Справа № 559/1337/19
Номер провадження 3/559/442/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2019 року місто Дубно Рівненська область

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Ралець Р.В.

секретаря судового засідання Протас Ю.В.

за участю прокурора Манжаюка Д.Л.

розглянувши матеріали, які надійшли від Управління захисту та економіки в Рівненській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, роз`яснивши ст. 268 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

Згідно до протоколу №9 про адміністративне правопорушення, який складено 21 червня 2019 року старшим опероуповноваженим Рівненського управління ДВБ Національної поліції України майором поліції Богінським С.А., зазначено наступне. На виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05.02.2018 у справі № 817/1692/17, наказом Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 18.12.2018 № 310 о/с, скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 09.10.2017 № 226 о/с у частині звільнення старшого лейтенанта поліції Кравчені ОСОБА_2 Володимировича, відповідно до пункту 4 (у зв`язку із скороченням штату) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-УІІІ та поновлено його на посаді старшого інспектора сектору автомобільно - технічної інспекції управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Рівненській області, з 10.10.2017.

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 18.02.2019 № 43 о/с, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 призначено старшим дільничним офіцером поліції сектору превенції Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» № 3781 - XII від 23.12.1993, працівники Національної поліції відносяться до правоохоронних органів України.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

ОСОБА_1 07.11.2015 склав Присягу на вірність Українському народові.

Відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія вказаного Закону, є поліцейські.

Згідно з наказом Головного управління Національної поліції в Рівненській області № 47 о/с від 22.02.2019, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області 22.02.2019 звільнено зі служби в поліції, відповідно до пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», за власним бажанням.

Згідно копії аркушу - «Послужний список» ОСОБА_1 , останній 22.02.2019 отримав трудову книжку.

Відповідно до абзацу першого частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до підпункту 2 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 № 3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, декларація суб`єкта декларування, визначеного в абзаці першому частини другої статті 45 Закону, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб`єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення. Декларація суб`єкта декларування, визначеного в абзаці першому частини другої статті 45 Закону, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день, що передує дню подання декларації.

Відповідно до Порядку перевірки факту подання суб`єктами декларування декларацій згідно із Законом України «Про запобігання корупції» та повідомленням Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасне неподання таких декларацій, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 19 від 06.09.2016, припиненням діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, є день видачі трудової книжки суб`єкту декларування, із зазначенням підстав такого припинення.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування відповідно до підпункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», зобов`язаний був у порядку і у строк, передбачені законодавством, подати до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларацію у зв`язку з припиненням діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави, за період з 01.01.2019 по 23.02.2018.

Відповідно до частини1 Розділу III Рішення НАЗК від 11.08.2016 № 3, Національне агентство забезпечує відкритий цілодобовий доступ до публічної частини Реєстру. Такий доступ передбачає можливість пошуку, перегляду, копіювання та роздруковування інформації, отримання (завантаження) документів у різних найпоширеніших форматах даних, зокрема у форматах JSON, XML, PDF, HTML тощо.

Доступ до даних Реєстру надається також у вигляді набору даних, організованого у форматі, що дозволяє його автоматизоване оброблення електронними засобами (машинозчитування) з метою повторного використання (у формі відкритих даних). Такі дані надаються як у вигляді окремих електронних документів для завантаження, так і за допомогою інтерфейсу прикладного програмування (АРІ) відповідно до Положення про набори даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 835.

Опрацюванням публічно доступної частини інформаційно- телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» 05.06.2019 встановлено, що ОСОБА_1 дану декларацію (унікальний ідентифікатор документа - https://public.nazk.gov.ua/declaration/20539eff-2776- 459d-а641-4fbf7bf8c84391) подав лише 05.06.2019.

Відповідно до листа Національного агентства з питань запобігання корупції від 29.05.2019 № 71-03/44998/19, підтверджено факт неподання ОСОБА_1 декларації перед звільненням за період неохоплений раніше поданими деклараціями.

Окрім цього зазначено, що до Національного агентства надходило повідомлення від 04.03.2019 № 1288/116/01/12-2019 про факт неподання чи несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме щодо неподання декларації перед звільненням.

26.03.2019 за вих. № 44-01/23134/19, відповідно до частини третьої статті 49 Закону України «Про запобігання корупції», на адресу ОСОБА_1 рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (трек номер: 152) направлено повідомлення з вимогою подати протягом десяти днів декларацію перед звільненням за період неохоплений раніше поданими деклараціями.

Також, офіційних звернень щодо виникнення технічних проблем при роботі з ІТС Реєстром від ОСОБА_1 на адресу Національного агентства не надходило.

Згідно із витягом з офіційного сайту «Укрпошти» (http://ukrposhta.ua/vidslidkuvati-forma-poshuku) встановлено, що поштове відправлення Національного агентства (трек номер: 152) вручено 06.04.2019.

