Тернопільський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.02.2019року м.Тернопіль

Суддя Тернопільського апеляційного суду Костів О.З.,

за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1,

захисника - Іващенка О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 серпня 2018 року по справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого головою Господарського суду Тернопільської області, проживаючого в АДРЕСА_1,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 29 серпня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортним засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто зі ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

Як визнав суд, «11 червня 2018 року о 23 год. 40 хв. громадянин ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки «Mitsubishi Grandis» номерний знак НОМЕР_1 в м.Тернополі по вул.Бригадна, 2а з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя), відмовився від проходження у встановленому порядку огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням газоаналізатора «Alcotest 6810» ARBF-0422, а також від проходження медичного огляду в КУТОР ТОНД в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України».

Не погодившись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.

Вказує, що працівники поліції діяли у незаконний спосіб, оскільки на місці зупинки транспортного засобу не залучили двох свідків, які б письмово підтвердили наявність у нього ознак алкогольного сп'яніння, що давало б їм право в подальшому проводити огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки.

З огляду на різке погіршення стану здоров'я та сумніви у законності використання технічного пристрою газоаналізатора він висловився працівникам поліції про те, що потребує надання медичної допомоги, у зв'язку із чим не може в цей момент проходити огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки.

Крім того, працівники поліції взагалі не запропонували та не забезпечили йому проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння за їх участю в спеціально визначеному лікувальному закладі.

Враховуючи наведене, працівниками поліції порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння, визначений діючим законодавством, що повністю виключає його адміністративну відповідальність, як особи, в діях якої відсутній склад інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Просить оскаржувану постанову скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на мотиви, викладені у ній, та суду пояснив, що 11 червня 2018 року близько 23 год. 30 хв. він повертався додому на своєму автомобілі марки «Mitsubishi Grandis» номерний знак НОМЕР_1. Рухаючись по вул.Бригадній біля будинку 2а він побачив за своїм автомобілем патрульний автомобіль поліції, який увімкнув проблискові маячки червоного кольору та звукову сирену, після чого зупинився. Поліцейські пояснили причину зупинки транспортного засобу тим, що у нього не горіла ліва передня фара в режимі ближнього світла. Вийшовши із автомобіля він побачив, що фара дійсно не горить, хоча перед початком руху він переконався у справності автомобіля. Далі він вказав поліцейським на те, що в автомобілі горять усі інші освітлювальні прилади, зокрема, габаритні вогні, яких достатньо для безпечного руху. Після цього працівник поліції запитав, чи є у нього посвідчення водія, страховий поліс та реєстраційне посвідчення на автомобіль, на що він відповів ствердно і на цьому їхня розмова закінчилась, а тому він сів в автомобіль та продовжив рух далі у напрямку до свого будинку. Однак, поліцейські з незрозумілих причин побігли за його автомобілем, а після того, як він зупинився та вийшов з машини, застосували до нього фізичну силу та спецзасіб - кайданки. Внаслідок таких дій поліції його самопочуття різко погіршилось, піднявся тиск і поліцейські на прохання його дружини викликали швидку допомогу. Його провели на подвір'я його будинку, де він очікував приїзду лікарів. Крім цього, протягом години часу працівники поліції очікували на інший екіпаж, який повинен був привезти із собою прилад для проведення огляду на стан сп'яніння. Також поліцейські привели двох осіб в якості свідків. Однак, вказані особи до відпочинкової зони, де він перебував, не підходили, знаходились від нього на відстані близько 5-ти метрів, будь-яких запитань не задавали і поліцейські не надавали їм будь-яких пояснень щодо ситуації, яка склалася, а тому незрозуміло, які свідчення могли надати дані особи. Після того, як доставили Алкотестер «Драгер», працівники поліції довго не могли з'ясувати, чи він справний та чи дійсна його повірка. Далі поліцейські запитали, чи згідний він пройти огляд на визначення стану сп'яніння із використанням технічного приладу. Однак, оскільки він себе погано почував, то пояснив, що згідний пройти огляд після того, як йому нададуть медичну допомогу. Їхати на обстеження в лікувальний заклад працівники поліції йому не пропонували. В цей час приїхала карета швидкої допомоги і у супроводі поліцейських він був доставлений у лікарню, де лікарі прийняли рішення про необхідність його госпіталізації. В той час, як він знаходився у приймальному відділенні, поліцейські оформляли протоколи про адміністративне правопорушення і це тривало досить довго. На зауваження членів його сім'ї щодо прискорення оформлення документів, щоб він у встановлений час мав можливість пройти медичний огляд на стан сп'яніння в КУТОР ТОНД, поліцейські відповіли, що це їхні проблеми, і він може сам поїхати на огляд, а їхній супровід не потрібен і вони нікуди не поїдуть. Далі, він на автомобілі таксі разом із дружиною та донькою поїхав в КУТОР ТОНД, де особисто з власної ініціативи пройшов такий огляд о 02 год. 15 хв. за допомогою газоаналізатора та о 02 год. 20 хв. в нього взяли кров. Тобто, огляд в лікувальному закладі ним проведено в межах двох годин після того, як працівники поліції запропонували йому на місці зупинки пройти такий тест за допомогою Алкотестера «Драгер». Результати досліджень показали, що на момент огляду він не перебував у стані алкогольного сп'яніння. Після проходження огляду ним та членами сім'ї було вжито заходів для повторного виклику в приміщення КУТОР ТОНД працівників поліції за номером «102», що здійснювалося з мобільного телефону його дочки. Зазначив, що поліцейськими ні на місці зупинки транспортного засобу, ні під час його перебування у лікарні не було в установленому порядку роз'яснено йому право на проходження медичного огляду в КУТОР ТОНД, а в результаті затягування ними процесу оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення він був позбавлений можливості своєчасно його пройти. Запрошені поліцією свідки не могли засвідчити факт його відмови від проходження медичного огляду в медзакладі, оскільки поліція не роз'яснювала йому право на проходження такого огляду. Окрім цього, дані особи знаходились на значній відстані від нього та не могли чути його розмову із поліцейськими. Просить врахувати, що на момент зупинки транспортного засобу він у стані алкогольного сп'яніння не перебував, а підвищений тиск супроводжувався почервонінням обличчя. Із врахуванням даних обставин просить апеляційну скаргу задовільнити, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у адміністративній справі закрити у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Іващенко О.Ю. вказав, що провадження у даній адміністративній справі підлягає закриттю у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зазначив, що 11 червня 2018 року причиною зупинки поліцейськими керованого ОСОБА_1 автомобіля стала технічна несправність транспортного засобу. До матеріалів справи долучено відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, переглядом яких встановлено, що ні на місці зупинки транспортного засобу, ні у приміщенні медзакладу, куди був госпіталізований ОСОБА_1, поліцейськими, всупереч вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, не було роз'яснено йому право на проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння у медичному закладі КУТОР ТОНД та у встановленому порядку не забезпечено можливість його проходження протягом 2-х годин з моменту виявлення для цього підстав. Також, матеріали справи не містять доказів направлення ОСОБА_1 на проходження зазначеного огляду. У наявних у справі поясненнях запрошених поліцією свідків не зазначено про те, які ознаки алкогольного сп'яніння було виявлено у водія. Інформація, що міститься у рапортах поліцейських про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в КУТОР ТОНД не відповідає дійсності та спростовується відеозаписом з нагрудних камер поліцейських та показаннями дружини та сусідів ОСОБА_1, які були очевидцями подій. На відеозаписі зафіксовано, що працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу лише о 00 год. 25 хв. 12 червня 2018 року. До цього часу вони не могли забезпечити проходження такого огляду у зв'язку із відсутністю алкотестера «Драгер», який доставили лише через 45 хв. після зупинки транспортного засобу. Через відмову поліцейських, якими здійснювалось оформлення матеріалів за ч.1 ст.130 КУпАП, видати направлення для проходження медичного огляду, донька ОСОБА_1 12 червня 2018 року зверталась в Управління поліції в Тернопільській області з метою викликати поліцейських та отримати відповідне направлення для проходження ОСОБА_1 медичного огляду в КУТОР ТОНД у присутності працівників поліції. Вказане підтверджується роздруківкою телефонних дзвінків із її мобільного телефону. Однак, екіпаж поліції, що прибув на виклик, відмовився надати направлення на проходження огляду. Не зважаючи на це, ОСОБА_1 вдалося з власної ініціативи відразу після того, як поліцейськими було завершено оформлення протоколів про адмінправопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, тобто о 02 год. 20 хв. 12 червня 2018 року, пройти медичний огляд в КУТОР ТОНД. Затягування проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп'яніння в лікувальному закладі відбувалося з незалежних від нього причин. Зокрема, через те, що алкотестер «Драгер» був доставлений патрульним екіпажем через 45 хв. після зупинки транспортного засобу, після цього ОСОБА_1 був доставлений у лікарню, де працівниками поліції тривалий час здійснювалось оформлення матеріалів про адмінправопорушення. Крім протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, працівниками поліції було оформлено ще три протоколи, а саме: за ч.1 ст.121 КУпАП (керування в темну пору доби транспортним засобом, в якому не працювала ліва передня фара в режимі ближнього світла), за ч.1 ст.126 КУпАП (непред'явлення для перевірки посвідчення водія категорії «В»), за ст.185 КУпАП (злісна непокора законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків). На даний час провадження за всіма вказаними справами судами закрито за відсутністю події та складу правопорушень. Однак, не зважаючи на це, огляд в КУТОР ТОНД був проведений в межах двохгодинного строку з моменту доставлення алкотестера «Драгер» та пропозиції працівників поліції пройти огляд на визначення стану сп'яніння, що мало місце 12 червня 2018 року в 00 год. 25 хв. У відповідності до результатів лабораторного дослідження крові на наявність алкоголю, проведеного 12 червня 2018 року о 02.20 год., вмісту етилового спирту у крові ОСОБА_1 не виявлено. Крім цього, відповідно до наданої КУТОР ТОНД виписки №292 з медичної карти амбулаторного хворого 12 червня 2018 року о 02.15 год., під час проходження ОСОБА_1 медичного огляду, ознак алкогольного сп'яніння виявлено не було. Не зважаючи на затягування поліцейськими процедури оформлення матеріалів та відмову надати направлення на проходження огляду, ОСОБА_1 з власної ініціативи пройшов медичний огляд в КУТОР ТОНД. Вважає, що провадження у даній адміністративній справі підлягає закриттю у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Інспектор патрульної поліції УПП в Тернопільській області ДПП ОСОБА_5 у судовому засіданні суду апеляційної інстанції пояснив, що 11 червня 2018 року він у складі екіпажу №110 разом із інспекторами ОСОБА_12 та ще однією поліцейською перебував на патрулюванні в районі вул.Львівської в м.Тернополі. Близько 23 год. 40 хв. ними було виявлено автомобіль марки «Mitsubishi Grandis» номерний знак НОМЕР_1, в якого не горіла ліва фара в режимі ближнього світла, а тому у відповідності до п.2 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» було прийнято рішення зупинити даний автомобіль. Сигнал про зупинку було подано за допомогою проблискових маячків червоного кольору та звукової сирени, однак, водій не відреагував, а тому вони продовжили рух за даним автомобілем. На вул.Бригадній біля будинку 2 «а» в м.Тернополі їм вдалося зупинити даний автомобіль, яким керував водій ОСОБА_1 Водієві роз'яснили причину зупинки. Одночасно, під час спілкування, у водія було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Також до ОСОБА_1 було застосовано фізичну силу, оскільки він мав намір залишити місце зупинки автомобіля та не реагував на зауваження поліцейських. Оскільки в них був відсутній алкотестер «Драгер», вони по рації викликали інший патрульний екіпаж, який привіз вказаний апарат. Після цього на місце прибув заступник командира роти ОСОБА_6, був доставлений газоаналізатор «Драгер» та забезпечено присутність двох свідків. У присутності свідків ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння з використанням алкотестера «Драгер», пред'явлено йому свідоцтво про повірку технічного засобу, роз'яснено порядок проходження огляду, однак, від проходження огляду водій відмовився та сказав, що чекає лікарів. Після цього йому було запропоновано пройти медичний огляд в медичному закладі, однак, ОСОБА_1 від проходження такого огляду також відмовився. При цьому він та його дружина вказали, що мають намір пройти огляд в КУТОР ТОНД самостійно без присутності працівників поліції. Оскільки водій погано себе почував, була викликана швидка допомога, лікарі якої прийняли рішення про його госпіталізацію. У складі патрульного екіпажу він супроводжував ОСОБА_1 у лікарню, де йому надавали медичну допомогу, а вони в цей час проводили оформлення матеріалів про адмінправопорушення. Крім протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП ще було оформлено три протоколи, а саме: за ч.1 ст.121 КУпАП (керування в темну пору доби транспортним засобом, в якому не працювала ліва передня фара в режимі ближнього світла), за ч.1 ст.126 КУпАП (непред'явлення для перевірки посвідчення водія категорії «В»), за ст.185 КУпАП (злісна непокора законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків).

Після неодноразового перегляду в судовому засіданні відеозапису із нагрудної камери, який долучено до матеріалів справи, ОСОБА_5 вказав, що пропозицію пройти медичний огляд в КУТОР ТОНД висловив не він, а заступник командира роти ОСОБА_6, який, звертаючись до ОСОБА_1, запитав: «В лікувальний заклад їхати будете?» Це відбулося в 00 год. 26 хв. 32 сек. Також інспектор ОСОБА_5 не зміг суду впевнено пояснити, в який саме спосіб ОСОБА_1 відмовився від такого огляду.

Крім цього, інспектор ОСОБА_5 суду пояснив, що в протоколі ним було зазначено час вчинення правопорушення «23 год. 40 хв. 11 червня 2018 року», оскільки саме в цей час ними було виявлено автомобіль, яким ОСОБА_1 керував із ознаками алкогольного сп'яніння. В графі, де відображається час складання протоколу, ним зазначено «12 червня 2018 року «00» год. «20» хв.», оскільки саме в цей момент було розпочато його складання.

З письмових свідчень свідка ОСОБА_7, наданих суду апеляційної інстанції, вбачається, що у вечірній час він був свідком, як працівники поліції запропонували ОСОБА_1 продути «Драгер», на що він відмовився. В цей момент правопорушник сидів на лавці і не розмовляв. Його дружина сказала, що йому погано і в нього проблеми з тиском. Чи знаходився правопорушник в стані алкогольного сп'яніння, він не зрозумів.

З показів свідка ОСОБА_8 у суді першої інстанції вбачається, що 12 червня 2018 року у нічний час він знаходився у мікрорайоні Кутківці та був запрошений працівниками поліції в якості свідка. Вони пройшли на територію приватного будинковолодіння, де в альтанці знаходився ОСОБА_1 Він та інший свідок перебували на відстані близько 2-х метрів від водія. Працівники поліції пояснили, що даний громадянин керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, після чого запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп'яніння з використання газоаналізатора «Драгер», пред'явили технічний засіб, документи про повірку та роз'яснили порядок проходження огляду. Однак, ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився. Чоловік і жінка, які знаходились збоку, говорили, що ОСОБА_1 погано. Потім прибула карета швидкої допомоги. Вказав, що він не пригадує, чи пропонували працівники поліції водієві пройти медичний огляд в КУТОР ТОНД, оскільки пройшов тривалий період часу.

З показів свідка ОСОБА_9 у суді першої інстанції вбачається, що вона є дружиною ОСОБА_1 В ніч на 12 червня 2018 року вона побачила, що біля їхнього будинку зупинився автомобіль чоловіка, до якого підбігли поліцейські та витягнули її чоловіка із салону авто та повели в напрямку до патрульного автомобіля. Коли вона вийшла на вулицю та підійшла до них, то помітила, що у чоловіка почервоніло обличчя. Вона виміряла йому тиск, який був значно підвищений та становив 200/140, а тому попросила працівників поліції викликати швидку медичну допомогу. При цьому вона дізналась, що її чоловік керував транспортним засобом, у якого не горіла ліва фара, а тому поліцейські зупинили його. Поліцейські також вважали, що у ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп'яніння, а тому викликали інший екіпаж, який мав привезти алкотестер. Приблизно через годину поліцейські привезли апарат для проведення огляду на стан сп'яніння, довго з'ясовували, чи він придатний до роботи та чи сертифікований. З ними також прийшли двоє запрошених понятих, які мовчки стояли осторонь на відстані близько 3-х метрів від ОСОБА_1 Після цього поліцейські запропонували її чоловікові пройти огляд на стан сп'яніння з використання технічного пристрою «Драгер», на що ОСОБА_1 відмовився. Поліцейські не роз'яснили йому право на проходження медичного огляду в КУТОР ТОНД та не забезпечили можливості проходження такого огляду. Запрошеним свідкам поліцейські нічого не пояснювали, а тому незрозуміло, про що вони могли свідчити. Після цього прибула бригада швидкої допомоги, яка прийняла рішення доставити її чоловіка до лікарні, оскільки у нього було діагностовано гіпертонічний криз. У супроводі поліцейських вони поїхали в лікарню, де ОСОБА_1 надавали медичну допомогу, а поліцейські в цей час здійснювали оформлення матеріалів про адмінправопорушення. Їхня донька попросила швидше оформляти документи, бо необхідно було їхати в КУТОР ТОНД на медичний огляд, однак, поліцейські повідомили, що це їхні проблеми, вони нікуди не поїдуть, ніякого направлення на проходження огляду не потрібно, а тому вони можуть самі їхати та проходити огляд. Коли вони приїхали в КУТОР ТОНД, лікарі, на їхнє прохання, здійснили забір крові у її чоловіка та провели аналізи, які підтвердили, що ОСОБА_1 на момент огляду не перебував у стані алкогольного сп'яніння. Також, в КУТОР ТОНД він пройшов огляд із використанням алкотестера «Драгер», показник якого був негативний. Перебувуаючи в наркодиспансері вони телефонували за номером «102». Донька додзвонилася і викликала поліцію, щоб забезпечити проходження ОСОБА_1 медичного огляду на стан сп'яніння. На виклик прибув екіпаж, який доставив їм алкотестер «Драгер», однак, поліцейські повідомили, що ніякого направлення вони видавати не будуть, оскільки час проходження огляду вже минув. Вказала, що з моменту зупинки автомобіля ОСОБА_1 до того часу, як поліцейські привезли алкотестер, пройшло близько 40 хвилин.

