Справа № 365/418/19
Номер провадження: 3/365/92/19
ПОСТАНОВА

іменем України

02.10.2019 смт. Згурівка

Суддя Згурівського районного суду Київської області Хижний Р.В., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Згурівського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , працездатного, працюючого, місце роботи невідоме, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий,

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 083297 складеного 27.07.2019 року поліцейським СРПП №4 Згурівського ВП, старшим лейтенантом поліції Бойком І.О., 27 липня 2019 року приблизно о 18 години 00 хвилин, ОСОБА_1 по вул. Українська в с. Черески Згурівського району Київської області керував автомобілем DAEWOO NEXIA, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на місці та в лікарняному закладі у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Виходячи з міжнародно-правових зобов`язань держави, положень ст. 8 Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року» (далі Закон), Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, дотримання принципу верховенства права є однією з основ демократичного суспільства.

У ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 р. № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі ЄСПЛ) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

ЄСПЛ з метою справедливого провадження та дотримання статті 6 Конвенції вважає, що провадження у справах про адміністративні правопорушення є кримінальними для цілей застосування Конвенції (рішення у справах «Лучанінова проти України», «Енгель та інші проти Нідерландів», «Озтюрк проти Німеччини», «Лутц проти Федеративної Республіки Німеччини», «Лауко проти Словаччини» та ухвалу щодо прийнятності у справі «Рибка проти України»).

Крім того, відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» (п. 21) Уряд України визнає карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Прокурор, повідомлений про розгляд справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, на розгляд справи не з`явився.

У судове засідання, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, не з`явилась, про причини неявки не повідомила.

У судовому засіданні 29.08.2019 ОСОБА_1 свою вину не визнав. Надав пояснення, що 27.07.2019 з 14 години 00 хвилин був вдома за адресою АДРЕСА_1 . Транспортним засобом не керував. Приблизно о 17 годині 00 хвилин зустрів біля двору приятеля, вирішив провести його додому. У приятеля вдома випили пів пляшки горілки. Йшов додому, зустрів патрульне авто і людей, які кричали «ось він їздив на машині». Ці люди його оскорбляли, поліцейські не стали їх заспокоювати. Люди вели себе погано, вибивали з рук телефон. А поліція складала протокол. Долучив до матеріалів справи свої письмові пояснення.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за викликом суду в судове засідання повторно не з"явилися.

За даних обставин, враховуючи наявність письмових пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та свідків, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалми справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників провадження про адміністративне правопорушення фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Частина 1 статті 130 КУпАП встановлює відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

До матеріалів справи долучено диск з відеозаписом. З відеозапису вбачається, що працівник поліції у присутності інших осіб пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера у зв`язку з підозрою у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Також вбачається, що окрім службового автомобіля працівника поліції іншого транспортного засобу немає.

Як вбачається з положення ч. 1, 2 ст. 130 КУпАП суб`єктом правопорушень, за які передбачена відповідальність згідно з цими нормами, є особа, яка керує транспортним засобом.

Пленум Верховного Суду України у п. 27 постанови від 23.12.2005 N 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті зазначив, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами

у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. При цьому керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою

буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Суд не бере до уваги письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , оскільки вони базуються на припущеннях та суперечать іншим доказам у справі.

На виклик суду свідки в судове засідання двічі не з`явилися.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , оглянувши відеозапис з місця події від 27.07.2019, який не містить жодних підтверджень того, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом за вказаних в протоколі обставин, та дослідивши інші матеріали справи суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, за який передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в суді не встановлено достатніх доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодеку.

Відповідно до конституційного принципу, закріпленого в ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Зазначене є підставою для закриття провадження в справі в звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення через недоведеність належними доказами складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки зміст протоколу про адміністративне правопорушення спростовується поясненнями ОСОБА_1 та відеозаписом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 221, 247, 252, 256, 279, 283, 284 КУпАП, а також відповідно до ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження усправі проадміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Згурівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня вручення постанови.

Суддя Р.В. Хижний