ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2019 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі :

головуючої судді Черніцької І.М.

за участю секретаря судового засідання Бойко І.І.

з участю

прокурора Шергей А.В.,

особи, відносно якої складено протокол

ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи, які надійшли від управління захисту економіки в Тернопільській області Департаменту захисту економіки Національної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає та зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_3, працює на посаді заступника начальника відділу аналізу даних демографічної та соціальної статистики управління аналізу статистичних даних,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається із протоколу за № 0900229 про вчинення адміністративного правопорушення повязаного з корупцією передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП від 26 листопада 2018 року, ОСОБА_1 інкримінують те, що вона працюючи на посаді заступника начальника відділу обробки даних соціальної статистики Головного управління статистики у Тернопільській області, будучи державним службовцем категорії «Б» посад державної служби та згідно вимог п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону несвоєчасно, без поважних причин, після встановленого строку, а саме 05 квітня 2018 року подала на офіційному сайті Національного агенства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вказаному адміністративному правопорушенні не визнала. Пояснила, що в кінці березня 2018 року вона вживала всіх можливих заходів, щоб зайти на сайт НАЗК та подати декларацію в строки, передбачені законом. Так, 30 березня 2018 року, у звязку із виготовлення нового ключа, вона намагалась змінити ЕЦП, однак з Єдиного державного реєстру декларації надійшло повідомлення про неможливість зміни підпису із-за помилки. У зв'язку із чим, вона неодноразово звертався з електронними листами до НАЗК з проханням надати технічну допомогу, щоб забезпечили їй доступ в систему для подачі декларації. Нею було здійснено численні дзвінки на гарячі лінії НАЗК та служби підтримки з питань заповнення декларацій. Однак, позитивного вирішення даного питання вона не отримала. У звязку з чим, 05 квітня 2018 року вона особисто поїхала в м.Київ до НАЗК з метою виправити помилку та подати декларацію. На особистій зустрічі із спеціалістом з технічної служби НАЗК, після детальних перевірок спеціаліст виявив невідповідність ідентифікаційного коду та прізвища, яке було записано у базі. Пояснив, що у 2016 року ЕЦП від акредитованого центру сертифікації органів юстиції України, був виготовлений на імя ОСОБА_2 Новий ЕЦП був виготовлений на імя ОСОБА_1, у звязку з чим вона не могла зайти в особистий кабінет. Звіривши всі дані, спеціаліст вніс зміни в базу даних та успішно змінив цифровий підпис. Після чого надав доступ до реєстру, вона змогла увійти у реєстр і подати декларацію.

Просила врахувати, що не змогла своєчасно подати декларацію за 2018 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, з поважних причин, при цьому не мала умислу не подавати або несвоєчасно подати таку декларацію. Посилаючись на наведене, вважає, що в її діях відсутність склад правопорушення .

Прокурор Шергей А.В. протокол підтримав та пояснив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП повністю доведена наявними у справі доказами. Вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до відповідальності, визнавши її винною у вчиненні інкримінованого корупційного правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50-ти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що 01 лютого 2010 року ОСОБА_1 прийняла присягу державного службовця та в період з лютого 2010 року по даний час працює у Головному управлінні статистики у Тернопільській області.

Згідно наказу за № 315-к від 01 листопада 2016 року, ОСОБА_1 переведена на посаду заступника начальника відділу обробки даних соціальної статистики управління обробки даних демографічної та соціальної статистики.

Наказом за № 226-К від 11 жовтня 2018 року ОСОБА_1 переведена на посаду заступника начальника відділу аналізу даних демографічної та соціальної статистики управління аналізу статистичних даних ГУ статистики у Тернопільській області.

Наказом за №143-к від 14.06.2016 року ОСОБА_1 присвоєно шостий ранг державного службовця категорії посад державної служби «Б».

Відтак, ОСОБА_1 будучи у відповідності до вимог п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» державним службовцем та суб'єктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, зобовязана була з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2018 року, протягом 90 календарних днів, тобто до 01 квітня 2018 року, подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік.

Однак, ОСОБА_1 подала щорічну декларацію 05 квітня 2018 року.

Згідно скриншотів сторінок з Єдиного державного реєстру декларацій осіб за період з 30 березня 2018 року по 04 квітня 2018 року, електронних листів на адресу НАЗК від ОСОБА_1З вбачається, що остання дійсно вчиняла дії щодо подання декларації, зміни ЕЦП та здійснювала запити у технічну підтримку щодо помилки зміни ЕЦП. При цьому, з даних документів вбачається, що прізвище ОСОБА_1 зазначено як «Захарків».