З показів свідка ОСОБА_10 у суді першої інстанції вбачається, що він є сусідом ОСОБА_1 і був очевидцем подій, які відбувались у нічний час 12 червня 2018 року. Він знаходився на території будинковолодіння ОСОБА_1 та бачив, що працівники поліції, після зупинки автомобіля, довго не могли привезти алкотестер «Драгер». ОСОБА_1 в цей час перебував на подвір'ї свого будинку. Потім прибув інший екіпаж поліції, який привіз «Драгер». Також поліцейські привели двох свідків, які зайшли на подвір'я та стояли збоку на відстані 5-ти метрів від альтанки, де перебував ОСОБА_1, і до нього не підходили. У зв'язку із подіями, що відбувались, у ОСОБА_1 піднявся тиск, він погано себе почував, вони просили поліцейських зачекати з оформленням матеріалів до приїзду швидкої, щоб лікарі могли надати ОСОБА_1 медичну допомогу. Вказав, що він був присутній у той час, коли поліція привезла алкотестер «Драгер», і не чув, щоб поліцейські роз'яснювали ОСОБА_1 право на проходження медичного огляду в КУТОР ТОНД. Від моменту зупинки автомобіля ОСОБА_1 до того часу, як привезли «Драгер», пройшов досить тривалий проміжок часу, навіть прибула карета швидкої допомоги. При цьому він особисто не бачив у ОСОБА_1 ніяких ознак алкогольного сп'яніння і йому також відомо, що останній не вживає алкоголь за станом здоров'я.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши фактичні обставини та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Іващенка О.Ю., суд апеляційної інстанції встановив наступні обставини.

12 червня 2018 року в 00 год. 20 хв. інспектором роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом ОСОБА_5 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №418355 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, який разом із матеріалами перевірки направлений для розгляду до Тернопільського міськрайонного суду.

В даному протоколі зазначено наступне: «11 червня 2018 року о 23 год. 40 хв. в м.Тернополі по вул.Бригадна, 2а водій керував т.з. «Mitsubishi Grandis» р.н. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Alcotest 6810 ARBF-0422, повірка до 29.05.2019 відмовився. Проїхати в КУТОР Тернопільський ОНД для огляду відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП».

Надаючи оцінку посиланням апелянта апеляційний суд виходить із наступного.

Згідно із ч.1, п.п.1, 2, 3 ч.2 ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Основними засадами судочинства є:

1) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом;

2) забезпечення доведеності вини;

3) змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.2 ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З'ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

У відповідності до ст.ст.254, 256 КУпАП про вчинене адміністративне правопорушення уповноваженою на те посадовою особою складається протокол, в якому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Статтею 283 КУпАП визначено відомості, які повинна містити постанова по справі про адміністративне правопорушення, серед яких відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд першої інстанції під час розгляду справи зазначені вимоги закону виконав не в повному обсязі, з'ясував обставини неповно, не проаналізував належним чином досліджені докази та не надав їм належної юридичної оцінки, що загалом призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення.

У відповідності до п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, з подальшими змінами, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В силу положень ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, проведення огляду на стан сп'яніння, регламентовано ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (далі - Інструкція №1452/735), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року (далі - Порядок №1103).

Зокрема, відповідно до положень частин 2 - 6 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій.

Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.1 Розділу 1 Інструкції №1452/73 остання визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду.

Відповідно до п.2 Розділу 1 Інструкції №1452/73 огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому, пунктом 3 Розділу 1 Інструкції №1452/73 визначено, що ознаками алкогольного сп'яніння є: запах з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п.6 Розділу II Інструкції №1452/73 огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Відповідно до п.7 Розділу І Інструкції №1452/73 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до п.п.8, 12 розділу ІІ Інструкції №1452/73 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Згідно із п.9 розділу ІІ Інструкції №1452/73 з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

У відповідності до Порядку №1103 огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків (п.4).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я (п.6).

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав (п.7).

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п.8).

Частиною 1 статті 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об'єктивну сторону зазначеного правопорушення, серед яких і відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вчинення саме такого правопорушення інкримінується ОСОБА_1

Об'єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення полягає в ухиленні особи, яка керує транспортними засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Суб'єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого умислу, тобто, коли особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Таким чином, для того, щоб дії особи, яка керує транспортним засобом, могли бути кваліфіковано, як відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння, уповноважений працівник поліції спочатку повинен у чіткій, однозначній та зрозумілій формі висловити таку вимогу. І лише після цього особа може повідомити про свою відмову, або вчинити інші дії, які б свідчили про його небажання та ухилення від такого огляду.

Вказана відмова особи від проходження огляду має бути оформлена належним чином.

Крім цього, склад адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, може мати місце лише тоді, коли водій, керуючи транспортним засобом із ознаками сп'яніння, відмовився проходити огляд на стан сп'яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в спеціально визначеному лікувальному закладі.

У відповідності до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року (далі - Постанова Пленуму ВСУ №14), якщо водій ухилився від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Аналогічна норма міститься і в п.6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі - Інструкція з оформлення матеріалів №1395) , згідно якої у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Суд, обґрунтовуючи висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, послався на дані, відображені в протоколі про адміністративне правопорушення, протокол про адміністративне затримання серії АА №119137 від 12 червня 2018 року, письмові пояснення свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 від 12 червня 2018 року, рапорти працівників поліції, свідоцтво про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/2762 від 29 травня 2018 року, а також матеріали відеозаписів, виконані нагрудними відеокамерами поліцейських.

Проте, аналіз цих доказів апеляційним судом свідчить про недотримання судом першої інстанції положень ст.ст.251, 252 КУпАП, які регламентують загальний порядок оцінки доказів органом, що здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Зокрема, з долучених до матеріалів справи письмових пояснень свідка ОСОБА_7 від 12 червня 2018 року вбачається, що 12 червня 2018 року близько 00.20 год. в м.Тернополі по вул.Бригадній, 2 а працівники поліції запросили його бути свідком того, як гр-н. ОСОБА_1 буде проходити огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Alcotest 6810» ARBF-0422 (повірка до 29 травня 2019 року). Проте, дана особа від проходження огляду, а також проїхати в КУТОР ТОНД, відмовився. Даний громадянин свою провину заперечував, від підпису в протоколі БР №418355 відмовився. (а.с.4)

З долучених до матеріалів справи письмових пояснень свідка ОСОБА_8 вбачається, що 12 червня 2018 року близько 00 год. 20 хв. у м.Тернополі по вул.Бригадній, 2 а працівники поліції запросили його бути свідком того, як гр-н. ОСОБА_1 буде проходити тест на газоаналізаторі «Drager Alcotest 6810» ARBF-0422, але дана особа в його присутності від проходженя обстеження, а також проїхати в КУТОР ТОНД та від підпису в протоколі БР №418355, відмовився. (а.с.5)

У відповідності до п.9 ч.1 ст.31, ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03 лютого 2016 року №100, під час документування обставин правопорушення працівниками поліції здійснювалася відеофіксація за допомогою нагрудних відеореєстраторів №000028 (інспектор ОСОБА_5) та №000026 (поліцейський ОСОБА_12).

Відеозаписи із нагрудних камер охоплюють проміжок часу із з 23 год. 41 хв. 46 сек. 11 червня 2018 року до 01 год. 49 хв. 50 сек. 12 червня 2018 року (камера №000028) та із 23 год. 41 хв. 43 сек. 11 червня 2018 року до 00 год. 56 хв. 37 сек. 12 червня 2018 року (камера №000026).

Відзняті відеореєстраторами дані записані на CD-диск, який долучений до матеріалів справи. Інформація міститься на відеофайлах тривалістю до 10 хвилин кожний та розташована в папках з назвою «КАМЕРА_000028» та «КАМЕРА_000026» (по 9 файлів в кожній папці).

На даних відеофайлах зафіксовано точну дату (рік, місяць, число), а також час (години, хвилини, секунди) відеозйомки.

Аналізуючи матеріали відеозйомки із вказаних камер, які у відповідності до ст.251 КУпАП є одним із доказів, апеляційний суд встановив наступне.

11 червня 2018 року близько 23 год. 40 хв. ОСОБА_1 керував вказаним в протоколі про адміністративне правопорушення транспортним засобом по вул.Бригадній в м.Тернополі, в якому не горіла ліва фара в режимі ближнього світла, в зв'язку із чим був зупинений екіпажем патрульної поліції м.Тернополя №110 в складі інспектора поліції ОСОБА_5 та поліцейських ОСОБА_12 і ОСОБА_13, які у встановленому законом порядку пояснили причину зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції повідомив про те, що всі необхідні документи для керування транспортним засобом він має. За відсутності будь-яких інших вимог з боку працівників поліції він сів у свій автомобіль та продовжив рух у напрямку свого подвір'я, яке знаходилося приблизно за 10 метрів від місця зупинки, цим самим звільнивши проїзну частину дороги від свого автомобіля. Після цього до ОСОБА_1 було застосовано фізичну силу та спецзасіб «кайданки», а також здійснено адміністративне затримання у відповідності до ст.261 КУпАП, в зв'язку із скоєнням останнім, на думку працівників поліції, адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП - злісна непокора законному розпорядженню або вимозі працівника поліції.

В зв'язку із відсутністю у працівників поліції необхідного приладу для огляду особи на стан алкогольного сп'яніння ними було викликано інший екіпаж поліції, який мав його в розпорядженні.

Вказані обставини підтверджуються матеріали відеозйомки з нагрудних камер поліцейських, (файли 2341, 2342 папка «КАМЕРА_000026», файли 2341, 2344 папка «КАМЕРА_000028»), даними, які містяться в постанові Тернопільського міськрайонного суду від 28 серпня 2018 року по справі №607/12358/18, згідно якої провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року по справі №857/414/18, згідно якої визнано протиправною та скасовано постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП серії ВР №071613 від 12 червня 2018 року та провадження в даній справі про адмінправопорушення закрито, а також в постанові Тернопільського міськрайонного суду від 23 липня 2018 року по справі №607/11450/18, згідно якої скасовано постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП серії ВР №071614 від 12 червня 2018 року.

В подальшому в зв'язку із тим, що у ОСОБА_1 піднявся тиск було викликано бригаду швидкої допомоги (файл 0002 папка «КАМЕРА_000026»)

Із відеофайлів 0029 (папка «КАМЕРА_000028») та 0022 (папка «КАМЕРА_000026») вбачається, що 12 червня 2018 року, починаючи з 00 год. 24 хв. 45 сек. до 00 год. 26 хв. 30 сек. працівники поліції в присутності свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 декілька разів пропонували ОСОБА_1 на місці пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою спеціального приладу, на що останній повідомив, що пройде такий огляд після того, як «приїде швидка» та в даний момент він «не може» (00 год. 25 хв. 44 сек., 00 год. 26 хв.28 сек.)

При цьому присутні в цей час свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 також неодноразово наголошували, що у ОСОБА_1 піднявся тиск.

Із даних відеозаписів також вбачається, що в 00 год. 25 хв. 44 сек. приїхала швидка медична допомога. В 00 год. 31 хв. 57 сек. лікарем ОСОБА_1 поміряно артеріальний тиск, який становив 200/140 мм.рт.ст., в зв'язку із чим його було госпіталізовано в лікувальний заклад (папка «КАМЕРА_000028», відеофайл 0031).

