Номер провадження: 33/813/269/19
Номер справи місцевого суду: 491/1118/18
Головуючий у першій інстанції Желясков О.О.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді-доповідача Таварткіладзе О.М., розглянувши клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне скарження постанови Ананьївського районного суду Одеської області від 30 листопада 2018 року відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 у справі про адміністративне правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 09 вересня 2018 року серії БР № 044956 водій ОСОБА_3 09.09.2018 року о 22 годині 33 хвилин в Одеській області у м. Ананьїв по вул. Героїв України, 50 керував автомобілем «Mitsubishi Pajero Sport», н/з НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведеного в Ананьївскій ЦРЛ, чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Ананьївського районного суду Одеської області від 30 листопада 2018 року визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, перебаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. та позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір.

Не погоджуючись з зазначеною постановою суду, 02.01.2019 року ОСОБА_3 подав до суду апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду з тих підстав, що про існування оскаржуваної постанови він дізнався від родичів 22.12.2018 року, копію постанови Ананьївського районного суду Одеської області від 30 листопада 2018 року отримав 26.12.2018 року. У зв'язку з чим просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Ознайомившись з зазначеним клопотанням та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про відмову в задоволені клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду й поверненню даної апеляційної скарги особі, яка її подала, з нижченаведених підстав.

Відповідно до приписів ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Тобто, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП десятиденний строк на оскарження постанови суду першої інстанції необхідно рахувати з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови суду. Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Посилання апелянта на те, що копію оскаржуваної постанови він отримав лише 26.12.2018 року, а тому дана обставина є поважною для поновлення строку апеляційного оскарження, є безпідставними, оскільки обчислення строку на апеляційне оскарження закон пов'язує не з днем одержання копії судового рішення чи ознайомлення з матеріалами справи, а з днем винесення постанови.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Крім того, апелянт не був позбавлений можливості своєчасно ознайомитись з відповідним судовим рішеннями суду першої інстанції в Єдиному державному реєстрі судових рішень. У силу приписів ст. ст. 2, 4 Закону України «Про доступ до судових рішень», кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу та офіційному веб-порталі судової влади України.

Також, слід зазначити, що як вбачається з матеріалів справи, апелянт був обізнаний про розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП в Ананьївському районному суді Одеської області, про що свідчать клопотання, подані апелянтом по справі.

Крім того, матеріали справи містять відомості про направлення копії постанови Ананьївського районного суду Одеської області від 30 листопада 2018 року на адресу ОСОБА_3 (а. с. 19-20). У розумінні КУпАП днем отримання постанови є дата, зазначена в поштовому повідомленні про вручення її відповідальній особі або повнолітньому члену сім'ї такої особи. Згідно розписки в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 22) ОСОБА_3 отримав копію постанови Ананьївського районного суду Одеської області 14.12.2018 року.

Тому посилання апелянта про те, що про існування постанови суду першої інстанції йому стало відомо від родичів 22.12.2018 року, а отримав копію оскаржуваної постанови апелянт 26.12.2018 року, не можуть бути визнані судом як поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Ананьївського районного суду Одеської області від 30 листопада 2018 року.

Відповідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Устименко проти України» Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Як вказав Європейський суд у справі «Пономарьов проти України», принцип правової визначеності порушується і у разі відсутності поваги до процесуальних строків (заява № 3236/03,3 квітня 2008, п. 40-41). Так, суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України», заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності рішення.

Ураховуючи, що зазначені в апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Ананьївського районного суду Одеської області від 30 листопада 2018 року не підтверджені належними і достатніми доказами та суперечать документам, що містяться в матеріалах справи, а інших причин апелянт не зазначив, в поновлені строку на апеляційне оскарження постанови судді Ананьївського районного суду Одеської області від 30 листопада 2018 року слід відмовити.

Вважаю за необхідне також зазначити, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що повернення апеляційної скарги не позбавляє апелянта права повторно звернутися з апеляційною скаргою на постанову суду з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження з вказівкою інших причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Ананьївського районного суду Одеської області від 30 листопада 2018 року.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволені клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне скарження - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Ананьївського районного суду Одеської області від 30 листопада 2018 року відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 у справі про адміністративне правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - повернути апелянту.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе