Справа № 444/202/19
Провадження № 3/444/127/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2019 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Зеліско Р. Й., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділу прикордонної служби "Рава-Руська" Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює, реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлено

за ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 17 січня 2019 року о 19 год. 30 хв. в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення "Рава-Руська" під час проходження прикордонного контролю на вїзд в Україну з ОСОБА_2 предявив посвідчення особи на повернення в Україну серії CR № 248042, видане 18.05.2018 року, термін дії якого закінчився 16.06.2018 року. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив спробу незаконного перетину державного кордону в пункті пропуску без відповідного паспортного документу, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився протягом доби. На адресу суду ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи без його участі.В письмових поясненнях в протоколі свою вину визнав, зазначив, що повертався в Україну до своєї мами похилого віку.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є обов'язковою. А тому враховуючи подану ОСОБА_1 заяву, приходжу до переконання про можливість розгляду справи без його участі.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та його вина у цьому підтверджується: 1) протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 333404 від 17.01.2019 року; 2) письмовими поясненнями в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1; 3) рапортами працівників прикордонної служби відділу прикордонної служби «Рава-Руська» начальнику відділення інспекторів прикордонної служби «Рава-Руська» (тип А) відділу прикордонної служби "Рава-Руська" I категорії (тип Б) майору ОСОБА_3 від 17.01.2019 року; 4) довідкою-витягом з Бази даних «Гарт-1/П «Ризик»; 5) копією посвідчення особи на повернення в Україну CR248042 від 18.05.2018 року, з якого вбачається, що воно дійсне до 16.06.2018 року, а також іншими матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Його вина полягає в тому, що він вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону України в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення є вірною.

Обставин, які б обтяжували чи помякшували відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Обираючи вид та міру стягнення правопорушнику суд враховує помякшуючі та обтяжуючі відповідальність обставини, а саме, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, особу правопорушника, яка не працює, вперше притягується до адміністративної відповідальності.

Санкція ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає стягнення у виді накладення штрафу від двохсот до пятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк до пятнадцяти діб, з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.

З врахуванням наведеного, місця, способу вчинення правопорушення, відношення правопорушника до вчиненого нею правопорушення, так як адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, а тому приходжу до переконання, що до правопорушника слід застосувати адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою вона притягається до відповідальності, а саме у виді штрафу.

В той же час, вважаю за необхідне зазначити, що посвідчення особи на повернення в Україну CR248042 від 18.05.2018 року, незважаючи на те, що такі є засобом вчинення правопорушення, не можуть бути конфісковані, оскільки такі є власністю України.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року, (в останній діючій редакції) ставки судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384,20 грн., а тому дана сума підлягає стягненню з правопорушника.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 204-1, ст. 284, 287, 294, 307, 308, 310 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 (три тисячі чотириста) грн. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,20 грн. в дохід держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області, в порядку ст. 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили .

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначений постановою; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат визначається КМ України.

Суддя Зеліско Р. Й.