Справа № 478/63/19 Провадження № 3/478/56/2019
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 січня 2019 року. Казанківський районний суд Миколаївської області, в складі головуючого судді Томашевського О.О., за участю: секретаря судового засідання Фалій В.В., прокурора Москалика О.П., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Казанка адміністративні матеріали, які надійшли від Управління захисту економіки в Миколаївській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше працюючого в ДУ «Казанківська виправна колонія (№ 93)» на посаді молодшого інспектора відділу охорони,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП,
З протоколу про адміністративне правопорушення №270 від 22.12.2018 року вбачається, що наказом №114о/с-17 Державної установи «Казанківська виправна колонія (№93)» старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_1 з 04.09.2017 року призначено молодшим інспектором відділу охорони.
Відповідно до Положення про Державну установу «Казанківська виправна колонія (№93)» (далі Виправна колонія), затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2137/5 від 27.06.2018 року, виправна колонія є державною установою, яка входить до складу Державної кримінально-виконавчої служби України.
27.09.2017 року наказом 128о/с-17 Державної установи «Казанківська виправна колонія (№93)» старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_1 30.09.2017 року за власним бажанням було звільнено з посади молодшого інспектора відділу охорони.
Таким чином, ОСОБА_1 будучи молодшим інспектором відділу охорони Державної установи «Казанківська виправна колонія (№93)», відповідно до п.п.«д» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», є суб'єктом на якого поширюється дія вказаного Закону.
Згідно ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені в п. 1 ч. 1 ст. 3 цього ж Закону (підпункт Д - особи рядового складу державної кримінально-виконавчої служби), зобов'язані щорічно до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Відповідно до абз.2 п.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили свою діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобовязані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першої цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
На підставі вищевикладеного ОСОБА_1 зобовязаний був подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після звільнення не пізніше 01.04.2018 року.
За результатами огляду веб-сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, встановлено, що ОСОБА_1 лише 13.04.2018 року подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після звільнення, чим порушив строк подання вказаної декларації.
В подальшому, 17.12.2018 року, зроблено скріншот сторінки веб-сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим підтверджено несвоєчасне подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, перед звільненням.
З Виправної колонії отримано копію витягу про ознайомлення з вимогами антикорупційного законодавства, де власноручно написані прізвище та ініціали ОСОБА_1, а також міститься його підпис про ознайомлення з цими вимогами, зокрема в частині необхідності подання декларації.
У звязку з тим, що ОСОБА_1 вже здійснював подачу декларації за 2016 рік, він достовірно знав про зобовязання щорічно до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Встановлено, що ОСОБА_1 отримав електронний цифровий підпис через Акредитований центр сертифікації ключів України ПАТ КБ «Приватбанк» 11.04.2018 року, що підтверджується витягом від 29.10.2018 року.
Вищенаведене свідчить про те, що ОСОБА_1 до 11.04.2018 року не вживав жодних заходів вчасно подати декларацію після звільнення.
Згідно з отриманою послідовністю дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 встановлено, що робота з Реєстром при поданні декларації за 2017 рік розпочата 13.04.2018 року о 16 год. 28 хв.
Тому, ОСОБА_1 не мав поважних причин несвоєчасного подання декларації за 2017 рік після звільнення.
Управління захисту економіки в Миколаївській області ДЗЕ Національної поліції України має лист з Державного підприємства «Українські спеціальні системи», де вказані дати некоректної роботи Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме 02.01.2018 року близько 09:00 год. виявлено помилки при спробі авторизації у Реєстрі. Належне безперебійне функціонування Реєстру забезпечено з 09:50 год. 02.01.2018 року.
Близько 12:00 год. 15.03.2018 року Реєстр не функціонував (фіксувалась помилка доступу до сайту, помилка шлюзу 502). О 12:40 год. 15.03.2018 року роботу Реєстру поновлено.
Починаючи із зазначеного часу дотепер портал Реєстру функціонує в штатному режимі. В період необхідності подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, реєстр працював в належному режимі крім вищевказаних дат та часу.
Таким чином, 13.04.2018 року ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у несвоєчасному поданні декларації визнав повністю, вказуючи, на ту обставину, що він подав декларації після того, як отримав новий електронний ключ та всі відомості про отримані ним доходи, що відбулося після 01 квітня 2018 року.
Прокурор підтримав обставини, визначені в протоколі про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією та вважав вину ОСОБА_1 доведеною.
Вислухавши пояснення ОСОБА_1, думку прокурора, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходжу такого висновку.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст.ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
В силу ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Так, диспозиція ч.1 ст.172-6 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави.
Суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, визначається лише умисною формою вини, тобто коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
При цьому діяння, передбачені ст.172-6 КУпАП, є діяннями з формальним складом, які можуть бути вчинені тільки умисно.
Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб'єктивної сторони даного правопорушення.
З врахуванням положень ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов'язана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомити про суттєві зміни у майновому стані, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети. А тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести наявність в діях особи умислу на несвоєчасне подання декларації.
Вирішуючи питання щодо наявності умислу та мотивів несвоєчасного декларування доходів за 2017 рік ОСОБА_1, як складову для встановлення порушення ним вимог корупційного законодавства, суд оцінює докази у даній адміністративній справі з урахуванням норм ч.1 ст.4 Закону України «Про запобігання корупції», де визначено, що Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.
Згідно з п.8 ч.1 ст.11 Закону України «Про запобігання корупції», до повноважень Національного агентства належить, зокрема, здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Відповідно до ч.3 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції» у разі виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, уповноважені особи Національного агентства складають протокол про таке правопорушення, який направляється до суду згідно з рішенням Національного агентства. У разі виявлення ознак іншого корупційного або пов'язаного з корупцією правопорушення, Національне агентство затверджує обґрунтований висновок та надсилає його іншим спеціально уповноваженим суб'єктам у сфері протидії корупції. Висновок Національного агентства є обов'язковим для розгляду, про результати якого воно повідомляється не пізніше п'яти днів після отримання повідомлення про вчинене правопорушення.
З матеріалів адміністративної справи вбачається, що перевірка стосовно ОСОБА_1 проводилась виключно працівниками Управління захисту економіки в Миколаївській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, які відбирали пояснення, робили запити, збирали докази, складали протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, в матеріалах провадження відсутні дані щодо проведення НАЗК відповідної перевірки стосовно ОСОБА_1, повідомлення НАЗК про результати такої перевірки ДЗЕ НП України.
Слід зазначити, що згідно п.1 та п.4 Загальних положень «Про Департамент захисту економіки Національної поліції України» покладення на Департамент обов'язків, що не належать або виходять за межі його компетенції не допускається.
Відповідно до п.1, п.п.1, п.3, п.5 «Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі - Порядку), затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №56 від 10 лютого 2017 року, цей Порядок визначає механізм проведення Національним агентством контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статей 48 та 50 Закону України «Про запобігання корупції».
Згідно п.п.2-5 розділу ІІ Порядку, Національне агентство здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій. У разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, НАЗК перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб'єктом декларування. У випадку встановлення факту неподання декларації НАЗК письмово повідомляє про це суб'єкта декларування та спеціально уповноважених суб'єктів у сфері протидії корупції у визначеному НАЗК порядку. Департамент захисту економіки Національної поліції України, не відноситься до суб'єктів, які наділені правом перевірки як декларацій, так і повідомлень про суттєві зміни у майновому стані суб'єктів декларування. Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов'язана зі здійсненням такої функції.
Посадові особи ДЗЕ НП України, відповідно до п.4 розділу ІІ Порядку, вправі, виключно, у випадку встановлення факту неподання декларації, або неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціально уповноваженого суб'єкту у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів скласти протокол про адміністративне правопорушення.
В той же час, усі обов'язкові дії по проведенню перевірки, у тому числі після встановлення, що суб'єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, чи не повідомив про суттєві зміни в майновому стані, уповноважені здійснювати виключно працівники НАЗК, у тому числі на підставі листа отримати пояснення від такої особи і вирішувати питання щодо її притягнення до відповідальності.
Як визначив у своєму рішенні від 26 березня 2018 року у справі №800/513/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, системний аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у тому числі щодо достовірності і повноти відомостей, зазначених суб'єктом декларування у декларації, належить до виключної компетенції Національного агентства з питань запобігання корупції.
Натомість, в матеріалах справи відсутні докази затвердження та надсилання Національним агентством з питань запобігання корупції до Управління захисту економіки в Миколаївській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 законодавства у сфері запобігання корупції, яке б могло бути правовою підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, як відсутнє і звернення Управління захисту економіки до Національного агентства з питань запобігання корупції щодо отримання відомостей про порушення ОСОБА_1 вимог Закону України «Про запобігання корупції».
За вказаних обставин, Управлінням захисту економіки в Миколаївській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України не дотримано встановленого чинним законодавством порядку виявлення, та проведення відповідної перевірки, фіксування факту правопорушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією відносно ОСОБА_1
З огляду на наведені обставини, суд приходить до висновку, що наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, в діях ОСОБА_1 не доведено, оскільки його не підтверджено належними доказами, здобутими у відповідності до вимог законодавства, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 276-280, 283-285 КУпАП, суд, -
П о с т а н о в и в:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд Миколаївської області.

Суддя Казанківського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_2