Кропивницький апеляційний суд
Справа № 33/4809/88/19 Головуючий у суді І інстанції: Баранець А.М.
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач у суді ІІ інстанції: Бондарчук Р.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2019 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Бондарчук Р.А.,

з участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3,

захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Більди В.В.,

захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Гонтара В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кропивницького, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 грудня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Ромни, Сумської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, працюючого водієм ТОВ «Полісся», одруженого, на утриманні 1 малолітня дитина, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та закрито у зв'язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Цією ж постановою

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянина України, з базовою вищою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

визнано невинним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В С Т А Н О В И В:

Постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 грудня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження у справі у зв'язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно постанови суду ОСОБА_3 27 липня 2018 року о 13.00 год. в районі біля зупинки «Сади 6» в м. Світловодську Кіровоградської області, керував транспортним засобом автомобілем «Мерседес-Бенц», при перестроюванні та зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним та створить перешкоди або буде небезпечним іншим учасникам дорожнього руху, допустив зіткнення з автомобілем «Сузукі», внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Цією ж постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 грудня 2018 року ОСОБА_6 визнано невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження у справі у зв'язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно протоколу серії БД № 028374 ОСОБА_6 27 липня 2018 року о 13.00 год., в районі біля зупинки «Сади 6» в м. Світловодську Кіровоградської області, керував транспортним засобом «Сузукі», при виникненні перешкоди для руху, об'єктивно не виявив та не вжив заходів щодо зменшення швидкості руху або зупинки та виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем "Мерседес Бенц», чим порушив п. 12.3 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст.124 КУпАП.

Зазначена постанова мотивована тим, що в судовому засіданні захисник ОСОБА_6 вину не визнав і суду пояснив, що ОСОБА_6 27 липня 2018 року, о 13.00 год. рухався на своєму автомобілі з м. Харкова до м. Світловодська, по правій смузі в районі зупинки «Сади 6».

Назустріч йому рухався автомобіль марки «Мерседес», білого кольору, потім даний автомобіль почав об'їжджати ями на дорозі, та почав повертати на праву смугу, він щоб не допустити зіткнення, почав гальмувати та виїхав на ліву смугу, де і допустив зіткнення з даним автомобілем.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що 27 липня 2018 року, коли сталось ДТП, вона перебувала, як пасажир в автомобілі ОСОБА_6, вони рухались в напрямку м. Світловодська, дорожнє покриття було погане, автомобіль «Мерседес» рухався по зустрічній смузі, ОСОБА_6 думав, що водій зверне на свою смугу, і ОСОБА_6, щоб уникнути зіткнення нажав на гальма, але зіткнення допустити не вдалось.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову районного суду та постановити нову, якою визнати відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП ОСОБА_6 та закрити провадження по справі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що як в протоколі так і в оскаржуваній постанові суду зазначено той факт, що водій автомобіля «Сузукі» виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з його автомобілем і саме зіткнення відбулось на його смузі руху та автомобілі зупинились на узбіччі в його смузі руху.

Також свідки в судовому засіданні надали неправдиві свідчення та не повідомили суду, що автомобіль «Сузукі» почав різко рухатись з полоси в полосу та різко виїхавши на зустрічну смугу руху допустив зіткнення з його автомобілем.

В оскаржуваній постанові суд зазначив, що вважає його вину доведеною, однак не посилався на жоден доказ доведеності вини.

При цьому протокол про адміністративне правопорушення підтверджує факт невиконання водієм автомобіля «Сузукі» вимог правил дорожнього руху, що призвели до дорожньо-транспортної пригоди, а саме виїзд на зустрічну смугу руху, що підтверджується схемою ДТП, яку суддя взагалі не досліджувала та на неї в своїй постанові не посилається як на доказ.

Обставини справи та матеріали справи про адміністративне правопорушення не досліджувались взагалі.

З незрозумілих причин без дослідження схеми ДТП, протоколів про адміністративне правопорушення пояснень учасників ДТП та визнання вини водієм «Сузукі» в протоколі та поясненні, наданому після ДТП, суд визнав його невинним.

