Справа № 359/9100/18
Провадження № 3/359/3468/2018
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2019 м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Кабанячий Ю.В., розглянувши за участі особи, яка притягується до відповідальності - ОСОБА_1, його захисника - адвоката Чернецької О.М., адміністративний матеріал, що надійшов від Батальйону патрульної поліції в м.Борисполі УПП в Київській області ДПП НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, офіційно не працюючого,

в с т а н о в и в :

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 088859 вбачається, що 29 жовтня 2018 о 23 год. 45 хв. в м. Бориспіль по вул. Михайла Калмикова, 6, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Hyundai», р.н. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest № 6810» у присутності двох свідків, що підтверджується тестом № 4175 від 30.10.2018 року, результати огляду становлять 2,01 проміле, чим порушив п.2.9 (а) ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, у відношенні якої складений протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1, вину у інкримінованому правопорушенні не визнав та пояснив, що дійсно, він 29 жовтня 2018 приблизно о 23:45 годині, керуючи автомобілем марки «Hyundai», р.н. НОМЕР_1, був зупинений працівниками патрульної поліції, які не пояснивши причину зупинки та наявність у нього будь-яких ознак сп'яніння, запропонували пройти огляд на стан сп'яніння, на що він погодився. На прохання повідомити, за допомогою якого приладу буде проводитись огляд, працівники поліції відповіли, що всі документи будуть долучені до справи і він зможе з ними ознайомитись в суді. Після проведення огляду і демонстрації результату тесту - 2.01 проміле він не погодився з таким результатом і просив працівників поліції проїхати до медичного закладу для повторного огляду лікарем-наркологом, на що патрульні повідомили, що огляд вже пройдено і відмовились їхати до медичного закладу.

Захисник Чернецька О.М. в судовому засіданні закцентувала увагу на недоліках, допущених працівниками поліції під час проведення огляду та складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, з відеозапису, який долучено до матеріалів справи вбачається, що працівник поліції повідомляє свідкам про те, що у водія, ніби-то виявлені ознаки алкогольного сп'яніння, однак, не уточнено, які саме. Крім того, під час проходження огляду водій тричі дув у алкотестер, що суперечить його інструкції з експлуатації, оскільки, згідно інструкції, у випадку недостатньої кількості повітря для тесту, його необхідно пере загрузити і дочекатись на дисплеї напису «ГОТОВ».

Також захисник зауважила, що після проведення тесту на відеозаписі відсутній момент з'ясування у водія його позиції щодо результату огляду. При цьому, водій не погодився з результатом та просив проїхати до медичного закладу для проведення медичного огляду. Окрім викладеного, захисник наполягала на незаконності використання працівниками поліції спеціального технічного засобу - газоаналізатора «Drager Alkotest 6810», оскільки відсутня його державна реєстрація, що свідчить про недотримання вимог п.1 ч.ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС України 09.11.2015 № 1452/735, Зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за № 1413/27858 (далі - Інструкція), яким передбачено, що поліцейський проводить огляд за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Крім того, захисник звернула увагу на невідповідність температури повітря, вказаної в роздруківці чеку «Драгер» (+24) дійсній температурі повітря, яка зафіксована ДП «Гідрометеорологічний центр» (+7), про що надала відповідну довідку.

Після надання пояснень особа, у відношенні якої складені протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Чернецька О.М., просили справу закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності та його захисника, дослідивши матеріали справи, допитавши в судовому засіданні свідка ОСОБА_3 суддя приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до положення ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 7 КУпАП кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Особа, яка скоїла правопорушення, відповідно до вимог ч.1 ст.8 КУпАП підлягає відповідальності на підставі закону, діючого в час і по місцю здійснення правопорушення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстава для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю

Відповідно до ст.251 КпАП України доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильно вирішення справи. Ці дані встановлюються, в т.ч. протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, а також іншими документами та показаннями технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у т.ч. тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовується при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.2.9 (а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Статтею 130 ч.1 КУпАП зазначено: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та позбавлення права керування транспортними засобами на один рік.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Процедура огляду на стан сп'яніння чітко визначена законом.

Проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння передбачає наступні дії - огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням технічних засобів, а у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

У відповідності до ч.3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до статті 266 Кодексу огляд на стан алкогольного сп'яніння є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, який здійснюються в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України. Такий порядок був затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 та діє зі змінами та доповненнями також і зараз.

У відповідності до п. 6 Постанови КМ України «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17 грудня 2008 N 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС України 09.11.2015 № 1452/735, Зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за № 1413/27858.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, законодавством передбачений порядок направлення водія на огляд, форма цього направлення. Належним і допустимим доказом відмови водія від проходження огляду на стан сп'яніння є направлення водія на огляд (Додаток 1 до Наказу МВС України 09.11.2015 № 1452/735В).

Наявність направлення є важливим документом, оскільки достовірно визначає місце час його видачі, тобто доказує час скоєння відмови від медичного огляду (в разі такої), що підлягає доказуванню і є складовою змісту протоколу, визначеною ст. 256 КУпАП.

З досліджених матеріалів справи не вбачається, що водію був виданий акт направлення на огляд в заклади медичної охорони.

Крім того, як вірно вказала захисник, відео з нагрудної відеокамери поліцейського, який долучений до матеріалів справи, є неповним. Так, на відеозапису відсутні дані з приводу з'ясування позиції водія, щодо згоди чи не згоди з результатами огляду «Драгер». Водію не було запропоновано проїхати до лікаря-нарколога. Крім того, у суду відсутні записи факту ознайомлення особи з протоколом та надання ним у зв'язку з цим будь-яких, в тому числі, письмових пояснень.

В судовому зсіданні був допитаний свідок ОСОБА_3, в присутності якого проводився огляд водія ОСОБА_1 Свідок пояснив, що дійсно він був запрошений працівниками поліції бути присутнім під час огляду водія на стан сп'яніння, при цьому йому не було роз'яснено, які саме ознаки сп'яніння виявлені у водія. На його погляд, водій вів себе спокійно, його поведінка відповідала обстановці, хода була впевненою, а мова чіткою. Крім того, ОСОБА_3 зазначив, що він особисто чув, що після проведення огляду водій ОСОБА_1 не погодився з його результатом та просив провести огляд в лікарні, на що отримав відмову від працівників поліції.

Наведене вище є порушенням працівниками поліції п.7 розділу І та п. 9 розділ ІІ Інструкції та підтверджує версію водія щодо допущених працівниками поліції порушень його прав, а тому, враховуючи принцип презумпції невинуватості, зокрема те, що всі сумніви трактуються на користь особи, суд бере такі пояснення водія до уваги та сприймає їх як правдиві.

Крім того, заслуговують на увагу і посилання захисника щодо невірних даних, які зафіксував Драгер щодо погодних умов. Враховуючи наведене, суд вважає за неможливе визнати протокол, чек драгеру та акт огляду належними доказами із врахуванням принципу презумпції невинуватості.

Заслуговує також на увагу спірне питання щодо правомірності використання працівниками поліції спеціального технічного засобу «Drager Alkotest 6810». Так, в судовому засіданні захисник надала пояснення, що використання вказаного газоаналізатора є неприпустимим через відсутність його державної реєстрації.

При цьому захисник посилалась на вимоги п. 1 розділу ІІ Інструкції, де вказано, що огляд на стан сп'яніння поліцейський проводить за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

З метою перевірки законності використання вказаного засобу судом на адресу Батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль направлено запит щодо правомірності використання спеціального технічного засобу «Drager Alkotest 6810».

Згідно відповіді від 17.12.2018 № 5575/41/40/2/02-2018, спеціальний технічний засіб «Drager Alkotest 6810», що вже перебуває в експлуатації дозволено використовувати поліцейськими та може експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.

В судовому засіданні захисником Чернецькою О.М. надано відповідь Батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль на адвокатський запит.

Згідно відповіді від 18.12.2018 № 24-аз/41/40/2/01-2018 згідно із додатком до наказу Державної служби України лікарських засобів № 1529 від 29.12.2014, у перелік зареєстрованих медичних засобів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, входять усі різновиди газоаналізаторів «Drager Alkotest» (№ п/п в додатку 43).

Також до відповіді на адвокатський запит на підтвердження наданої інформації долучено копію Свідоцтва про державну реєстрацію «Drager Alkotest».

На спростування наведеної інформації захисником в судовому засіданні надані роздруківки державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, отримані з відкритих реєстрів, згідно яким вбачається, що п/п 43 переліку зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення (додаток до Наказу № 1529 від 29.12.2014) містить назву медичного засобу «Газоаналізатори Drager Alcotest», а в останньому стовпчику наведеного переліку зазначено номер свідоцтва (№14455/2014), яким і визначені моделі спеціального засобу, дозволеного до використання.

Так, в судовому засіданні захисником надано копію Свідоцтва про державну реєстрацію № 14455/2014 з додатками до нього. В тексті Свідоцтва міститься посилання до Додаток І до даного Свідоцтва, в якому визначено перелік моделей Газоаналізаторів «Drager Alcotest», дозволених до використання. Газоаналізатор «Drager Alcotest 6810» у вказаному переліку відсутній.

Враховуючи викладене, суддя вважає, що під час розгляду даної справи працівниками патрульної поліції не доведено правомірність використання спеціального технічного засобу «Drager Alkotest 6810» під час проведення огляду водія на місці зупинки, а тому не бере до уваги результат такого огляду.

При цьому, суддя звертає увагу, що обов'язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Варто зазначити, що «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді накладення штрафу з позбавленням особи спеціального права на певний строк.

Крім того, аналіз положення частини третьої статті 62 Конституції України «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом» дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину (адміністративного правопорушення) не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Статтею 62 Конституції України також передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючи викладене, суддя приходить до висновку про наявність значної кількості протиріч та порушень з боку працівників поліції під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення у відношенні водія ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП та вважає, що в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ч. 1 ст.130, 245, 256, 266, 278 КУпАП суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред'явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Ю.В. Кабанячий