Таким чином, дані відеозаписи нагрудних камер працівників поліції об'єктивно підтверджують посилання апелянта на те, що його відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння з допомогою спеціального приладу викликана різким погіршенням стану здоров'я та виникненням гіпертонічного кризу.

Підтвердженням неможливості ОСОБА_1 пройти такий огляд на стан сп'яніння в той момент, зокрема, за станом здоров'я, є його подальша госпіталізація у присутності працівників поліції в Тернопільську лікарню швидкої допомоги та надання в ній невідкладної медичної допомоги, що, крім даних відеореєстраторів, об'єктивно підтверджується і відповідними медичними документами.

Зокрема, згідно з інформацією Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф від 14 серпня 2018 року №257, 12 червня 2018 року в 00 год. 05 хв. зареєстровано виклик до гр. ОСОБА_1 за адресою: м.Тернопіль, вул.Бригадна, 2 а. Діагноз: Гіпертонічний криз (а.с.41, 57).

З інформації Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» №563 від 14 серпня 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 був доставлений в даний заклад 12 червня 2018 року в 00 год. 50 хв. бригадою швидкої допомоги. Госпіталізований у ВНТС з діагнозом: неускладнений церебральний криз. Гіпертонічна хвороба ІІ, ступінь А2. Помірний КВР. СН І. Після проведеного лікування стан хворого покращився. 12 червня 2018 року в 09 год. виписаний із стаціонару в задовільному стані (а.с.40, 55).

Наведене також підтверджується і випискою із медичної карти ОСОБА_1, виданою Комунальним некомерційним підприємством «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» №3204 та довідкою вказаного лікувального закладу №13 від 22 червня 2018 року (а.с.38).

Таким чином, об'єктивними доказами підтверджується, що в момент, коли працівники поліції в присутності двох свідків пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп'яніння з допомогою спеціального приладу в останнього різко погіршився стан здоров'я та він не заперечував проти проходження такого огляду після надання йому медичної допомоги, що судом першої інстанції залишено поза належною увагою.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що за встановлених обставин дії ОСОБА_1, який просив надати йому можливість отримати медичну допомогу та погоджувався після цього пройти огляд на стан сп'яніння, не свідчать про його ухилення від такого огляду та не утворюють об'єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд першої інстанції дослідив вказані відеозаписи, однак, надав їм невірну оцінку, дійшовши до помилкового висновку, що вони підтверджують факт умисного ухилення ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою спеціального приладу.

Також необґрунтованими є висновки суду першої інстанції про те, що нагрудна камера інспектора ОСОБА_5 вийшла з ладу під час затримання правопорушника та могла розрядитися, в зв'язку із чим не зафіксувала момент пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп'яніння, оскільки це спростовується матеріалами відеозйомки, з яких вбачається, що камера №000028 у вказаний період часу (із 00 год. 24 хв. 45 сек. до 00 год. 26 хв. 45 сек.) працювала в звичайному режимі.

З приводу посилань апелянта на те, що працівники поліції йому взагалі не пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння у спеціально визначеному лікувальному закладі, апеляційний суд зазначає наступне.

Із відеофайлу 0015 (папка «КАМЕРА_000028») вбачається, що 12 червня 2018 року в 00 год. 26 хв. 32 сек. (після неодноразових пропозицій пройти огляд на місці за допомогою спеціального приладу та відповіді ОСОБА_1 про готовність це зробити після надання йому медичної допомоги) наявна фраза працівника поліції «в медичний заклад будете їхати?».

Однак, вказане запитання висловлене вкрай не розбірливо, на фоні значного шуму, коли одночасно голосно розмовляють більше п'яти осіб, що, враховуючи стан здоров'я ОСОБА_1 в той момент та оточуючу обстановку викликає обґрунтований сумнів, що останній почув та зрозумів його зміст.

Крім цього, працівником поліції не було вказано, в який саме медичний заклад пропонується їхати та не роз'яснено, з якою метою, хоча в той момент ОСОБА_1 очікував прибуття бригади швидкої допомоги, яка в подальшому і доставила його в лікувальний заклад.

Працівником поліції взагалі не було роз'яснено про право ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп'яніння в Комунальній установі Тернопільської обласної ради «Тернопільський обласний наркологічний диспансер» (далі - КУТОР ТОНД), який є найближчим медичним закладом, уповноваженим на проведення огляду особи на стан алкогольного та інших видів сп'яніння.

Будь-якої відповіді ОСОБА_1, чи іншої його дії, які б давали підстави для висновку про те, що він відмовляється від проходження обстеження на стан алкогольного сп'яніння в лікувальному закладі, на даному записі не зафіксовано.

Таким чином, зазначені дані відеозапису нагрудної камери працівника поліції об'єктивно підтверджують посилання апелянта на те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння в лікувальному закладі, оскільки такої пропозиції з боку працівників поліції не чув, а також спростовують дані, викладені в письмових поясненнях свідків ОСОБА_8, ОСОБА_7, у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №418355 від 12 червня 2018 року та в рапорті інспектора ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_1 «проїхати в КУТОР ТОНД відмовився».

Зазначення працівником поліції у протоколі про адміністративне правопорушення даних, які не відповідають фактичним обставинам, щодо відмови ОСОБА_1 проходили огляд на стан алкогольного сп'яніння у закладі охорони здоров'я, є порушенням вимог ст.256 КУпАП, яка вимагає при складанні протоколу про адміністративне правопорушення правильно і повно викласти у ньому суть адміністративного правопорушення.

Також в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, які саме слова чи дії ОСОБА_1 свідчили про його ухилення від проходження такого огляду в закладі охорони здоров'я, як цього вимагає п.27 Постанови Пленуму ВСУ №14 та п.6 розділу ІХ Інструкція з оформлення матеріалів №1395).

Окремо слід зазначити, що виходячи із змісту п.п.8, 12 розділу ІІ Інструкції №1452/735, п.п.6, 8 Порядку №1103, п.6 розділу ІХ Інструкції з оформлення матеріалів №1395 оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров'я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп'яніння, є обов'язковим. Якщо після оформлення направлення водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров'я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Однак, у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд в медичному закладі водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв ОСОБА_1 у заклад охорони здоров'я для проходження огляду на стан сп'яніння.