Вважає, що судом першої інстанції було грубо порушено право на захист та право на участь в судовому засіданні, так як отримавши виклик до суду, він уклав угоду з адвокатом для участі в судових засіданнях. Так, 30 листопада 2018 року адвокат звернувся на електронну адресу суду з клопотанням про перенесення розгляду справи, надання можливості ознайомитись з матеріалами справи та проханням призначити справу після лікарняного, який триватиме до кінця грудня 2018 року.

В подальшому адвокат звернувся на електронну адресу суду з клопотанням по перенесення розгляду справи 20 грудня 2018 року та необхідності призначення судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи.

Однак судом проігноровано вищезазначені клопотання, матеріали справи на ознайомлення не надано та справу розглянуто без його участі та його захисника.

Також в постанові суду взагалі немає посилання який саме пункт правил дорожнього руху мною було порушено, за що настає відповідальність за ст. 124 КУпАП, що є обов'язковим для суду та без зазначення ПДР не можна посилатись на порушення КУпАП за ст. 124.

Всупереч вимогам чинного законодавства судом не взято до уваги, що в даному випадку є необхідність в призначенні судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи, про що йшла мова в клопотанні адвоката.

Таким чином не посилаючись на докази, як на такі, що доводять його винуватість, районний суд, не обґрунтував в оскаржуваній постанові, яким саме чином доводиться його винуватість. При цьому. На думку апелянта, докази, що містяться в матеріалах справи свідчать саме про відсутність його вини.

Разом з тим, в апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження районного суду, оскільки він не приймав участі в судових засіданнях, а судове рішення ним було отримано лише 25 січня 2019 року.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а постанову судді суду першої інстанції - скасувати, з таких підстав.

Оскільки ОСОБА_3 участі в розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення не приймав, та в матеріалах справи є розписка ОСОБА_3 про отримання ним копії оскаржуваної постанови 25.01.2019 року, апеляційний суд приходить до висновку про те, що йому необхідно поновити строк на апеляційне оскарження постанови Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 грудня 2018 року.

У відповідності до вимог ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа), при наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП, виносить постанову про закриття справи.

Як вбачається з постанови районного суду ОСОБА_6 визнано невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження у справі у зв'язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Вимогами ст. 38 КУпАП передбачено строки накладення адміністративного стягнення до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Проте, районний суд допустив суперечність у своєму судовому рішенні, оскільки ОСОБА_6 визнав невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення та закрив провадження у зв'язку із закінчення строків накладення адміністративного стягнення.

Тому, за вказаних грубих порушень, постанова Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 грудня 2018 року,підлягає безумовному скасуванню, оскільки по відношенню до ОСОБА_6 в судовому рішенні було допущено суперечність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався, та допустив однобічність та неповноту судового розгляду справи, про що свідчить наступне.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Цією ж нормою закону передбачено, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності її дія або бездіяльність повинна бути протиправною, тобто порушувати встановлений законом порядок.

Згідно положень ст. 124 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП, можуть бути лише водії транспортних засобів. При цьому пошкодження таких засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення правил дорожнього руху.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 підтримав вимоги апеляційної скарги, зазначивши, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять докази стосовно того, що ДТП сталося в наслідок неналежного виконання водієм «Сузукі» вимог ПДР. Також вказав, що районним судом взагалі не досліджувались обставини справи та матеріали справи про адміністративне правопорушення. Вважає винним водія транспортного засобу «Сузукі» ОСОБА_6, оскільки ДТП сталося на його смузі руху.

В суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_3 адвокат Більда В.В., підтримав апеляційну скаргу свого підзахисного зазначивши, що в протоколі та в постанові суду першої інстанції зазначено той факт, що водій автомобіля «Сузукі» виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем його підзахисного, саме зіткнення відбулось на його смузі руху та автомобілі зупинились на узбіччі в смузіі руху ОСОБА_3

Вважає винним водія транспортного засобу «Сузукі» ОСОБА_6, оскільки ДТП сталося на його смузі руху.

