Справа №560/1026/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2019 року м.Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Сидоренко З.С., за участю адвоката Полейка С.П., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Права та обов`язки, передбачені ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 роз`яснені.

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 17 червня 2019 року, того ж дня о 05 год. 15 хв. на автодорозі Городище-Рівне-Старокостянтинів ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ 110206 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest №6810 у присутності двох свідків, що підтверджується тестом №1910 від 17.06.2019 року, результат якого становить 1,64 ‰.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 по суті порушення пояснив, що вживав ліки.

На розгляді справи в суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав повністю та пояснив, що 16 червня 2019 року біля 13 год. він разом із своїми знайомими ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які проживають в с. Лютинськ Дубровицького району, поїхав відпочивати на озеро, що знаходиться біля с. Вербівка Дубровицького району. Після того, як відпочили на озері, то поїхали в це ж село на дискотеку, де були до 2 год. ночі вже 17 червня. Після цього вказаних осіб він автомобілем привіз назад в с. Лютинськ, з якими алкогольних напоїв не розпивав і біля 4 год. ранку поїхав додому в с. Селець Дубровицького району. Приїхавши в село в центрі побачив своїх односельчан ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , біля яких зупинився та став з ними розмовляти. В ході розмови ОСОБА_4 запропонував йому поїхати в м. Дубровиця та забрати до додому односельчанина ОСОБА_6 , який на це погодився. В м. Дубровиця з вказаними особами алкогольних напоїв він також не розпивав.

При виїзді з м. Дубровиця по ходу руху транспорту в с. Селець на кільцевій дорозі його зупинили працівники поліції та запропонували йому пред`явити посвідчення водія та документи на автомобіль, що він і зробив. Далі працівники поліції безпідставно стали звинувачувати його в тому, що він перебуває в стані алкогольного сп,яніння, на що він відповів, що алкогольних напоїв не вживав. Після цього працівники поліції запропонували йому пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння, на що він погодився. Порядок проходження освідування та наслідки відмови від його проходження вони йому не пояснювали.В ході освідування він три рази продував мундштук, результати якого були негативні. Після цього один з поліцейських запропонував йому в четвертий раз пройти освідування. У результаті такого освідування результати тесту становили 1,64 % з чим він був не згідний, оскільки алкогольних напоїв, як 16 червня так і 17 червня не вживав. Працівники поліції мундштук йому не показували, в тому числі при ньому його в прилад не вставляли. Свідків, вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення, при такому освідувані не було. Вони підписали даний протокол пізніше, коли працівники поліції їх зупинили на автодорозі. Самого освідування, проведеного поліцейськими, вказані свідки не бачили.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 повністю підтвердили надані ОСОБА_1 пояснення з приводу подій, які сталися 17 червня 2019 року.

При цьому, свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у своїх поясненнях у судовому засіданні підтвердили той факт, що свідки, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, під час освідування ОСОБА_1 присутніми не були.

Окрім того, у судове засідання викликалися свідки, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , однак такі не з`явилися, оскільки конверти із судовими повітками про виклик до суду, адресовані останнім, повернулися на адресу суду із відміткою працівника відділу поштового зв`язку про закінчення встановленого строку зберігання.

Захисник - адвокат Полейко С.П. у судовому засіданні зазначив, що в справі немає жодного належного, об`єктивного та обґрунтованого доказу, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, який складений з грубим порушенням вимог закону не можуть бути визнані ні достовірними, ні допустимими, оскільки не відповідають дійсним обставинам справи та не можуть бути підставою для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, до пояснень свідків, які зазначені протоколі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , слід віднестися критично, оскільки основний текст таких пояснень виконаний на комп`ютері, лише прізвища їх заповнені ручкою, що викликає сумнів у їх достовірності. Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження по справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Полейка С.П., а також оглянувши матеріали справи, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувавши обставини справи, дотримуючись прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд прийшов до наступного.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на суспільний порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління, за які законом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою КМ України від 17.12.2008 року №1103.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму ВС України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Водночас, матеріали справи не містять відомостей, що працівником поліції при складанні зазначеного протоколу були дотримані вищевказані вимоги.

У своїх поясненнях ОСОБА_1 стверджує, що під час його освідування сторонніх осіб свідків не було, результати тесту на визначення стану алкогольного сп`яніння становили 1,64 ‰, при цьому він чотири рази продував газоаналізатор та востаннє працівники поліції мундштук йому не показували, при ньому в прилад не вставляли та не повідомляли про його застосування.

Тому ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, заперечив з підстав, що не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Отже, у відповідності до п.п. 4, 5 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

За змістом ст. 266 КУпАП та п. 6 вказаної вище Інструкції, огляд водіїв на місці зупинки транспортних засобів проводиться в присутності двох свідків.

Окрім того, п. 1 Р. ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, передбачено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків правопорушення.

Дійсно, матеріали справи містять пояснення свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , однак такі пояснення не можуть бути належним доказом, оскільки виконані на заздалегідь заготовлених друкованих бланках та містять лише їхні підписи, а заповнені працівником поліції.

Пунктом 24 Постанови Пленуму ВС України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням викладеного, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 17 червня 2019 року о 05 год. 15 хв. на автодорозі Городище-Рівне-Старокостянтинів автомобілем ЗАЗ 110206 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення серії БД №267729 від 17.06.2019 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не може бути належним доказом в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки містить суперечливі дані. Обставини, викладені у зазначеному протоколі, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 Постанови Пленуму ВС України №9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Однак, слід зважати на те, що згідно із нормою ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що датою вчинення правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 , зазначено 17 червня 2019 року.

Адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 надійшли до суду 15 липня 2019 року та були призначені до розгляду на 01 серпня 2019 року, в ході якого було задоволено клопотання адвоката Полейка С.П. про виклик свідків, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, та оголошено перерву у справі до 01 жовтня 2019 року, у зв`язку з тим, що з 05 вересня 2019 року по 26 вересня 2019 року суддя перебувала у відпустці, що підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою №19.

Отже, на даний час, з дня, зазначеного датою вчинення правопорушення, минув тримісячний строк, в межах якого можливе накладення адміністративного стягнення.

На підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Отже, враховуючи те, що на момент розгляду даної справи минуло більше як три місяці з дня, вказаного днем вчинення правопорушення, то є підстави для закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст.ст. 38, 247, 284, 287, 294 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження в справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно

Голова Дубровицького

районного суду Сидоренко З.С.