ОСОБА_1 в поясненні вказав, що декларацію перед звільненням подавав за день до звільнення, але з невідомих йому причин вона не була опублікована. Тому він повторно вчинив дії щодо подачі такої декларації 05.06.2019.

В день звільнення ОСОБА_1 був ознайомлений з вимогами статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», про що свідчить його підпис в «Рекомендаціях для поліцейських, державних службовців та працівників поліції, які є суб`єктами декларування про дотримання окремих обмежень, передбачених Законом при звільненні зі служби/роботи» від 22.02.2019.

Окрім цього, ОСОБА_1 був ознайомлений з вимогами статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», про що свідчить його підпис в «Пам`ятці» від 09.10.2017.

Під час проведення перевірки не встановлено будь-яких підстав та причин, які перешкоджали ОСОБА_1 своєчасно подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, до 00 год. 00 хв. 23.02.2019.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та Законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке Законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

У відповідності з положеннями ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або з необережності) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 11 КУпАП адміністративне правопорушення визначається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Місцем вчинення правопорушення є місто Дубно, вул. Пекарська, буд. 13, Рівненської області, тобто місце роботи (як суб`єкта декларування) ОСОБА_1 в органах поліції на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, як суб`єкта декларування, коли останній в порушення вимоги частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно подав, без поважних причин, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

Часом вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією є граничний час до якого необхідно було подати вказану декларацію, тобто до 00 год. 00 хв. 23.02.2019.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи, відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимоги пункту 1 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» та рішення НАЗК № 3 від 10.06.2016, несвоєчасно подав, без поважних причин, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Факт правопорушення підтверджується:

1.Листом Національного агентства з питань запобігання корупції від 29.05.2019 № 71-03/44998/19;

2.Декларацією (перед звільнення) з веб-сайту «nazk.gov.ua», яка опублікована 05.06.2019;

3.Витягами (скріншотами) з офіційного сайту «https://public.nazk.gov.ua/search» щодо подання ОСОБА_1 декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування від 06.05.2019 та 06.06.2019;

4.Відповіддю ГУНП в Рівненській області № 2682/116/04/12-2019 від 11.05.2019 (наказом про призначання, наказом про звільнення, присягою на вірність Українському народові, «Пам`яткою» від 09.10.2017, Рекомендаціями при звільненні зі служби);

5.Поясненням ОСОБА_1 ;

6.Іншими матеріалами справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 172-6 КУпАП не визнав та пояснив, що декларацію він подав ще після звільнення і вважав, що декларація була подана. В подальшому він не загострював увагу на декларації. У червня 2019 року виявилося, що декларацію не подано. Умислу не подавати декларацію, щось приховувати - не мав.

Прокурор в судовому засіданні пояснив, що вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. ст.172-6 КпАП України, його вина підтверджується зібраними у справі доказами, зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення та приєднаними до матеріалів справи, а тому просить притягнути його до адміністративної відповідальності за вчинення вказаних дій.

Суд заслухавши доводи прокурора, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступних висновків:

Диспозицією ст. 172-6 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Об`єктивною стороною вищевказаного адміністративного правопорушення, яка має активну форму прояву, є несвоєчасне подання без поважних причин декларації.

Для розкриття об`єктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, слід зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом є бланкетною адміністративно правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм. Так, примітка до ст. 172-6 КУпАП, містить вказівку на суб`єкт цього правопорушення, відсилає до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2ст. 45 3акону України "Про запобігання корупції», в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ч. 1ст. 172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Згідно ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 2, декларація (повідомлення) подається згідно із Законом шляхом заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Суди мають з`ясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв`язку між діянням і виконанням особою повноважень, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно до ст. 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення - адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала цих наслідків. Відповідно до положень ст.11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності,коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, одним із завдань провадження у адміністративних справах є забезпечення судами своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст. 247 і 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, звертаючи особливу увагу на з`ясування таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого Кодексу України про адміністративні правопорушення; чи є особа винною у його вчиненні; чи належить вона до суб`єктів цього правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення; чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вих. N 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року звернуто увагу на те, що вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.

На аркуші справи 37 є витяг з наказу Головного управління Національної поліції в Рівненській області № 47 о/с від 22.02.2019, згідно якого, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області 22.02.2019 звільнено зі служби в поліції, відповідно до пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», за власним бажанням.

Згідно копії аркушу - «Послужний список» ОСОБА_1 , останній 22.02.2019 отримав трудову книжку (а.с.43).

Відповідно до абзацу першого частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Не заперечуючи обставину, що ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, що він порушив порядок, передбачений ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», суд не може погодитись із наявністю у даному випадку, суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, виходячи з наступного.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч. 1 ст.172-6 КУпАП не є формальним, обов`язковим елементом його суб`єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне несвоєчасне подання декларації, а тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобов`язані довести наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу.

Конструктивною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого статтею ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, є несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Хоча в протоколі про адміністративне правопорушення складеному відносно ОСОБА_1 зазначено, що під час перевірки не встановлено будь-яких підстав та причин, які перешкоджали ОСОБА_1 своєчасно подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, до 00 год. 00 хв. 23.02.2019, однак в матеріалах справи відсутні докази проведення такої перевірки.

З протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що 26.03.2019 за вих. № 44-01/23134/19, відповідно до частини третьої статті 49 Закону України «Про запобігання корупції», на адресу ОСОБА_1 рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (трек номер: 152) направлено повідомлення з вимогою подати протягом десяти днів декларацію перед звільненням за період неохоплений раніше поданими деклараціями, яке йому вручено 06.04.2019 (а.с.33). Виходячи із цього, якщо ОСОБА_1 подавав декларацію у визначений НАЗК строк (в даному випадку до 16.04.2019), це також свідчитиме про виконання обов`язку, передбаченого ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції». Однак, у долученому до протоколу додатку про послідовність дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» які вчинив ОСОБА_1 міститься лише інформація за період 16.03.2017-12.04.2019(а.с.26-32). Чи намагався ОСОБА_1 подавати декларацію із 12.04.2019 по 16.04.2019, тобто у період після отримання повідомлення НАЗК з вимогою подати протягом десяти днів декларацію перед звільненням за період неохоплений раніше поданими деклараціями не відомо, в матеріалах справи дана інформація відсутня, як і відсутня інформація, про те чи були технічні несправності та перебої у роботі ІТС Реєстр, у період з 22.02.2019 по 05.06.2019, які завадили поданню документів, в даному випадку, декларації перед звільненням ОСОБА_1 . Згідно запиту від 10.05.2019 №583/42-17/01-19 витребовувалася, а листом НАЗК №71-03/44998/19 від 29.05.2019 надана вищезазначена інформація за період січень-березень 2018 року, що не має відношення до даної справи (а.с.23, 24-25).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявність суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, в діях ОСОБА_1 не доведена ні прокурором в судовому засіданні, ні матеріалами справи..

Щодо інших доказів, які згідно протоколу підтверджують факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 , судом звертається увага на наступне.

На аркуші справи 21 містяться пояснення ОСОБА_1 , згідно яких, по суті заданих питань, ОСОБА_1 пояснив, що 22.02.2019 він звільнився зі служби в поліції за власним бажанням. Декларацію перед звільненням подав за день до звільнення. Але при огляді сайту НАЗК він 05.06.2019 виявив, що його декларація перед звільненням відсутня. Тому знову вчинив дії щодо подачі такої декларації, і близько 19 години його декларацію було прийнято. Дані пояснення отримані старшим оперуповноваженим Рівненського управління ДВБ НП України майором поліції Багінським С ОСОБА_3 . Однак, суду не зрозуміло, як дані пояснення (згідно дати зазначеної у них), могли бути отримані 04.06.2019, так як інформація у них висвітлена про події за 05.06.2019, тому дане пояснення не може вважатися належним доказом

На аркуші справи 22 міститься рапорт поданий Т.в.о. начальника Рівненського управління ДВБ НП України капітану поліцію Швецю С.Д. згідно якого, старший оперуповноважений Рівненського управління ДВБ НП України майор поліції Багінський С.А., доповідає, що в нього на виконанні перебувають матеріали перевірки за повідомленням Управління з питань запобігання корупції та проведення люстрації Національної поліції України щодо колишнього працівника Дубенського ВП ГУНП і Рівненській області Кравчені ОСОБА_4 , який не подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування в поточному році. Під час розгляду даних матеріалів, з метою встановлення причин неподання подання вищевказаної декларації, 04.06.2019 у ОСОБА_1 було отримано пояснення. 05.06.2019 при перегляді публічно доступної частини інформаційно- телекомунікаціиній системі «Єдиний державний реєстр декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування)) було встановлено, що ОСОБА_1 05.06.2019 0 18:56 подав декларацію перед звільненням (унікальний ідентифікатор документа https://public.nazk.gov.ua/declaration/20539eff-2776-459d-a641-4f7bf8c84391). Враховуючи вищевказане, в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки кримінального правопорушення передбаченого ст. 366-1 КК України, а вбачається склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбачений частиною 1 статті 172-6 КУпАП. Тому вважає за необхідне підготовити проект протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, за частиною 1 статті 172-6 КУпАП стосовно ОСОБА_1 та відповідно до порядку п.2.4.2 спільного Наказу ГПУ, СБУ, МВС України, Міністерства оборони України, Міністерства доходів і зборів України, Державної судової адміністрації України від 22.04.2013 № 52/394/172/71/268/60 "Про затвердження Інструкції про порядок обліку кримінальних та адміністративних корупційних правопорушень" направити для погодження до прокуратури Рівненської області. Однак, звертається особлива увага, що дата подання рапорту 06.05.2019, на рапорті міститься резолюція «згоден» із зазначенням дати «06.05.2019». Суду не зрозуміло, яким чином, у рапорті від 06.05.2019 міститься інформація, про події за 05.06.2019, тому даний рапорт не може вважатися належним доказом.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту". Судом встановлено, у протоколі про адміністративне правопорушення №9, складеному відносно ОСОБА_1 , зазначені неточності в інформації щодо місця вчинення правопорушення, а саме, зазначено місто АДРЕСА_2 , тобто місце роботи ОСОБА_1 в органах поліції на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області, що не відповідає дійсності, так як, адреса Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області вул.Пекарська, буд. 10, м.Дубно, Рівненська область.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 11 Закону "Про запобігання корупції визначено, що до повноважень Національного агентства належить, поміж іншого, здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною 3 ст. 12 цього ж Закону встановлено, що у разі виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, уповноважені особи Національного агентства складають протокол про таке правопорушення, який направляється до суду згідно з рішенням Національного агентства. У разі виявлення ознак іншого корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, Національне агентство затверджує обґрунтований висновок та надсилає його іншим спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції. Висновок Національного агентства є обов`язковим для розгляду, про результати якого воно повідомляється не пізніше п`яти днів після отримання повідомлення про вчинене правопорушення.