В запереченнях до суду апеляційної інстанції та суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_6 - адвокат Гонтар В.М. заперечував проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3, зазначивши, що ОСОБА_6 рухався на власному автомобілі з м. Харкова до м. Світловодська.

В салоні разом зі ним перебувала ОСОБА_7. Швидкість його руху була не більше ніж 80 км/год.

Назустріч йому в районі поблизу м. Світловодська рухався автомобіль Мерседес днз ВІ 1792 СК. Даний автомобіль рухався йому на зустріч по «його смузі» очевидно намагаючись об'їхати величезну кількість ям, яких там було багато.

Коли зближення стало критичним ОСОБА_6 почав гальмувати і щоб уникнути зіткнення почав рухатись в напрямку смуги зустрічного руху.

В цей же час, майже не гальмуючи, водій автомобіля Мерседес різко звернув вправо від себе в напрямку своєї смуги руху і в цю ж мить сталося ДТП.

Вважає, що підстав для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_6 відсутні, оскільки в його діях, зокрема в момент намагання уникнути зіткнення, відсутній склад адміністративного правопорушення.

Зазначає, що вина ОСОБА_3 вчиненні адміністративного правопорушення підтверджена письмовими матеріалами справи, поясненнями ОСОБА_6 та свідка - ОСОБА_8, яка була пасажиром автомобіля під його керуванням та бачила безпосередньо механізм виникнення ДТП.

При цьому ОСОБА_3, незважаючи на неодноразові виклики суду, в судове засідання районного суду постійно не з'являвся судові засідання відкладалися постійно саме через це, або з огляду на постійні клопотання про це з його боку або з боку його захисника.

Разом з тим, жодного доказу чи пояснення ОСОБА_3 до матеріалів справи не додав, як не надав доказів звернення з клопотанням про призначення судової транспортно-трасологічної експертизи та автотехнічної експертизи.

Крім того, апелянт не був позбавлений можливості за понад 5 місяців, коли суд розглядав справу подати до справи хоча б письмові пояснення, заявити клопотання, тощо.

Саме відсутність будь-якого спростування доказової бази отриманої з боку ОСОБА_6 є підставою для винесення постанови суду, яка є предметом оскарження.

Окрім цього, представник потерпілого ОСОБА_6 - адвокат Гонтар В.М. звертає увагу на те, що ОСОБА_3, на момент розгляду справи, був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення ДТП, про що свідчить постанова Зінківського районного суду Полтавської області від 26.01.2018 року по справі №530/18/18.

В єдиному реєстрі боржників є декілька записів про наявність фактів виконання постанов в справах про адміністративні правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху.

Тобто, ОСОБА_3 це характеризує як особу схильну до вчинення порушення ПДД.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 028373 в провину ОСОБА_3 ставиться порушення вимог 10.1, 13.1, 13.3, 1.5 ПДР, а саме те, що він керуючи транспортним засобом, при перестроюванні та зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним та створить перешкоди або буде небезпечним іншим учасникам дорожнього руху, допустив зіткнення з автомобілем, внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

За змістом 1.5. Правил дорожнього руху дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до положень 10.1 Правил дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно з п. 13.1. Правил дорожнього руху водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до п. 13.3. Правил дорожнього руху під час обгону, випередження, об'їзду перешкоди чи зустрічного роз'їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 028373 в провину ОСОБА_3 ставиться порушення вимог 12.3, 1.5 ПДР, а саме те, що він керуючи транспортним засобом, при виникненні перешкоди для руху, об'єктивно не виявив та не вжив заходів щодо зменшення швидкості руху або зупинки та виїхав на зустрічну смугу руху.

За змістом 1.5. Правил дорожнього руху дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до положень 12.3 Правил дорожнього руху у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Із схеми місця ДТП доданих до протоколів про адміністративне правопорушення вбачається, що ДТП сталося безпосередньо на смузі в руху автомобіля «Мерседес-Бенц», яким керував ОСОБА_3 та на відстані близько 7 метрів він бордюру зі сторони руху транспортного засобу «Сузукі» під керуванням ОСОБА_6

Також із схеми місця ДТП вбачається, що автомобіль «Мерседес-Бенц» почав здійснював екстрене гальмування та повернувся зі смуги зустрічного руху в свою смугу руху, довжина правого тормозного шляху складає 7,6 м., з лівого 5,7м, а закінчив в своїй смузі руху.

При цьому з зазначеної схеми вбачається, що транспортний засобу «Сузукі» здійснював екстрене гальмування та виїхав зі своєї смуги руху на смугу зустрічного руху, довжина правого тормозного шляху складає 18,3 м., з лівого 15,4м.

Отже, водій автомобіля «Мерседес-Бенц» ОСОБА_9 своєчасно вжив заходів до зменшення швидкості руху, після об'їзду перешкоди у виді пошкодження проїжджої частини на його смузі руху, повернувся в свою смугу руху (праву по ходу руху його автомобіля). Тобто, на момент зіткнення автомобіль «Мерседес-Бенц» під керування водія ОСОБА_9 встиг повернутися та перебував у своїй смузі руху.

В той же час, водій автомобіля «Сузукі» ОСОБА_6 не вжив заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу або здійснення зустрічного роз'їзду або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди, та здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, де і відбулося зіткнення. В той же час, за умови, якби він знаходився на своїй смузі руху мав би технічну можливість уникнути зіткнення.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_6, наявних в матеріалах справи про адміністративне правопорушення на зустріч йому в його смузі руху рухався автомобіль «Мерседес-Бенц», який почав повертати в свою смугу руху, а саме в праву. В свою чергу він не зрозумів, що роботи та почав гальмувати та відходити від зіткнення в ліву сторону.

При цьому, вбачається розбіжність між письмовими поясненнями ОСОБА_10 та схемою місця ДТП, оскільки на схемі зафіксовано факт початок здійснення екстреного гальмування автомобілем «Сузукі», вже під час перебування на смузі зустрічного руху.

Аналогічні пояснення надано в суді першої інстанції свідком ОСОБА_7, яка пояснила, що дорожнє покриття було погане, автомобіль «Мерседес» рухався по зустрічній смузі, ОСОБА_6 думав, що водій зверне на свою смугу, і ОСОБА_6, щоб уникнути зіткнення нажав на гальма, але зіткнення допустити не вдалось.

Вказані показання свідка ОСОБА_7, не спростовують того факту, що зіткнення транспортних засобів сталося на смузі руху водія автомобіля «Мерседес-Бенц»

ОСОБА_9

Таким чином, апеляційний суд дійшов до висновку, що водій транспортного засобу «Сузукі» під керуванням ОСОБА_6 у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди повинен був вжити заходів, на виконання вимог 12.3ПДР, для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

Натомість ОСОБА_6 попри те, що вимогами п. 1.2. ПДР установлено в Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів, виїхав на зустрічну смугу руху де здійснив екстрене гальмування.

Отже, дії ОСОБА_6, які виявилися в порушенні п. 12.3ПДР - знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв'язку з обставинами ДТП, в результаті чого транспортні засоби «Сузукі» та «Мерседес-Бенц» отримали механічні пошкодження.

При цьому апеляційним судом не може бути враховано, що ДТП сталося внаслідок не належного виконання вимог ПДР водієм «Мерседес-Бенц», оскільки в своїх показання ОСОБА_6 зазначив про те, що бачив, як транспортний засіб («Мерседес-Бенц») намагається зайняти свою смугу руху.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що районний суд помилково прийшов до висновку про винність ОСОБА_3 у скоєнні ДТП.

Проте, відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше, як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

За таких обставин, оскільки адміністративне правопорушення вчинено 27 липня 2018 року, тобто з дня його вчинення минуло більше ніж три місяці тому, ОСОБА_6 слід визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі підлягає закриттю, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_3 необхідно задовольнити, а постану суду першої інстанції скасувати, закривши провадження у справі відносно нього за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, визнавши винним ОСОБА_6 за ст. 124 КУпАП та закрити провадження відносно останнього, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 грудня 2018 року.

Постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 грудня 2018 року стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_6 за ст. 124 КУпАП, - скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрити провадження по справі, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Р.А. Бондарчук