Згідно з постановою судді Касян В.В. визнаний винуватим у тому, що він 11.08.2018 приблизно о 04.25 год. по вул. Європейській,119 в м. Полтава керував трактром «ЮМЗ -6» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, в порушення п. 2.5 ПДР від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, відмовився.

В апеляційній скарзі адвокат Фабро Є.А. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 просить постанову судді скасувати та закрити справу за відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що суд при винесенні оскаржуваної постанови не врахував того, що недопустимим доказами є: протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 через те, що у ньому є виправлення та дописка і не зазначено, який саме огляд і у який спосіб ОСОБА_3 повинен був проходити, чи за допомогою алкотестера «Драгер», чи у медичній установі із цього протоколу є не зрозумілим, що ОСОБА_3 ставиться в провину керування транспортним з ознаками алкогольного сп'яніння чи відмову у проходженні огляду на стан алкогольного сп'яніння та відеозапис з нагрудної камери поліцейського,який доданий до цього протоколу, оскільки працівник поліції не попереджав присутніх, про те, що ним здійснюється відеозапис; ОСОБА_3 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння через це працівники поліції безпідставно не провели огляд ОСОБА_3 на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу Драгер, який на думку апелянта у працівників поліції був відсутній; відсутність направлення ОСОБА_3 до лікаря для проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння; поліцейськими не відсторонено ОСОБА_3 від керування транспортним засобом.

Окрім того зазначає, що суд безпосередньо не допитав у судовому засіданні свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, а письмові пояснення надані останніми працівникам поліції не можуть бути доказом.

Одночасно апелянт просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді Октябрського районного суду м.Полтави від 11 вересня 2018 року,посилаючись на те, що про дану постанову йому стало відомо 26.09.2018 після ознайомлення представника- адвоката Фабро Є.А. з матеріалами провадження, а 27.09.2018 поштою було отримано оскаржувану постанову, тому вважає строк пропустив з поважної причини.

Вислухавши представника - адвоката Фабра Є.А., який підтримав апеляційну скаргу з підстав в ній наведених, дослідивши письмові докази та відеозаписи, допитавши свідка, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта приходжу до наступного висновку.

Щодо пропущення строків на апеляційне оскарження слід зазначити, що відповідно до матеріалів провадження суд першої інстанції розглянув провадження у відсутність, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 дані про належне повідомлення останньому про день та час розгляду провадження відсутні, 26.09.2018 після ознайомлення представника - адвоката з матеріалами справи та виготовлення ним копій матеріалів, що підтверджується заявою до суду (а.с. 11), 27.09.2018 ОСОБА_3 отримав оскаржувану постанову суду, а 05.10.2018 представник - адвокат подав апеляційну скаргу, через це строки на апеляційне оскарження, передбачені статтею 289 КУпАП не пропущені.

Стаття 245 КУпАП регламентує, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Згідно п. 1.10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Приписи п.2.5 «Правил дорожнього руху» передбачають, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина підтверджується наявними у справі доказами, які також були предметом дослідження в апеляційному суді.

Так, за даними протоколу про адміністративне правопорушення БД № 050982 від 11.08.2018 встановлено, що ОСОБА_3 - 11.08.2018 приблизно о 04.25 год. по вул. Європейській,119 в м. Полтава керував трактром «ЮМЗ -6» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, в порушення п. 2.5 ПДР від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, відмовився в присутності двох свідків, а саме: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 1).

Також в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 050982 вказані свідки факту відмови ОСОБА_3 від проходження огляду у встановленому порядку, а саме ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а сам вказаний протокол підписаний уповноваженою особою ( поліцейським роти №4 БУПП в Полтавській обл. ДПП капралом поліції Степаненко Ю.А.) та даними свідками без будь-яких застережень чи зауважень (а.с.1).

11.08.2018 ОСОБА_4 та ОСОБА_5, як свідки підтвердили, те що ОСОБА_3 в їх присутності на вимогу поліцейського, який повідомив останньому про наявність ознак алкогольного сп'яніння відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» та у медичній установі (а.с. 2,3).

Дані зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 та наведені вище показання свідків підтверджуються даними відео запису з боді-камери, які містяться на СД - диску у тому, що був, водієм трактора ОСОБА_3 Встановивши під час розмови у ОСОБА_3 ознаки алкогольного сп'яніння, працівник поліції запропонував в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці за допомогою алкотестеру «Драгер» або в медичному закладі, на що водій ОСОБА_3 на вимогу поліцейського відмовився проходити огляд на місці за допомогою алкотестеру « Драгер» та в медичному закладі,мотивуючи тим, що алкогольні напої не вживав. При цьому ОСОБА_3 не заперечував, що керував трактором, а у протоколі про адміністративне правопорушення в графі «пояснення особи,яка притягається до адміністративної відповідальності,по суті порушення» ОСОБА_3 зазначив власноручно,що керував з необхідності (а.с.1 ).

Тобто даними відеозаписами з боді - камери, які були безпосередньо досліджені в апеляційному суді спростовуються доводи представника - адвоката Фабро Є.А. про те, що ОСОБА_3 поліцейські не пропонували у присутності двох свідків пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестера «Драгер» ( на місці) або у медичному закладі і, що ОСОБА_3 не керував трактором.

Спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно п.2 розділу І цієї Інструкції, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп'яніння є, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота та нестійка хода, почервоніння обличчя (п.2 розділу І цієї Інструкції). Отже, виходячи з викладеного, саме відповідний поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, зокрема, і при зупинці транспортного засобу та в ході спілкування з водієм конкретного транспортного засобу, має підстави вважати, що особа за певними вказаними в п.3 Інструкції ознаками перебуває у стані сп'яніння.

Відповідно до п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп'яніння проводиться як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров'я та Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоров'я. Тобто, аналіз положень п.6 Інструкції містить можливість альтернативності огляду водія на стан сп'яніння і не визначає імперативність чи послідовність такого огляду, як наприклад, положення п.8 розділу І Інструкції, що лише у випадку ДТП регламентується обов'язковість проведення огляду на стан сп'яніння лише у закладі охорони здоров'я.

Отже, поліцейський роти №4 БУПП в Полтавській обл. ДПП капрал поліції Степаненко Ю.А. після зупинки транспортного засобу трактору «ЮМЗ -6» д.н.з. НОМЕР_1 мала право, за відповідних виявлених нею ознак алкогольного сп'яніння та обґрунтованості встановлення даних про керування ОСОБА_3 вказаним вище транспортним засобом, запропонувати ОСОБА_3 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, зокрема, за допомогою пристрою алкотестер «Драгер» та пройти огляд в медичному закладі, однак, в присутності свідків, ОСОБА_3 відмовився від проходження такого огляду на стан сп'яніння.

Допитаний в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_4 підтвердив, дані зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, та факт того що в його та іншого свідка присутності, працівниками поліції ОСОБА_3 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою технічного засобу « Драгер» та у медичній установі, але ОСОБА_3 відмовився від проходження такого огляду .

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» розділу V застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису . Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Отже доводи представника-адвоката Фабро Є.А. щодо недопустимості доказу, які відео з нагрудної камери патрульного поліцейського є недопустимими.

Щодо виправлення описки в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: те що протокол складався по вул. Європейська 113а, то слід зауважити наступне, що ніким з учасників процесу не оспорювалось саме місце вчинення правопорушення та місце складання адміністративного правопорушення, а наведення жирним шрифтом «113» не є виправлення на яке посилається апелянт, і не може бути підставою для визнання цього протоколу недопустимим доказом.

Докази про складання протоколу про адміністративне правопорушення іншою особою, ніж тою що складено адміністративний протокол щодо ОСОБА_3 відсутні, через доводи апелянта у цій частині, є необґрунтованими.

Що стосується відсутності в матеріалах справи направлення ОСОБА_3 для огляду на стан алкогольного сп'яніння, то слід звернути увагу на наступне.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 9 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

З відеозапису вбачається, що працівником поліції запропоновано ОСОБА_3 пройти огляд у медичному закладі, однак, останній відмовився. Сам бланк направлення (додаток 1 до Інструкції) не містить будь-яких даних щодо відмови водія від проходження огляду в медичному закладі, у зв'язку з чим вважаю, що відсутність вказаного направлення не є беззаперечним доказом порушення з боку працівника поліції порядку направлення водія для огляду на стан алкогольного сп'яніння та не спростовує порушення ОСОБА_3 п. 2.5 ПДР України.

Доводи ОСОБА_3 щодо того, що поліцейськими не було відсторонено його від керування з витребуванням у нього документів спростовується даними, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: у ОСОБА_3 було тимчасово вилучено посвідчення тракториста - машиніста і тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом ОСОБА_3 не отримував (а.с.1).

З огляду на викладені вище докази, які є взаємоузгодженими між собою і доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин встановлених суддею суду першої інстанції, доводи ОСОБА_3 наведені в апеляційній скарзі про невинуватість, є необґрунтованими.

Особу, яка вчинила адміністративне правопорушення ОСОБА_3 встановлено згідно посвідчення тракториста - машиніста АТ 077941, що підтверджує те, що ОСОБА_3 є водієм, відповідно до п.1.10 ПДР України (а.с.1).

А відповідно суд правильно застосував ОСОБА_3 стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника - адвоката Фабра Є.А., поданої в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 11 вересня 2018 року щодо ОСОБА_3 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.М. Корсун