Стаття 49 Закону України «Про запобігання корупції» визначає, що державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов`язані перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку. Національне агентство перевіряє факт подання відповідно до цього. Закону декларацій особами, зазначеними у пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону. Якщо за результатами контролю встановлено, що суб`єкт декларування не подав декларацію, Національне агентство письмово повідомляє такого суб`єкта про факт неподання декларації, і суб`єкт декларування повинен протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення подати декларацію в порядку, визначеному частиною першою статті 45 цього Закону. Одночасно Національне агентство письмово повідомляє про факт неподання декларації спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції, а також керівнику державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, вищому органу управління відповідного громадського об`єднання, іншого непідприємницького товариства про факт неподання декларації відповідним суб`єктом декларування.

Таким чином, здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема, щодо достовірності і повноти відомостей, зазначених суб`єктом декларування у декларації, належить до виключної компетенції Національного агентства з питань запобігання корупції.

Рівненське управління ДВБ НП України не відноситься до суб`єктів, які наділені правом перевірки як декларацій, так і повідомлень про суттєві зміни у майновому стані суб`єктів декларування. Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов`язана зі здійсненням такої функції.

Посадовці управління ДВБ НП України відповідно до п.4 розділу II «Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи,уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 56 від 10.02.2017, вправі, виключно, у випадку встановлення факту неподання декларації, або неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціального уповноваженого суб`єкту у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів, скласти протокол про адміністративне правопорушення.

В той же час, усі обов`язкові дії по проведенню перевірки, у тому числі після встановлення, що суб`єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, чи не повідомив про суттєві зміни в майновому стані, уповноважені здійснювати виключно працівники НАЗК, у тому числі на підставі листа отримати пояснення від такої особи і вирішувати питання щодо її притягнення до відповідальності.

З досліджених матеріалів справи судом встановлено, що при оформленні матеріалів такий порядок дотримано, і на якій підставі відповідні перевірки проводились органами Національної поліції. Додані до протоколу матеріали не містять відомостей про проведення НАЗК відповідної перевірки стосовно ОСОБА_1 , а також повідомлення НАЗК про результати такої перевірки Департаменту захисту економіки Національної поліції України.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, суди зобов`язані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.

Вирішуючи справи цієї категорії, суди повинні керуватися Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), законом «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VІІ, КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, а також практикою Європейського суду з прав людини.

У цьому аспекті слід зауважити,що рішенням Європейського суду з прав людини від 14.10.2010року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону,зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

Такий підхід до захисту прав особи зафіксований у ст. 8, ст. 62 Конституції України, згідно яких дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Для визнання адміністративного правопорушення таким, що містить ознаки правопорушення, діяльність особи має бути такою, що може однозначно без сумнівів і застережень розцінюватись як правопорушення передбачене тією чи іншою статтею.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ у судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів та у доведеності перед судом їх переконливості.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Встановлені у суді обставини не підтверджують суб`єктивної сторони в діях ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення, судом встановлено, формальний підхід до зібрання матеріалів працівниками Рівненського управління ДВБ НП України, допущено неточності у протоколі, а тому, враховуючи усе вищевикладене у сукупності, принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, приходжу до висновку, що дії ОСОБА_1 не створюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

У разі відсутності складу адміністративного правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Керуючись ст. ст. 8, 62, 126 Конституції України, ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», ч. 1 ст. 172-6, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 280, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 КУпАП.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: