ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/329/19 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2019 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 за ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Демковича Ю. Й. на постанову судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 серпня 2019 року,-

в с т а н о в и в :

Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 серпня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 384 грн. 20 коп. судового збору.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді Байковецького сільського голови, як суб`єкт визначений у пп. б п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» , на якого поширюється дія цього закону, порушив вимоги п.2 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», тобто не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про наявність у нього реального конфлікту інтересів, який виник 02 січня 2019 року під час розгляду ним питання щодо прийняття на роботу до Байковецької сільської ради на посаду водія автотранспортних засобів фінансово-господарського відділу цієї ради свого зятя ОСОБА_2

Своїми умисними діями, які виразились у не повідомленні Національного агентства з питань запобігання корупції, про наявність реального конфлікту інтересів, Байковецький сільський голова ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 який обіймає посаду Байковецького сільського голови у порушення п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», діючи в умовах реального конфлікту інтересів, маючи дискреційні службові повноваження в частині прийняття на роботу працівників Фінансово-господарського відділу Байковецької сільської ради, видаючи відповідні розпорядження про прийняття на роботу, призначив на посаду водія автотранспортних засобів фінансово-господарського відділу Байковецької сільської ради свого зятя ОСОБА_2 , видавши розпорядження від 02.01.2019 року № 7/08 Про прийняття ОСОБА_2 , на підставі якого з 03 січня 2019 року його зятя прийнято на роботу на посаду водія автотранспортних засобів фінансово-господарського відділу Байковецької сільської ради, з посадовим окладом згідно штатного розпису.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у прийнятті рішення в умовах реального конфлікту інтересів, Байковецький сільський голова ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 просить постанову судді скасувати та закрити провадження в справі стосовно ОСОБА_1 у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП.

Не заперечуючи факту прийняття на роботу ОСОБА_2 на посаду водія, вважає, що ОСОБА_1 діяв в межах чинного законодавства та у спосіб передбачений Законом, оскільки 02 січня 2019 року після видання наказу про прийняття на роботу свого зятя, у встановлений законом строк повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про наявність у його діях конфлікту інтересів.

Крім того, зазначає що ОСОБА_1 не входить до переліку осіб, яким заборонено спільну роботу близьких родичів, тому він не є субєктом правопорушення, передбаченого ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП. Також звертає увагу суду на відсутність в ст.27 ЗУ Про запобігання корупції заборони щодо спільної роботи близьких осіб у сільській місцевості.

Вказує на те, що посада водія була вакантною, а повідомлення про її наявність було надіслане Радою в органи по працевлаштуванню й претендентів, окрім ОСОБА_2 , на її зайняття не виявилось, тому вважає що у діях ОСОБА_1 відсутній реальний конфлікт інтересів.

Посилається на те, що суд не розмежував понять потенційного та реального конфлікту інтересів в лдіях ОСОБА_1 , оскільки виникнення реального конфлікту інтерсів в контексті спільної роботи близьких родичів могло б мати місце лише у випадку визначення оплати праці, преміювання, заохочень, наданні переваг та пільг, скороченні чисельності працівників, що зумовлює застосування ст.28 ЗУ Про запобігання корупції та спеціальні превентивні механізми.

Окремо звернув увагу на закінчення строків накладення стягнення, які на його думку слід обраховувати із 03 січня 2019 року - дати направлення ОСОБА_1 до НАЗК повідомлення про наявність конфлікту інтересів.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисників Демковича Ю.Й. і Авдеєнка В., які підтримали подану апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів, просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, думку прокурора Штурми Н.В., який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та вважає рішення судді місцевого суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні. Рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Адміністративна відповідальність за ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП настає за неповідомлення особою безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом, про наявність реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 починаючи з 2010 року по даний час є Байковецьким сільською головою, а тому є субєктом відповідальності за порушення вимог ст.28 Закону України «Про запобігання корупції».

Також проаналізовано дискреційні повноваження ОСОБА_1 закріплені у Положенняі про фінансово-господарський відділ Байковецької сільської ради, затвердженого рішенням Байковецької сільської ради від 05 червня 2018 року за № 652 «Про затвердження положень про виконавчі органи сільської ради», щодо призначення на посаду і звільнення з посади за розпорядженням сільського голови працівників фінансово-господарського відділу Байковецької сільської ради та посадової інструкції водія автотранспортних засобів Фінансово-господарського відділу Байковецької сільської ради, затвердженої Байковецьким сільським головою 28 грудня 2018 року, згідно якої водії автотранспортних засобів приймаються та звільняється з роботи в установленому трудовим законодавством порядку сільським головою та встановлено, що ОСОБА_1 , займаючи посаду Байковецького сільського голови, при отриманні заяви від свого зятя ОСОБА_2 про прийняття на роботу на посаду водія автотранспортних засобів фінансового-господарського відділу Байковецької сільської ради, 02 січня 2019 року видав наказ №7/08 «Про прийняття ОСОБА_2 » на підставі якого з 03 січня 2019 року його зятя ОСОБА_2 прийнято на роботу на посаду водія автотранспортних засобів фінансового-господарського відділу Байковецької сільської ради, з посадовим окладом згідно штатного розпису.

При прийнятті вказаного рішення у ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів, який полягав у суперечності між його його приватними інтересами , зумовленими сімейними стосунками, як тестя і зятя, які полягають у працевлаштуванні ОСОБА_2 , покращенні його матеріального становища, та службовими повноваженнями сільського голови щодо можливості прийняття на роботу, який вплинув на об`єктивність та неупередженість при видачі наказу №7/08 від 02 січня 2019 року.

Разом з тим, ОСОБА_1 своєчасно до прийняття вказаного рішення не повідомив у встановлений законом строк Національне агентство з питань запобігання корупції про наявність у нього реального конфлікту інтересів, що стосується близької особи, чим порушив вимогу п.2 ч.1 ст.28 Закону України Про запобігання корупції.

Наведені обставини були предметом дослідження у суді першої інстанції і отримали правильну правову оцінку, при цьому суд виходив з даних, які містяться у рішенні Байковецької сільської ради від 22 грудня 2015 року № 1 Про підсумки виборів депутатів Байковецької сільської ради та сільського голови і визнання їх повноважень, рішенні Байковецької сільської ради від 22 грудня 2018 року за № 777 Про затвердження структури та загальної чисельності апарату та виконавчих органів Байковецької сільської ради, штатним розписом апарату та виконавчих органів Байковецької сільської ради на 2019 рік, завтердженим Байковецьким сільським головою ОСОБА_1 28.12.2018 року, положенням про фінанасово-господарський відділ Байковецької сільської ради № 652 від 05.06.2018 року Про затвердження положень про виконавчі органи сільської ради, посадової інструкції водія автотранпортних засобів фінансово-господарського відділу Байкековецької сільської ради, затвердженою Байовецьким сільським головою ОСОБА_1 28.12.2018 року, розпорядженням Байковецького сільського голови Кулика А.Р. від 2 січня 2019 року № 7/08 про прийняття ОСОБА_2 , листах Головного територіального управління юстиції у Тернопільській обалсті від 26.04.2019 року № 4445/2.1-02.1-01-09ю6/1218, від 23.05.2019 року № 5204/2.1-02.1-01-09.6/1647 , повідомленні Байковецької сілсьької ради за підписом ОСОБА_1 за № 2/15 від 3 січня 2019 року, яке надійшло до НАЗК 8 січня 2019 року.

Посилання апелянта на дотримання ОСОБА_1 вимог п.3 ч.1 ст.27 Закону України «Про запобігання корупції», яка допускає спільну роботу, у тому числі у прямому підпорядкуванні близьких осіб, у сільській місцевості братися до уваги не може, оскільки незважаючи на те, що він не підпадає під дію обмеження щодо спільної роботи близьких осіб, на нього поширюються загальні вимоги щодо врегулювання конфлікту інтересів з урахуванням особливостей їх статусу.

Також не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не є субєктом адмінвідповідальності за вказані адмінправопорушення, оскільки ст.28 ЗУ Про запобігання корупції розповсюджується на сільських голів.

Щодо посилань захисника на відсутність у діях ОСОБА_1 умислу на вчинення адміністративних правопорушень, то вони є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 усвідомлював свої протиправні дії, які виразились у не повідомленні Національного агентства з питань запобігання корупції про наявність реального конфлікту інтересів та прийнятті рішення про прийняття на роботу свого зятя в умовах реального конфлікту інтересів та передбачав їх наслідки, про вказаний конфлікт інтересів він повідомив сесію Байковецької сільської ради, а також з порушенням встановленого законом строку вже після прийняття розпорядження щодо працевлаштування зятя НАЗК та за прямої заборони у ст.28 ЗУ Про запобігання корупції вчиняти дії в умовах конфлікту інтересів видав розпорядження про прийняття на роботу близької особи.

Твердження захисника про закінчення строків накладення адмінстягнень є безпідставними виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Як вбачається із матеріалів справи, після отримання НАЗК 08 січня 2019 року від ОСОБА_1 повідомлення про конфлікт інтересів, останні вчиняли дії щодо з`ясування всіх обставин справи, зібрання документів, відібрання пояснень тощо.

21 червня 2019 року НАЗК направило на адресу ОСОБА_1 лист, в якому повідомило про свій висновок щодо наявності в його діях складу адмінправопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП.

Відтак, датою виявлення правопорушення є 21 червня 2019 року, тобто день день закінчення перевірки НАЗК матеріалів щодо ОСОБА_1 .

Враховуючи вищенаведені обставини, вважаю, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст.172-7 КУпАП, а доводи викладені в апеляцій скарзі є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Отже, підстав для скасування постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 серпня 2019 року відносно ОСОБА_1 та задоволення апеляційної скарги захисника Демковича Ю.Й. не вбачаю.

Керуючись ст.ст.36,38, 172-7, 247, 283, 284 КупАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Демковича Ю.Й. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 серпня 2019 року про пртиягнення ОСОБА_4 до адмінвідповідлаьності за ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис