Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/366/19 Головуючий у суді І-ї інстанції Мумига І. М.
Категорія - 173-2 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Іванов Д. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2019 року м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Іванов Д.Л., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому в порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 12 вересня 2019 року в справі про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 04 вересня 2019 - 03.09.2019, близько 20.00 год., ОСОБА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, чим чинив психологічний тиск.

Постановою судді Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 12 вересня 2019 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову та закрити провадження по справі за відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Твердить про порушення судом першої інстанції його права на участь в розгляді справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує, тим, що розгляд справи відбувся в межах протоколу про адміністративне правопорушення. Крім цього, належні та допустимі докази його винуватості у вчиненні психологічного тиску відсутні. Також судом не встановлено, які саме конституційні права і свободи члена сім`ї порушив ОСОБА_1 , в чому саме полягало насильство відносно потерпілої, та які наслідки це мало для неї, чи було спричинено моральну шкоду ОСОБА_2 , шкоду її фізичному чи психічному здоров`ю.

Крім цього, ОСОБА_1 вказує що відповідно до диспозиції вказаної норми закону,обов`язковою ознакою даного правопорушення є настання наслідків від діянь особи,яка вчиняє домашнє насильство,а саме наслідками такої дії чи бездіяльності могла бути чи була завдана шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілому від домашнього насильства. Сама по собі сварка між подружжям не утворює складу адміністративного правопорушення,передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Вважає, що необ`єктивність та неповнота у з`ясуванні судом фактичних обставин справи, призвело до передчасного та необґрунтованого висновку про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав повністю, просив суд її задовольнити, посилаючись на обставини викладені в скарзі.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 , апеляційну скаргу підтримала та просила суворо не карати ОСОБА_1 внаслідок їхнього примирення.

З`ясувавши обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , пояснення потерпілої ОСОБА_2 , а також перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

У відповідності до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Проте, цих вимог закону в повній мірі дотримано не було, внаслідок чого суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Так, згідно диспозиції ч.1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність за даною нормою закону настає, зокрема, за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Нормами наведеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення викладені в ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції, затвердженою Наказом МВС України №1376 від 06.11.2015 року. Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

В порушення вимог ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено потерпілу особу та свідків.

Між тим, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні насильства в сім`ї психологічного характеру, суд у своєму рішенні не навів переконливих доказів, якими підтверджується вина апелянта у вчиненні адміністративного правопорушення, не зазначив чи могла та чи була такими діями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої, а також не дав оцінки обставинам події в їх сукупності, проаналізувавши усі доводи, надані обома сторонами конфлікту, а також взаємовідносинам, які склалися між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , показання яких суд поклав в основу постанови.

Докази на які посилається суд, як на підставу для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містять в собі відомостей про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Так, зі змісту протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності вбачається, що ОСОБА_1 під час сварки з ОСОБА_2 висловлював словесні образи (нецензурно лаявся). При цьому у протоколі не зазначено на що саме були спрямовані словесні образи висловлені ОСОБА_1 , а також наслідки до яких призвели зазначені висловлювання (чи могла бути чи була заподіяна шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.), що є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Пояснення потерпілої, які містяться в матеріалах справи, також не містять будь-яких відомостей щодо наслідків сварки, що сталася 03 вересня 2019року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 для фізичного чи психічного здоров`я останньої.

Протокол про притягнення до адміністративної відповідальності в даному випадку не може бути джерелом доказування, тому що складений інспектором поліції, який не був очевидцем подій, лише на підставі даних, вказаних потерпілою, які не підтверджені іншими належними та допустимими доказами.

При цьому матеріали справи не містять у собі будь-яких об`єктивних доказів того, що ОСОБА_1 умисно вчинив діяння психологічного характеру (висловлювався нецензурними словами на адресу потерпілої) внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.

Таким чином, аналізуючи у сукупності викладені в протоколі обставини та докази по справі, апеляційний суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки суду не надано жодних доказів на підтвердження того, що інкримінується останньому.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно з частиною 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що достовірні дані про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, в матеріалах справи - відсутні.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

За таких обставин постанова Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 12 вересня 2019 року стосовно ОСОБА_1 , підлягає скасуванню, провадження в даній справі закриттю за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись, ст. ст. 9, 245, 247, 251, 252, 280, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 12 вересня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАПз накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340, 00 грн. - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі ч.1 ст.247 КУпАП , у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення - закрити.

Постанова набирає законної сили негайно є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Д.Л. Іванов