Справа № 463/4118/18 Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В.
Провадження № 33/811/301/18 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Стельмаха І.О.,

за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1,

захисника - адвоката Оприска М.В.,

представника потерпілого - адвоката Балуш М.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП за апеляційною скаргою адвоката Оприска Миколи Васильовича на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 08 жовтня 2018 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Личаківського районного суду м. Львова від 08.10.2018,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 352 грн 40 коп.

ОСОБА_1 визнано винною у тому, що вона 09.07.2018 о 17 год. 42 хв., керуючи автомобілем «Mini Cooper», н.з. НОМЕР_2 у м. Львові на вул. Городоцькій, 7, при перестроюванні, не надала перевагу автобусному маршрутному транспортному засобу БАЗ АО79.14 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4, що рухався в попутному напрямку по тій смузі на яку вона мала намір перестроїтися та скоїла з ним зіткнення, автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушила п.10.3, п.2.3 «б» Правил дорожнього руху та вчинила правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України.

На постанову судді адвокат Оприска М.В., в інтересах ОСОБА_1, подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі, у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Вважає постанову незаконною.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник покликається на те, що судове рішення прийняте без урахування усіх фактичних обставин справи. Зокрема, не враховано, що на ділянці дороги в районі вул. Городоцької, 7, в м. Львові по напрямку до пр. Свободи, відсутні дорожні знаки та розмітка, які визначають кількість смуг. Відповідно ОСОБА_1 врахувала ширину проїзної частини, наближення до пішохідного переходу, наявність одразу за переходом припаркованого з порушенням ПДР автомобіля, тобто перешкоди, та обрала таке розташування транспортного засобу та таку траєкторію руху, яка дозволяла об'їхати цей автомобіль. Тому ОСОБА_1 не здійснювала перестроювання в іншу смугу руху, бо на момент руху її автомобіль був на дорозі один. Автомобіль БАЗ здійснив зіткнення з автомобілем ОСОБА_1 коли вона стояла перед пішохідним переходом, щоб пропустити пішоходів.

Зазначає, що суддя не в повній мірі відобразив показання свідка ОСОБА_5, допитаного в судовому засіданні 13.09.2018, який показав, що дійсно 09.07.2018 бачив ДТП за участю білого автомобіля «Міні Купер», який рухався по вул. Городоцькій в м. Львові, зупинився перед пішохідним переходом, щоб пропустити людей і аж тоді в нього в'їхало маршрутне таксі. Такі показання повністю спростовують висновок суду про те, що ОСОБА_1 при виконанні перестроювання не надала перевагу автобусу, який рухався в попутному напрямку, оскільки на момент зіткнення її автомобіль стояв. Показання інспектора Гудченка А.В. також не вірно відображені в постанові щодо місця розташування автомобілів на схемі ДТП та характеру і місця пошкоджень транспортних засобів, оскільки інспектор при складані схеми ДТП не врахував припаркованого біля пішохідного переходу автомобіля, а це істотна обставина для визначення обстановки події та визначення правильності дій ОСОБА_1

На апеляційну скаргу потерпілий ОСОБА_4, водій маршрутного автобусу № 51, подав заперечення, де вказав, що постанову суду першої інстанції щодо винуватості в ДТП водія ОСОБА_1 вважає законною. Саме автомобіль водія ОСОБА_1, яка при перестроюванні з крайньої правої смуги на його крайню ліву смугу руху, при русі в попутному напряму, не надала переваги в русі його маршрутному автобусу, здійснивши різкий маневр перестроювання.

Потерпілий ОСОБА_4 в суд апеляційної інстанції не прибув з невідомих причин, хоча був належним чином повідомлений повісткою та в телефонному режимі. Клопотання про відкладення слухання справи від нього не поступило. Представник потерпілого Балуш М.Б. повідомила суд, що слухання справи можна продовжити у відсутність потерпілого.

У суді апеляційної інстанції допитаний свідок ОСОБА_5, який судом був попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, показав, що був очевидцем ДТП, оскільки в той момент переходив пішохідний перехід зі сторони магазину «Магнус». Зліва від нього машин не було, а справа перед пішохідним переходом зупинився автомобіль «Міні Купер», щоб пропустити пішоходів. У той час коли знаходився на пішохідному переході то почув сигнал, який подала водій «Міні Купера», оскільки позаду неї, точніше в її автомобіль, їхало маршрутне таксі. Бачив маршрутку, яка рухалася посередині дороги в одному напрямку з ТЗ «Міні Купер», тобто до оперного театру. Коли вона була за 3-4 метри до автомобіля Міні Купер».У цей момент автомобіль «Міні Купер» стояв та не рухався, тобто він вже перелаштувався на середню смугу руху об'їхавши припаркований автомобіль. Водій «Міні Купера» не підрізала маршрутку. Сама маршрутка рухалася зі швидкість приблизно 10-15 км/год. Чи гальмував водій маршрутки не пригадую, він їхав прямо і нікуди не звертав та не вирулював. Він був очевидцем ДТП. Свій мобільний телефон залишив водію ТЗ «Міні Купер» та пішов по справах. У нього ніхто з працівників поліції пояснення не відбирав, бо їх на той момент ще не було, а чекати їх не мав часу. Все відбулося дуже швидко.

Захисник Оприсько М.В. в повному обсязі підтримав апеляційні вимоги та наголосив, що в схемі ДТП не зафіксовано припаркований автомобіль, який суттєво вплинув на дорожню ситуацію, оскільки саме через це водій ОСОБА_1 здійснила маневр об'їзду та виїхала на ліву смугу руху, де зупинилася пропускаючи пішоходів, а в подальшому почала сигналити, оскільки побачила, що позаду на неї їде маршрутка, яка не зупиняється. Суд першої інстанції показання свідка ОСОБА_5, який був очевидцем події, не вірно відобразив у постанові. Крім того, судом першої інстанції не був встановлений механізм зіткнення транспортних засобів та не проаналізовано ушкодження, які отримали автомобілі. Суддя взяв до уваги показання свідка ОСОБА_6, який не був очевидцем ДТП, а бачив лише її наслідки.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу та зазначила, що вона діяла відповідно до Правил дорожнього руху. Будь-який водій повинен бути уважним на дорозі, а особливо перед пішохідним переходом та відслідковувати дорожню обстановку. Цього водій маршрутного автобусу не вчинив. Навіть якби її автомобіль, при перелаштуванні на смугу руху, підрізав маршрутку, як на цьому наполягає ОСОБА_4, то водій маршрутного таксі повинен був бути уважним, оскільки неодноразово проїжджав дану ділянку дороги і не міг не знати про пішохідний перехід. Сама вона за кермом більше 10 років. Того дня рухалася по вул. Городоцькій до центру м. Львова, в сторону пр. Свободи, в правій крайній смузі. Навпроти магазину «Магнус», перед пішохідним переходом, був припаркований автомобіль, який прийшлось об'їжджати. При цьому, перш ніж розпочати маневр об'їзду, вона пропустила повз себе два автомобілі, і тільки переконавшись, що немає інших транспортних засобів зробила маневр перелаштування на ліву смугу, після чого зупинилася, пропускаючи пішоходів, які вийшли на пішохідний перехід. У ліве дзеркало побачила, що на неї їде маршрутка і почала сигнали, але маршрутка не зупинилася та в'їхала в її автомобіль. Маршрутка зачепила дзеркало. Двері не могла відкрити.

Представник потерпілого - адвокат Балуш М.Б. заперечила проти апеляційних вимог, оскільки вони не відповідають матеріалам справи. Свідок ОСОБА_6 та працівник поліції ОСОБА_7, які дали пояснення в суді першої інстанції, підтвердили обставини справи щодо порушення водієм ОСОБА_1 п. 10.3 ПДР, яка мала дати перевагу в русі маршрутному таксі, який рухався по своїй смузі. Тому апеляційна скарга є надуманою, а в постанові судді вірно відображені обставини справи, а тому її слід залишити без зміни.

Захисник Оприсько М.В. наголосив, що ні свідок ОСОБА_6, який був залучений вже при складені схеми ДТП, коли через 40 хв. Прибули працівники поліції, ні свідок ОСОБА_5, який був очевидцем події, не були зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Оприська М.В. на підтримку апеляційних вимог, думу представника потерпілого ОСОБА_8 - адвоката Балуш М.Б., яка просила залишити постанову суду без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з таких підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати в першу чергу чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Наведені норми чинного законодавства суддею першої інстанції в повному обсязі не дотримано, оскільки було допущено істотну неповноту з'ясування обставин справи, яка вплинула на правильність прийняття рішення, а викладений у постанові судді висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 142922 від 09.07.2018 викладено обставини, вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, а також зроблено висновки про порушення нею під час руху вимог п. 10.3, 2.3 «б» ПДР України, що призвело до наслідків у вигляді механічних пошкодження транспортних засобів з матеріальними збитками.

Відповідно до змісту протоколу ОСОБА_1 допустила порушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП, а саме: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Тобто ОСОБА_1 постановлено в провину те, що вона при перестроюванні, не надала перевагу в русі автобусному маршрутному транспортному засобу БАЗ А 07914 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4, що рухався в попутному напрямку по тій смузі на яку мала намір перелаштуватися водій ОСОБА_1, та скоїла з ним зіткнення, автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила п. 10.3, 2.3.б ПДР України, в чому і полягає об'єктивна сторона її діяння та відповідно інкриміноване в провину порушення конкретних пунктів ПДР. Даний протокол підписали водії ОСОБА_4 та ОСОБА_1, яка написала пояснення про те, що з протоколом не згідна у зв'язку з тим, що під час ДТП не перестроювалася і не рухалася (а.с.1).

Об'єктивна сторона зазначеного складу адміністративного правопорушення полягає в певних діях (бездіяльності) водія, якими порушується відповідний пункт ПДР України, що перебуває в причинному зв'язку з подією ДТП. Це випливає зі змісту диспозиції ст. 124 КУпАП, яка по своїй суті є відсилочною до Правил дорожнього руху.

Однак висновки, викладені у вищезазначеному протоколі спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_5, який був очевидцем дорожньо - транспортної пригоди 09 липня 2018 року в м. Львові на вул. Городоцькій, 7, оскільки перебував на пішохідному переході в той момент, коли автомобіль «Міні Купер» зупинився перед пішохідним переходом, пропускаючи людей, які переходили дорогу, а на нього їхав маршрутний автобус, який рухався в смузі руху на якій вже перебував ТЗ «Міні Купер», після чого відбулося зіткнення автомобілів.

Зі схеми ДТП вбачається, що на автомобілі НОМЕР_2 є наступні пошкодження: потертість та випуклість лівого переднього підкрилка; потертість лівого переднього крила та його вм'ятина; пошкоджено, розбито ліве переднє дзеркало; зміщення капота. На автомобілі НОМЕР_1 наявні наступні пошкодження: потертість переднього правого бампера; пошкодження правого поворотника переднього; тріщина переднього бампера з права.

Зі змісту протоколу вбачається, що ОСОБА_1 було допущено порушення вимог п. 10.3, 2.3 «б» ПДР , згідно вимог яких у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі руху, на яку він має намір перестроїтися; а також бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом в дорозі.

У той же час з огляду на викладене, зокрема на розвиток ситуації до моменту зіткнення, а також на характер отриманих транспортними засобами пошкоджень, апеляційний суд дійшов до висновку, що ОСОБА_1 була позбавлена реальної можливості передбачити дії водія автомобіля, який до моменту зіткнення рухався в смузі попутного напрямку, тоді як сама ОСОБА_1 вже стояла перед пішохідним переходом та подавала звуковий сигнал автомобіля для водія, який на неї рухався. Це підтверджується поясненнями ОСОБА_1, які вона надала працівнику поліції 09.07.2018 (а.с 3), а також показаннями свідка ОСОБА_5

З пояснень водій ОСОБА_4 даних працівнику поліції 09.07.2018 вбачається, що він кервав маршруткою та їхав по своїй полосі по вул. Городоцькій, біля «Магнусу» коли почув, що в нього врізався, з правої сторони автомобіль; вийшовши з автобуса побачив, як з «Міні Куперу» вийшла жінка.

У дорожній ситуації, яка виникла, ОСОБА_1 не мала реальної можливості виконати запобігти ДТП з метою уникнення зіткнення оскільки, як встановлено, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 знаходився в нерухомому стані перед пішохідним переходом, тобто в момент зіткнення автомобілів нею не здійснювалось перестроювання з однієї смугу на іншу, і в її діях відсутнє порушення п. 10.3 ПДР, при цьому нею був поданий попереджувальний звуковий сигнал, отже вона в повній мірі виконала вимогу п.2.3 «б» ПДР «бути уважною, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну» .

Враховуючи викладене, з огляду на обставини дорожньо-транспортної пригоди, судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про настання наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів саме з вини ОСОБА_1, оскільки це спростовується вищенаведеними доказами.

Інших доказів на підтвердження того факту, що саме ОСОБА_1 не було дотримано вимоги зазначених пунктів ПДР отримано не було. Як зі схеми наслідків ДТП, так і самого протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень учасників події, такий висновок зробити не можливо.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи вищевикладене вважаю, що в справі відсутні належні та достатні докази, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 об'єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченої ст. 124 КУпАП, яка полягає в порушенні вимог п.п. 10.3, 2.3 «б» ПДР.

З огляду на викладене апеляційну скаргу слід задовольнити, постанову судді скасувати, а справу закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Оприска Миколи Васильовича задовольнити.

Постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 08 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, за ст. 124 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах