Провадження № 3/537/116/2019
Справа № 537/5750/18
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2019 суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з БПП у м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно повідомлення з Державної фіскальної служби реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, громадянина України, непрацюючого, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

05.12.2018 о 23 год. 10 хв. в м. Кременчуці по проспекту Свободи, 8 водій ОСОБА_2 керував автомобілем ГАЗ 21, д.н.з. К9056ПО, з ознаками наркотичного сп»яніння: дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп»яніння відмовився в присутності лікаря-нарколога та двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_2М вини у вчиненні правопорушення не визнав, суду вказав, що у вказаний день він не був у стані наркотичного сп»яніння. Він дуже поспішав, щоб відвести своїй дружині, яка перебувала у лікарні, медичні препарати, але працівники поліції його безпідставно зупинили та звинуватили в тому, що він керує автомобілем в стані наркотичного сп»яніння. Після цього вони змусили його поїхати до наркологічного диспансеру, де протримали близько шести годин. Він фізично не зміг за цей час здати аналіз сечі, оскільки має певні хвороби, а також йому не давали добровільно покинути установу. Прочекавши 6 годин в наркологічному диспансері, відносно нього працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення, який він вважає протиправним, оскільки погодився на його складення тому, що йому треба було відвезти ліки хворій дружині.

Дослідивши надані докази суддя приходить до висновку, що, незважаючи на невизнання вини ОСОБА_2,його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є доведеною, зважаючи на наступне.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

В силу ст..266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом викликалися в судове засідання особи, що вказані свідками в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, але вони до судового засідання не з»явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Разом з цим, на переконання судді, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується наявними матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 203821 від 06.12.2018, де ОСОБА_2 письмово вказав, що від проходження огляду на стан сп»яніння відмовляється у зв»язку з відсутністю часу для здачі аналізу сечі, фізичними особливостями організму та необхідністю везти дружину до лікарні; письмовими поясненням свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп»яніння відмовився в їхній присутності; висновком лікаря-нарколога ОСОБА_5 з відміткою про відмову ОСОБА_2 від проведення медичного огляду; довідкою від 06.12.2018, згідно якої ОСОБА_2 протягом року до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався.

Також вина ОСОБА_2 підтверджується дослідженим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається зокрема, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_2, був зупинений поліцейськими о 23:13 годині 05.12.2018, йому було повідомлено причину зупинки. До 23.57 ОСОБА_2 на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп»яніння не відмовлявся, але і не висловлював згоди. Після прибуття до диспансеру йому було роз»яснено порядок проходження огляду на стан сп'яніння. ОСОБА_2 протягом п»яти годин надавалася можливість здати аналіз сечі, але кожного разу останній казав, що не може цього зробити через фізичні особливості організму, відмови від проходження огляду на стан сп»яніння не висловлював, говорив, що зможе приїхати годин через 12-24 та здати аналіз. Про наявність у нього будь-яких хвороб, які б заважали здати аналіз, він не вказував. Даним відеозаписом спростовується твердження ОСОБА_2 щодо того, що працівниками поліції було змушено його написати заяву про відмову від проходження медичного огляду на стан сп»яніння, оскільки останні о 4.53 годині також пропонували ОСОБА_2 здати аналіз.

В судовому засіданні 04.01.2019 за клопотаннями ОСОБА_2 оголошено перерву для отримання юридичної допомоги та надання письмових доказів, а саме, медичних довідок на підтвердження того, що він фізично не міг здати аналіз сечі через наявність певних хвороб.

24.01.2019 в судовому засіданні ОСОБА_2 надано виписку №7970 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, якою підтверджено перебування на лікуванні у період з 03.12.2018 по 10.12.2018 ОСОБА_6, яка, згідно пояснень, є його дружиною. Будь-яких інших доказів, в тому числі на підтвердження хвороб у ОСОБА_2, які зашкодили йому здати аналіз сечі протягом 6 годин, останнім не надано через, як він пояснив, певні проблеми. За клопотаннями ОСОБА_2 оголошено перерву для забезпечення ним явки лікуючого лікаря, який є його знайомим і прізвище якого він вказати суду не міг. Клопотань про витребування доказів ОСОБА_2 не заявляв.

В судовому засіданні 06.02.2019 ОСОБА_2 жодних доказів суду не надавалося.

На думку судді така поведінка ОСОБА_2 свідчить про намагання останнього ухилитися від відповідальності за вчинене правопорушення.

Врахувавши всі обставини справи, дослідивши надані докази, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 є доведеною наданими суду доказами в їх сукупності.

Під час накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП не враховуються, а тому в разі встановлення вини особи суддя лише накладає адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що буде достатнім для покарання та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

ОСОБА_2 також суддею роз»ясненно право звернення зі скаргою на дії працівників поліції у разі, якщо він вважає, що їх дії не відповідали вимогам, встановленим законодавством України.

Керуючись ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір, суддя, -

постановив:

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп. (десять тисяч двісті грн. 00 коп.) в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф підлягає добровільній сплаті протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу в розмірі 20 400 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 384 грн. 20 коп. судового збору.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом 10 днів з моменту винесення постанови.

Суддя: Світлана Олександрівна Фадєєва