Відповідно до листа НАЗК адресованого ОСОБА_1 від 26.11.2018 року за №45-04/56542/18 вбачається, що станом на 13.11.2018 року при перевірці файлів логування дій користувачів ІТС Реєстр встановлено, що ОСОБА_1 використавши електронний цифровий підпис Акредитованого центру сертифікації органів юстиції України, виданий на імя ОСОБА_2, зареєструвалась в ІТС Реєстр 25.10.2016 року о 23.17год. 30 березня 2018 року ОСОБА_1 намагалась використати обліковий запис для зміни ЕЦП в ІТС Реєстр з невірним прізвищем «Захарків Наталія Зіновіївна». Заявка на зміну ЕЦП була прийнята 05 квітня 20178 року о 12 год 17 хв.

Згідно лита НАЗК за № 45-01/3106/19 від 16 січня 2019 року адресованого ОСОБА_1 встановлено, що згідно даних Журналу обліку відвідувачів Національного агентства ОСОБА_1 відвідала НАЗК 05 квітня 2018 року о 10 год 48 хв.

З довідки про послідовність дій користувача ОСОБА_1 в Єдиному реєстрі вбачається, що ОСОБА_1 розпочала заходити до Єдиного реєстру лише 05 квітня 2018 року о 12 год. 17 хв., тобто з дня, коли остання особисто відвідала НАЗК та недоліки були усунути спеціалістом НАЗК.

Суд, розглянувши справу, заслухавши особу, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Положеннями ст.280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вимогами ч.1ст.172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Так, при вирішенні питання про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати об'єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об'єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.

Для розкриття об'єктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, слід зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм.

Примітка до ст. 172-6 КУпАП, містить вказівку на суб'єкт цього правопорушення, відсилає до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ч. 1 ст. 172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв'язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Крім того, вина є одним з елементів суб'єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

Згідно з вимогами ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

У відповідності до ст.11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП є формальним, а обов'язковим елементом його суб'єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне неподання або несвоєчасне подання декларації.

Вказана позиція висвітлена в роз'ясненнях Вищого спеціалізованого суду України по розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією» від 22 травня 2017 року.

Відповідно до вимог п. 13 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єкти декларування є особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобовязані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Згідно з вимогами п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у тому числі державні службовці.

Положеннями ч. 1 статті 45 даного Закону передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2, частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Як вбачається із зібраних матеріалів, ОСОБА_1 є суб'єктом відповідальності за вчинення даного правопорушення. Крім того, дійсно встановлено, що електронну декларацію вона подала лише 05 квітня 2018 року, тобто з порушенням вимог закону.

Разом з тим, на думку суду, в діях ОСОБА_1 відсутній умисел на вчинення даного правопорушення, не підтверджений він і наданими суду доказами.

Так, згідно пояснень ОСОБА_1 вона мала намір як і у попередньому періоді подати електронну декларацію. З метою її подання вона намагалася зайти до Реєстру декларацій, користуючись електронним ключем та власним паролем. Впродовж 30-31 березня 2018 року вона неодноразово намагалася вчиняти всі необхідні дії для входу на сайт НАЗК з метою заповнення та подачі електронної декларації. Однак, навіть вхід на сайт НАЗК здійснити не могла через помилку електронного ключа, в звязку з чим неодноразово зверталася до технічної служби НАЗК з електронними листами за технічною допомогою.

Після чого, не отримавши позитивного вирішення питання, ОСОБА_1 поїхала до Києва. 05 квітня 2018 року вона особисто прибула до НАЗК, де звернулася до служби технічної підтримки і лише тоді фахівець служби зміг здійснити заміну електронного ключа. У той же день, ОСОБА_1 змогла зайти в реєстр декларацій та заповнити декларацію.

Вказані пояснення ОСОБА_1 підтверджуються наданими нею доказами, зокрема, скриншотами електронних листів на адресу НАЗК від ОСОБА_1 з повідомленням про наявність помилки та шляхів її усунення , скриншотами сторінок з Єдиного державного реєстру декларацій осіб за період з 30 березня 2018 року по 04 квітня 2018 року, з яких вбачається, що ОСОБА_1 дійсно вчиняла дії щодо подання декларації, зміни ЕЦП та здійснювала запити у технічну підтримку щодо помилки зміни ЕЦП.

Згідно документів, ОСОБА_1 дійсно вела переписку з технічною підтримкою НАЗК .

Із вказаних скриншотів сторінок та листів вбачається, що всі намагання ОСОБА_1 усунути помилку через інтеренет мережу виявились невдалими.

Факт наявності помилки при зміни ЕЦП ОСОБА_1, у звязку з чим остання з незалежних від неї причин не змогла подати вчасно декларацію також підтверджується листом НАЗК адресованим ОСОБА_2 від 25.11.2018 рокуо/ за №45-04/56542/18, з якого вбачається 30 березня 2018 року ОСОБА_1 намагаючись використати обліковий запис для зміни ЕЦП в ІТС Реєстр з невірним прізвищем « Захарків Наталія Зіновіївна».

Факт вжиття ОСОБА_1 всіх дії з метою своєчасного подання декларації підтверджується також тим, що у звязку із неможливістю зайти у власний кабінет Реєстру, ОСОБА_1 з власної ініціативи через систему АТ КБ «ПриватБанк» виготовила інший ЕЦП 30 березня 2018 року.

Так як після вищевказаних дій ОСОБА_1, помилка усунута не була, остання 05 квітня 2018 року відвідала особисто НАЗК, де звернулася до служби технічної підтримки і лише тоді фахівець служби зміг здійснити заміну електронного ключа. Після чого, ОСОБА_1 увійшла у реєстр та подала декларацію.

Вказані вище обставини, на думку суду, є підтвердженими особою, яка притягується до відповідальності, та жодним чином не спростовані іншою стороною.

Надана прокуратурою довідка про послідовність дій користувача ОСОБА_1 в Єдиному реєстрі (а.с.14) також підтверджує позицію останньої. Згідно вказаного документа ОСОБА_1 розпочала заходити до Єдиного реєстру лише 05 квітня 2018 року о 12 год. 17 хв., тобто з дня, коли остання особисто відвідала НАЗК та недоліки були усунути спеціалістом НАЗК. Послідовність її дій зі старим ключем в період з 30 березня 2018 року по 5.04.2018 року у справі відсутня, що свідчить про відсутність можливості зайти до Єдиного реєстру. Слід вказати, що у разі, якщо особа не може зайти до Єдиного реєстру, послідовність її дій не фіксується, оскільки особа не ідентифікована.

Наведені обставини вказують на те, що ОСОБА_1 несвоєчасно подала електронну декларацію з поважних причин, у зв'язку із технічними несправностями електронного ключа, без усунення яких таке подання неможливе.

На думку суду, вищезазначені дії ОСОБА_1, свідчать про те, що остання вживала всіх заходів з метою виконання дії, спрямованих на своєчасне подання документу, у спосіб, який відповідає її рівню знань та досвіду роботи з електронними системами. Проте з причин, які не залежали від неї, подати документ відповідно до вимог закону не змогла.

Відсутність умислу в діях ОСОБА_1, як вже було вказано вище, підтверджується й тим, що одразу ж після усунення недоліків у НАЗК, ОСОБА_1 одразу ж подала електронну декларацію, не маючи наміру ухилитися від її подання з метою приховати інформацію.

Таким чином, подати декларацію вчасно ОСОБА_1 заважали технічні проблеми, вирішення яких не залежало від її волі. Для подолання цих проблем, остання вчинила ряд дій, направлених на усунення таких технічних недоліків, і лише після усунення їх, змогла отримати доступ до реєстру НАЗК та 05 квітня 2018 року подати декларацію.

Так, всі спроби ОСОБА_1 усунути помилку шляхом листувань із службою технічної підтримки позитивних результатів не надати. 05 квітня 2018 року, остання поїхала до Києва та з метою усунення недоліків відвідала НАЗК 05 квітня 2018 року о 10 год. 48хв. І лише після усунення недоліків спеціалістом НАЗК, ОСОБА_1 змогла увійти в особистий кабінет та подала декларацію.

Належних і допустимих доказів, які беззаперечно спростовують це твердження, в матеріалах справи немає.

Таким чином, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що прокурором не доведено наявність в діях ОСОБА_1 умисної форми вини на несвоєчасну подачу декларації, як обовязкової ознаки вказаного корупційного адміністративного правопорушення, оскільки вона вчиняла належні дії щодо своєчасного подання нею електронної декларації, однак з причин, що не залежали від її волі, вона свій обов'язок належним чином не виконала.

Відтак, в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо неї за ч.1 ст.172-6 КУпАП необхідно закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд дійшов висновку, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 слід закрити, у зв'язку з відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.33, 40-1, 172-6, 247, 280, 283, 284, 287 КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції», суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити, у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської

Суддя

.