При цьому, обов'язком забезпечити проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння особи, яка відмовилася пройти такий огляд на стан сп'яніння на місці зупинки, однак, не заперечує проти його проведення у закладі охорони здоров'я, покладається на працівника поліції, який повинен це виконати не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, що передбачено п.9 Розділу II Інструкції №1452/735.

Крім цього, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено час вчинення правопорушення - «11 червня 2018 року 23 год. 40 хв.»

В судовому засіданні апеляційного суду інспектор патрульної поліції ОСОБА_5 пояснив, що в протоколі зазначив такий час вчинення правопорушення, оскільки саме в 23 год. 40 хв. 11 червня 2018 року було виявлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння.

Однак, вказані твердження є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 інкримінується не керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, а відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння. А вимогу пройти такий огляд працівником поліції було пред'явлено ОСОБА_1 лише 12 червня 2018 року в 00 год. 24 хв. 45 сек.

Наведене свідчить про невідповідність протоколу вимогам ст.256 КУпАП в частині необхідності відображення в ньому часу вчинення правопорушення.

Крім цього, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що його складено 12 червня 2018 року в 00 год. 20 хв., тоді як вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_1 було пред'явлено лише в 00 год. 24 хв. 45 сек.

Відтак, протокол про адміністративне правопорушення про відмову ОСОБА_1 пройти у встановленому порядку огляд на стан сп'яніння складено раніше, ніж йому було пред'явлено вимогу пройти такий огляд.

Аналіз вищевказаних обставин у сукупності з іншими наявними у справі доказами, в тому числі і тими, на які суд послався в оскаржуваній постанові, беззаперечно вказує на порушення працівниками поліції порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння,

Зокрема, в ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП та п.п.6, 7 Інструкції №1452/73, чітко зазначено, що проведення такого огляду проводиться працівником поліції на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів і передбачають, що огляд на стан алкогольного чи іншого сп'яніння у закладах охорони здоров'я, проводиться лише у разі незгоди водія на проведення такого огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів (тобто на місці знаходження чи зупинки водія), або в разі незгоди з його результатами.

За вищевказаних обставин, зокрема, внесення працівником поліції до протоколу про адміністративне правопорушення відомостей, які не відповідають фактичним обставинам, а також недотримання самого порядку проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння, протокол серії БД 418355 від 12 червня 2018 року за ч.1 ст.130 КУпАП не може прийматися судом до уваги, як доказ винуватості особи в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки є неналежним доказом.

Приписи ч.2 ст.19 Конституції України зобов'язують органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однак, здійснюючи провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 органи поліції не дотримались встановленого законом порядку фіксації правопорушення та зібрання і оформлення доказів.

Вказаним обставинам судом першої інстанції належної оцінки дано не було.

Також слід зазначити, що у письмових поясненнях ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які внесені у протокол про адміністративне правопорушення серії БД №418355 від 12 червня 2018 року як свідки відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння і долучених працівниками поліції до матеріалів справи, відсутні жодні відомості про те, що останні підтверджують виявлення та наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп'яніння, зазначених у протоколі, а саме: «різкий запах алкоголю з порожнини рота», «порушення мови», «різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя».

Крім цього, допитаний судом першої інстанції свідок ОСОБА_8 пояснив, що про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп'яніння йому стало відомо лише зі слів працівників поліції.

Також, в письмових поясненнях, наданих апеляційному суду, свідок ОСОБА_7 вказав, що в момент, коли його покликали бути свідком, правопорушник сидів на лавці і не розмовляв. Його дружина сказала, що йому погано і в нього проблеми з тиском. Він не зрозумів, чи правопорушник знаходився у стані алкогольного сп'яніння.

Апеляційний суд звертає увагу, що суд першої інстанції хоч і допитав свідків ОСОБА_9 (дружина ОСОБА_1) та ОСОБА_10 (сусід ОСОБА_1), однак критично оцінив їх покази, вказавши, що дані особи є зацікавленими.

Проте, покази даних свідків щодо різкого погіршення стану здоров'я ОСОБА_1 об'єктивно підтверджуються іншими доказами по справі.

Наведене свідчить, що суд першої інстанції дав неповну оцінку їх свідченням, а відтак не з'ясував обставини, що могли вплинути на загальну оцінку доказів по справі.

В судовому засіданні також встановлено, що відразу після надання ОСОБА_1 у лікарні невідкладної медичної допомоги та незначного покращення самопочуття він звертався до працівників поліції з проханням надати йому направлення для проведення огляду на стан сп'яніння в КУТОР ТОНД, на що йому було відмовлено, після чого він у супроводі своїх рідних, зокрема, дружини ОСОБА_9 та дочки ОСОБА_14, поїхав у вказаний лікувальний заклад, щоб пройти необхідні обстеження на стан алкогольного сп'яніння.

У виписці із медичної карти ОСОБА_1 №292 від 12 червня 2018 року, виданої КУТОР ТОНД, зазначено, що при поступленні ОСОБА_1 ознак сп'яніння не виявлено. В крові етилового спирту не знайдено. В 02 год.15 хв. та 02 год. 35 хв. проведено обстеження приладом Алкотест - 0.00 %о. Мова виразна. З ротової порожнини не чути запаху алкоголю (а.с.36).

Наведене також підтверджується довідкою КУТОР ТОНД про результати лабораторного дослідження крові на наявність алкоголю №334 від 12 червня 2018 року, з якої вбачається, що о 02 год. 20 хв. проведено забір крові, при дослідженні якої газохроматографічним методом етилового спирту не знайдено (а.с.37).

Крім цього, згідно інформації КУТОР ТОНД від 14 серпня 2018 року №3278/1 ОСОБА_1 проходив медичний огляд на стан сп'яніння 12 червня 2018 року в 02 год. 15 хв. по особистій заяві із забором крові на вміст алкоголю. Висновок медичного огляду: ознак сп'яніння не виявлено. Етилового спирту в крові не знайдено (а.с.39).

Вказані документи суд першої інстанції до уваги не взяв з тих підстав, що медичний огляд ОСОБА_1 в КУТОР ТОНД проведено всупереч вимог Порядку №1103, а саме: «за відсутності відповідного направлення поліцейського та наряду поліції, який виявив ознаки алкогольного сп'яніння у ОСОБА_1, а також за пропуском встановленого терміну проведення огляду, який здійснюється на протязі двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення у відповідності до вимог частин 4, 5 ст.266 КУпАП».

Однак, вказані висновки апеляційний суд не може визнати повністю обґрунтованими виходячи із наступного.

З приводу посилань суду першої інстанції на те, що огляд ОСОБА_1 в КУТОР ТОНД проведено з пропуском встановленого терміну апеляційний суд зазначає, що у відповідності до ч.4 ст.266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного сп'яніння в закладах охорони здоров'я здійснюється не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Аналогічне положення закріплено і в п.7 Порядку №1103 та п.9 розділу ІІ Інструкції №1452/735

У ч.3 ст.266 КУпАП, п.6 Порядку №1103 та п.7 розділу І Інструкції №1452/735 наведено дві підстави такого огляду, а саме: незгода водія на проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або незгода з його результатами.

В судовому засіданні встановлено, що працівники поліції в присутності двох свідків пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою спеціального приладу з 00 год. 24 хв. 45 сек. до 00 год. 26 хв. 30 сек. 12 червня 2018 року. Прохання ОСОБА_1 про проведення такого огляду після надання йому медичної допомоги було необґрунтовано трактовано працівниками поліції, як ухилення від його проведення.

Таким чином, підстава для проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння в закладі охорони здоров'я могла б виникнути саме 12 червня 2018 року в 00 год. 26 хв. 30 сек. (у разі, якби ОСОБА_1 відмовився від огляду на місці), а не 11 червня 2018 року о 23 год. 40 хв. (час виявлення, згідно протоколу про адмінправопорушення, ознак алкогольного сп'яніння), як помилково вважав суд першої інстанції, в зв'язку із чим двохгодинний термін для проведення такого огляду закінчився 12 червня 2018 року в 02 год. 26 хв.

Враховуючи наведене, огляд ОСОБА_1 в КУТОР ТОНД проведено в межах встановленого ч.4 ст.266 КУпАП терміну.

Крім цього, апеляційний суд зазначає, що в ніч з 11 на 12 червня 2018 року за інспектором поліції ОСОБА_5 не було закріплено газоаналізатор «Drager Alcotest 6810» №ARBF-0422, який в подальшому було підвезено екіпажем поліції нічної зміни №107, що підтверджується інформацією Департаменту ПП Управління ПП в Тернопільській області від 14 серпня 2018 року №5222/41/33/01-18 (а.с.43) та матеріалами відеозйомки з нагрудних камер поліцейських.

В зв'язку із цим лише через 45 хвилин після зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 останньому було в присутності двох свідків запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння з використанням спеціального приладу.

З приводу посилань суду першої інстанції на те, що такий огляд проведено за відсутності відповідного направлення поліцейського та наряду поліції, який виявив ознаки алкогольного сп'яніння у ОСОБА_1, апеляційний суд зазначає, що таке направлення працівниками поліції, в порушення п.п.8, 12 розділу ІІ Інструкції №1452/735, п.п.6, 8 Порядку №1103, п.6 розділу ІХ Інструкції з оформлення матеріалів №1395, взагалі не надавалося.

Крім цього, оскільки після отримання ОСОБА_1 медичної допомоги в Тернопільській міській КЛШД працівники поліції на його прохання відмовились надати направлення для проходження огляду на стан сп'яніння в лікувальному закладі та бути присутніми при ньому, ОСОБА_1 був позбавлений можливості пройти такий огляд в КУТОР ТОНД з дотриманням вимог ст.266 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції не дотримався вимог закону щодо всебічності, повноти і об'єктивності з'ясування обставин справи, оскільки не обґрунтував належним чином своїх висновків щодо ухилення ОСОБА_1 від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп'яніння.

З приводу інших доказів, які, як вважав суд першої інстанції, підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення, то апеляційний суд зазначає, що протокол про адміністративне затримання серії АА №119137 від 12 червня 2018 року (а.с.5) не містить жодних даних, які б підтверджували обставини вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення.

В рапорті інспектора поліції ОСОБА_5 містяться відомості, аналогічні тим, що ним зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №418355 за ч.1 ст.130 КУпАП, який визнаний судом неналежним доказом, оскільки не відповідає вимогам ст.256 КУпАП щодо необхідності правильно і повно викласти у ньому суть адміністративного правопорушення (а.с.10).

В рапорті поліцейського ОСОБА_12 взагалі не вказано жодних відомостей про обставини вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.11).

Свідоцтво про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/2762 від 29 травня 2018 року (а.с.6) засвідчує лише, що газоаналізатор «Alcotest 6810» ARBF-0422 станом на 12 червня 2018 року відповідав необхідним технічним вимогам.

З урахуванням наведеного, вважаю, що висновки суду першої інстанції, в силу неповноти проведеного судового розгляду, містять істотні суперечності щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Згідно ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Так, ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року (далі - Конвенції) передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування ч.2 ст.6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права».

У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже, ст.6 не може бути застосована. Однак, ЄСПЛ не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте, ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу.

У справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0.42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

У справі «Маліге проти Франції» («Malige v. France», заява № 27812/95, рішення від 23 вересня 1998 року) ЄСПЛ визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91).

Тим більше, «кримінальним обвинуваченням», у розумінні Конвенції, слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, ч.2 ст.6 Конвенції гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно добутих доказів.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 pоку, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 pоку, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 pоку), суд виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати, по суті, викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод

Враховуючи викладене, в справах про адміністративні правопорушення підлягає застосуванню положення ст.62 Конституції України про те, що Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.ч.7, 8 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а відтак, провадження по справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 серпня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: О. З. Костів