Справа № 638/1694/19
Провадження № 3-в/638/57/19
ПОСТАНОВА

іменем України

12 вересня 2019 року Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Штих Т. В. розглянувши заяву Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» про роз`яснення постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.07.2019 року по справі №638/1694/19, -

встановив:

09.09.2019 року Акціонерне товариство «Страхова компанія «Мега-Гарант» в особі Голови Правління Погорєлової Н. В. звернулося до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про роз`яснення постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.07.2019 року по справі №638/1694/19, обґрунтовуючи її тим, що згідно постанови незрозумілим залишається, хто із водіїв є винним в дорожньо-транспортній пригоді, а також ступінь вини. Встановлення вини особи є передумовою для настання цивільно-правової відповідальності за шкоду, спричинену внаслідок взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки, а тому правильне розуміння змісту постанови є визначальним для вирішення питання про наявність або відсутність підстав для виплати або відмови у виплаті страхового відшкодування за полісом АК №7963585 на користь ОСОБА_1 Просить суд заяву задовольнити.

Суддя, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, а також заяву про роз`яснення постанови суду, дійшов висновку про те, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, завданням адміністративного судочинства є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно вимог статті 280 КУпАП, орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини що пом`якшують або обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 254 КУпАП, яка знаходиться в главі 19 розділу IV «Провадження в справах про адміністративні правопорушення», для суду протокол про адміністративне правопорушення є документом, який порушує адміністративне провадження, і єдиною процесуальною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Так, виконуючи вимоги статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя повно та всебічно дослідив адміністративний матеріал, та 17.07.2019 року ухвалив рішення у формі постанови, за якою закрив провадження по справі відносно ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

При цьому, в постанові суддя здійснив посилання на висновок судової автотехнічної експертизи №6804, складеного 14 червня 2019 року, згідно якого: за 1-им варіантом (згідно пояснень водія автомобіля Хюндай ОСОБА_3 ): в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Хюнндай ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. В даній дорожньо-транспортній ситуації, водій автомобіля Хюндай ОСОБА_3 не мав технічної можливості уникнути зіткнення транспортних засобів шляхом виконанням ним вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. В даній дорожньо-транспортній ситуації в діях водія автомобіля Хюндай ОСОБА_3 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП. В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля ДЕУ ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1, 16.5 Правил дорожнього руху України. В даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнути зіткнення для водія автомобіля ДЕУ ОСОБА_2 визначалася шляхом виконання ним вимог п.п. 10.1, 16.5 Правил дорожнього руху України, для чого в нього не було перешкод технічного характеру. В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля ДЕУ ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 16.5 Правил дорожнього руху України і знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. За 2-им варіантом (згідно пояснень водія автомобіля ДЕУ ОСОБА_2 ): в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля ДЕУ ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 10.1 Правил дорожнього руху України. З причин, вказаних в дослідницькій частині висновку, вирішити питання про те, чи мав водій автомобіля ДЕУ ОСОБА_2 технічну можливість запобігти зіткненню та чи маються в його діях невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв`язку з ДТП, -експертним шляхом на даному етапі дослідження неможливо. З причин, вказаних в дослідницькій частині висновку, провести технічну оцінку дій водія автомобіля Хюндай ОСОБА_3 та вирішити питання про те, як в даній дорожньо-транспортній ситуації повинен був діяти водій автомобіля Хюндай ОСОБА_3 , чи мав він технічну можливість запобігти ДТП та чи вбачаються в його діях невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, які знаходяться, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з ДТП, - експертним шляхом на даному етапі дослідження неможливо.

Згідно постанови Харківського апеляційного суду від 13.08.2019 року, апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 липня 2019 року залишено без змін.

Суддя наголошує, що висновок про необхідність закриття провадження по справі відносно ОСОБА_2 у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на наступному.

Так, відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

Згідно частини 2 статті 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Кодекс України про адміністративні правопорушення чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Тобто, приписи 247 статті КУпАП є імперативними, і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження, і не вирішувати при цьому жодних інших питань.

Отже, після виключення провадження унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Це дає підстави вважати про відсутність у суду прав з`ясувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття провадження у справі.

Адміністративне правопорушення згідно до протоколу вчинено 17.01.2019 року. Остаточне судове засідання відбулось 17.07.2019 року, тобто на час постановлення судового рішення, трьохмісячний термін накладення адміністративного стягнення, визначений КУпАП сплинув.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Під час розгляду адміністративного матеріалу суддя враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Враховуючи вищезазначене, суддя не мав правових підстав встановлювати вину або невинуватість ОСОБА_2 у вчиненні зазначеного правопорушення. Статтею 284 КУпАП визначений перелік постанов, які суд виносить за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи. При цьому, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

У відповідності із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

З урахуванням того, що строк притягнення до адміністративної відповідальності, визначений статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення закінчився, суддя позбавлений процесуальної можливості досліджувати докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_2 , а тому провадження у справі закрито на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП.

Дійсно, закриття провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не є реабілітуючими та не свідчать про відсутність події дорожньо-транспортної пригоди, однак оскільки у розумінні положень КУпАП наявні обставини, які виключають провадження у справі, але це не перешкоджає учасникам дорожньо-транспортної пригоди вирішувати питання про відшкодування майнової шкоди, в тому числі в разі розгляду справи в порядку цивільного судочинства з урахуванням, при необхідності, матеріалів даної справи.

З урахуванням наведеного, заява Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» про роз`яснення постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.07.2019 року по справі №638/1694/19 задоволенню не підлягає з огляду на її безпідставність та необґрунтованість.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.283 КУпАП суд, -

постановив:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» про роз`яснення постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.07.2019 року по справі №638/1694/19 відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: