Номер провадження: 33/813/385/19
Номер справи місцевого суду: 523/689/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеса від 11.02.2019 року, -

встановив:

постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 11.02.2019 року, -

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, проживаюча за адресою: м. Одеса, пр-т. ДобровольськогоАДРЕСА_1,

визнана винною за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, строком на 6 (шість) місяців та стягнуто судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Згідно постанови судді районного суду, ОСОБА_3 у порушення п. 10.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, 28.12.2018 року, о 11 годині 55 хвилин, на вулиці Проспект Добровольського в м. Одесі, керувала автомобілем марки «Шевролет», реєстраційний номер НОМЕР_1, при перестроюванні, не надала переваги в русі, автомобілю, який рухався в попутному напрямку по тій смузі на яку вона мала намір перестроїтися, в результаті чого допустила зіткнення з автомобілем марки «Вольво», реєстраційний номер НОМЕР_2. В результаті ДТП, транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Причиною даної дорожньо-транспортної пригоди стало порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. 10.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням судді районного суду Фанаржи О.А., подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову районного суду про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП в частині накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що суд першої інстанції застосував до неї занадто суворе адміністративне стягнення та не врахував вимоги ст.33 КУпАП.

Апеляційний розгляд проведено за відсутності особи. яка подала апеляційну скаргу, оскільки ОСОБА_3 звернулась до апеляційного суду із заявою, в якій просила розглянути подану нею апеляційну скаргу без її участі. При цьому, ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Вивчивши матеріали адміністративної справи; перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з вимогами ст. 268 КУпАП справа обовязково розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Розгляд справи у відсутності цієї особи допустимий лише при наявності відомостей про своєчасне повідомлення особи про час та місце розгляду справи.

За викладених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю доведена та рішення судді районного суду про визнання останньою винною в скоєні адміністративного правопорушення, є законним та обґрунтованим.

Разом з цим, проаналізувавши матеріали справи, доводи ОСОБА_3 викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що при обранні виду і розміру адміністративного стягнення відносно ОСОБА_3, суддя районного суду не врахував даних про особу правопорушника, що потягло за собою необґрунтоване призначення найбільш суворого стягнення, передбаченого санкцією ст.124 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП України та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника ступінь його вини майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

З оскаржуваної постанови судді убачається, що призначивши адміністративне стягнення ОСОБА_3 у виді 6 (шести) місяців позбавлення права керування транспортними засобами, суддя не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону і, при наявності альтернативних стягнень, передбачених ст. 124 КУпАП, призначив стягнення, яке не відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Так, мотивуючи своє рішення про позбавлення спеціального права правопорушника, посилаючись на врахування характеру вчиненого правопорушення, особу порушника, її майновий стан, ступінь її вини, ставлення правопорушника до вчиненого, суддя районного суду не врахував тієї обставини, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять даних про те, що ОСОБА_3 раніше притягалась до адміністративної відповідності за порушення правил дорожнього руху. За таких умов адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом апеляційний суд вважає занадто суворим, а тому постанова судді районного суду підлягає зміні в частині виду адміністративного стягнення.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_3, відповідно до вимог статей 23, 33 КУпАП, апеляційний суд враховує характер вчиненого правопорушення, обставини його вчинення, особу порушника, яка, відповідно до матеріалів адміністративної справи, вперше притягується до адміністративної відповідальності, а також той факт, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять даних щодо існування матеріальних претензій до правопорушника з боку потерпілого.

З огляду на встановлені апеляційним судом обставини, керуючись вимогами ст.ст. 23, 33 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе задовольнити апеляційну скаргу, змінити постанову суду першої інстанції в частині виду стягнення та призначити ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді штрафу, яке буде достатнім та справедливим, та відповідатиме меті адміністративного стягнення по даній справі.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 11.02.2019 року, якою ОСОБА_3 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення змінити в частині застосування адміністративного стягнення.

Призначити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, у сумі 340 (триста сорок) гривень.

В решті постанову судді районного суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду ОСОБА_2