Номер провадження 3/754/2946/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 вересня 2019 року Суддя Деснянського районного суду м.Києва Зотько Т. А., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в м.Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В :

28.06.2019 р. о 21.10 год. в м. Києві по вул. Волкова, 14, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz Vito 112», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, різкий запах з порожнини рота, нечітка річ. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 за викликом суду повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, шляхом направлення поштової кореспонденції за зареєстрованою у визначеному законом порядку адресою місця проживаняя, причини неявки суду не повідомив, клопотань про перенесення судового засідання не подавав. У зв`язку з чим, враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.277 КУпАП, суддя вважав за можливе розглянути справу за його відсутності.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дослідивши матеріали справи, суд установив таке.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.1.3 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року (зі змінами від 1.05.2019), що кореспондується з п.1.9 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення яких вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Диспозиція частини першої ст.130 КпАП України передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установлено порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок виявлення осіб, які керують транспортними засобами в нетверезому статі, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», а також наказом МВС та МОЗ України від 09.09.2009 № 400/666 «Про затвердження Інструкцію про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції», затвердженим у Міністерстві юстиції України 06.10.2009 під № 931/16947.

За відмову від проходження медичного огляду водій несе відповідальність згідно з чинним законодавством аналогічну тій, що і за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, показаннями потерпілих, свідків, а також іншими доказами.

Згідно письмових пояснень свідків, водій ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу та у медичному закладі.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься розписка від 28.06.2019, згідно якої ОСОБА_1 особисто зазначив, що зобов`язується залишити транспортний засіб «Mercedes-Benz Vito 112», д.н.з. НОМЕР_1 .

Дослідивши матеріали справи суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР, при цьому керується поясненнями свідків, протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою на те особою, який не оскаржувався у передбаченому законом порядку правопорушником, відеозаписом з місця події, а також іншими матеріалами справи.

Отже, суддею враховано той факт, що з дати надходження адміністративного матеріалу до суду (10.07.2019) по дату його розгляду, ОСОБА_1 не зазначено в обгрунтування своєї позиції жодних доказів, які б підтверджували його невинуватість у вчиненому.

Відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів що знижують його увагу та швидкість реакції, проводяться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в установах охорони здоров`я уповноважена особа Державтоінспекції в присутності двох понятих складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому вказує ознаки сп`яніння і дії водія, спрямовані на ухилення від огляду.

В п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що якщо водій ухиляється від проходження огляду, то його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, суддя доходить висновку про необхідність накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (10.200 грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Також підлягає стягненню з ОСОБА_1 судовий збір, згідно з вимогами ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

На підставі викладеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, наявні дані про особу правопорушника та керуючись ст.ст. 23, 33, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (10.200 грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Строк позбавлення спеціального права ОСОБА_1 обчислювати з дня здачі або вилучення документа, що посвідчує це право.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,20 грн. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя