"18" червня 2019 р.
Справа №150/198/19
Провадження по справі №3/150/82/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року с. Мазурівка

Суддя Чернівецького районного суду Вінницької області Суперсон С.П., розглянувши матеріали, які складені поліцейським СРПП №3 Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №261628, слідує, що 25.03.2019 о 05 годині 05 хвилин в с. Борівка Чернівецького району Вінницької області ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Zafira, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в Чернівецькій ЦРЛ, згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №26 від 25.03.2019 та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, ОСОБА_1 на момент освідування перебував в стані алкогольного сп`яніння, кількісний показник 0,42%. Такими діями, ОСОБА_1 порушено п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, за що передбачено відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи повідомленим. До суду було направлено декілька клопотань про відкладення розгляду справи, які постановою суду від 18.06.2019 визнано як зловживання наданими процесуальними правами та в задоволенні таких клопотань було відмовлено. Окрім того, до суду також було направлено клопотання про повернення матеріалів справи для належного оформлення посилаючись на те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом і матеріали справи таких відомостей не містять, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено жодного свідка, в матеріалах справи відсутні пояснення свідків, в матеріалах справи не міститься жодних відомостей про те чи притягувалася особа до адміністративної відповідальності за аналогічні правопорушення, а також на те, що в матеріалах справи не зазначено яким саме приладом «Драгер» здійснювався огляд на стан сп`яніння, чи дозволений він до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, відсутній чек «Драгеру», в задоволенні якого постановою суду від 18.06.2019 теж було відмовлено.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Зважаючи на строки розгляду справи визначені ч.1 ст.277 КУпАП, за наявності належного і завчасного повідомлення ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи, справа про адмінправопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності по наявних у справі доказах.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

окрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як встановлено судом, 25.03.2019 о 05 годині 05 хвилин в с. Борівка Чернівецького району Вінницької області ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Zafira, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в Чернівецькій ЦРЛ, згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №26 від 25.03.2019 та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 на момент освідування перебував в стані алкогольного сп`яніння, кількісний показник 0,42%. Вказані дії є порушенням заборони, встановленої п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, за що передбачено відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 не надав суду заперечень щодо обставин інкримінованого йому правопорушення, лише зіслався на процесуальні порушення, які на його думку були допущенні під час складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши та оцінивши в сукупності всі обставини справи, надаючи оцінку наданим суду доказам на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а також доводам ОСОБА_1 , що містить подане ним клопотання щодо процесуальних порушень, допущених при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення суд зауважує на наступному.

Суд визнає такими, що не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_1 на грубе порушення норм чинного законодавства при складені даного протоколу про адміністративне правопорушення з підстав відсутності у ньому вказівки на свідків події та долучення відповідних письмових пояснень таких свідків з огляду на те, що наявність свідків події передбачена п. 6 р. ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), який підлягає до застосування у випадку проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейським.

В даному випадку огляд проводився в медичному закладі лікарем Чернівецької ЦРЛ та порядок такого огляду регламентується розділом ІІІ вищезгаданої Інструкції, вимоги якого в даному випадку були виконані, який не передбачає залучення свідків під час проведення відповідного огляду лікарем медичного закладу. Відповідність такого висновку засвідчується підписом лікаря та печаткою медичного закладу, які проставляються на висновку, бланк якого затверджений згідно додатку 2 до Інструкції.

Також на підставі розділу ІІІ Інструкції, суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_2 про те, що в матеріалах справи не зазначено яким саме приладом здійснювався його огляд на стан сп`яніння, чи дозволений він до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, відсутній чек «Драгеру», адже вимоги про зазначення вказаних даних застосовуються при проведенні огляду на стан сп`яніння поліцейським на місці події.

З приводу відсутності при матеріалах справи відомостей про те чи притягувався ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за аналогічні правопорушення, суд зазначає, що такі відомості суду були надані, про що обізнаний і ОСОБА_1 , адже 14.05.2019 знайомився з матеріалами справи, в яких аркуш 7 містить витяг з пошукових систем МВС, в якому зазначені дані про притягнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення відповідного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн., а також про складення відносно ОСОБА_1 25.03.2019 протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є предметом даного удового розгляду.

Щодо відсутності в протоколі та матеріалах справи відомостей про відсторонення особи від керування транспортним засобом, суд зауважує, що подальші дії правопорушника і працівників поліції після фіксування порушення правил дорожнього руху не є предметом судового розгляду, в судовому засіданні досліджується факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Окрім того, недоліки протоколу як-то порушення Інструкції не є суттєвими для визнання протоколу про адміністративне правопорушення недопустимим доказом.

В свою чергу, надані суду докази по даній справі, а саме протокол про адміністративне правопорушення, яким зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що мав місце о 05 годині 05 хвилин 25.03.2019, що останнім не заперечується та висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №26 від 25.03.2019, яким встановлено перебування ОСОБА_1 на час керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, в сукупності підтверджують у визначеному законом порядку та спосіб, що ОСОБА_1 у вказаний час керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. А тому, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.ст. 34, 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність правопорушника ОСОБА_1 не встановлено.

При накладені адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 суддя враховує, що керування транспортним засобом в стані сп`яніння є небезпечним і досить поширеним правопорушенням, а накладення стягнення за адміністративне правопорушення передбачене статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення застосовується з метою запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами та має важливе значення для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб.

Отож, враховуючи особу правопорушника, його матеріальний стан, суддя вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 покарання у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами. При цьому, суддя не вбачає підстав для накладення іншого виду стягнення.

Крім цього, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір та порядок сплати якого встановлюється Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 221, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму 384,20 грн.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ С.П. СУПЕРСОН