ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куценко О.В.

за участю секретаря Чоботаренко Т.І.

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Ниркова Є.В.

потерпілого ОСОБА_3

представник потерпілого адвокат ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 грудня 2018 року, відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Миколаєва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, працюючого стоматологом у першій міській стоматологічній лікарні,

якою, його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого за ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 210218 від 11.09.2018 року, 11.09.2018 о 14.20 год. в м. Миколаєві, по вул. Біла, 82 водій ОСОБА_1 керуючи т/з Skoda Octavia AS Elegance державний номер НОМЕР_1 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, перед початком маневру повороту не впевнився, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, при цьому виконуючи поворот ліворуч не з крайнього лівого положення на проїзній частині, не надав дорогу попутному транспортному засобу Ford Transit НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався у попутному напрямку по вул. Біла з боку вул. Генерала Карпенка у бік вул. Київська, внаслідок чого допустив з ним зіткнення, після якого ТЗ Ford Transit продовжив самовільний рух і зіткнувся з деревом. Внаслідок події транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки.

Постановою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 грудня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340грн. Стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 320 грн.

Не погоджуючись з постановою суду, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що оскаржувана постанова прийнята судом з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, є незаконною, необґрунтованою та такою що підлягає скасуванню.

Зазначає, що саме внаслідок порушення водієм транспортного засобу Ford Transit ОСОБА_3 п.п.2.3 «Б», 14.2 «б», 10.1 ПДР України сталось ДТП.

Стверджує, що не порушував правил дорожнього руху, а працівниками патрульної поліції безпідставно та необґрунтовано складено відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.

Крім того, посилається на висновок експертного дослідження обставин ДТП № 34 від 20.11.2018 року, відповідно до якого, саме дії водія автомобіля НОМЕР_2, які не відповідали технічним вимогам п.14.2(б) та п. 10.1 ПДР України, з технічної точки зору знаходяться в причинному зв'язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.

Вказує, що на підтвердження факту його невинуватості у вчиненні ДТП, ним до суду подано вказаний висновок експертного дослідження, та відеозапис ДТП, однак судом вказані докази жодним чином не проаналізовані.

Заслухавши пояснення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Ниркова Є.В. на підтримку доводів апеляційної скарги, заперечення потерпілого ОСОБА_3 та його представника - адвоката ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, вважаю, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Проте вказаних вимог судом першої інстанції дотримано не було.

Як вбачається з матеріалів провадження, постановою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 грудня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340грн. Стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 320 грн.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 грудня 2018 року внесено виправлення до постанови Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 грудня 2018 року, та постановлено, доповнити мотивувальну частину постанови, зазначивши: «адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 11.09.2018 року, тобто на момент розгляду справи, строк встановлений ч. 2 ст. 38 КУпАП закінчився, що є підставою для закриття провадження у справі у зв'язку з закінчення строку накладення адміністративного стягнення. Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Згідно положень пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що при застосуванні ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення не накладається, судовий збір з ОСОБА_1 стягненню не підлягає.»

Викласти резолютивну частину постанови у наступній редакції: «Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрити у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.»

Проте, таке рішення суду суперечить вимогам закону.

За змістом ст. 304 КУпАП, питання, пов'язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

У разі виявлення помилки у вигляді описки або очевидної арифметичної помилки у тексті судового рішення суд з метою виправлення цих описок або помилки з власної ініціативи або за заявою заінтересованої особи виносить відповідну постанову.

Під описками слід розуміти неправильне написання слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків.

Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який виніс судове рішення.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (дати події, номера і дати документа, найменування сторін, прізвища особи, тощо).

За таких обставин, рішення суду першої інстанції щодо необхідності виправлення описки в постанові суду від 13.12.2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340грн., з додатковим зазначенням в постанові від 19.12.2018 року про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення є таким, що суперечить вимогам КУпАП, оскільки, закриття провадження на підставі п.7 ст.247 КУпАП, шляхом виправлення описки, фактично змінило суть резолютивної частини постанови.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що 11.09.2018 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 210218 в якому зазначено, що 11.09.2018 о 14.20 год. в м. Миколаєві, вул. Біла, 82 водій ОСОБА_1 керуючи т/з Skoda Octavia AS Elegance державний номер НОМЕР_1 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, перед початком маневру повороту не впевнився, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, при цьому виконуючи поворот ліворуч не з крайнього лівого положення на проїзній частині, не надав дорогу попутному транспортному засобу Ford Transit державний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3, який рухався у попутному напрямку по вул. Біла з боку вул. Генерала Карпенка у бік вул. Київська, внаслідок чого допустив з ним зіткнення, після якого ТЗ Ford Transit продовжив самовільний рух і зіткнувся з деревом. Внаслідок події транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Тим самим ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 2.3 «б», 10.1, 10.4 ПДР України.

Разом з тим, приймаючи рішення про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції в своїй постанові не навів належних та достатніх доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 було порушено пункти 2.3 «б», 10.1, 10.4 ПДР України. Суд в свої постанові лише процитував зміст вказаних пунктів ПДР України та навів покази, які надавали суду учасники ДТП - водії ОСОБА_1, ОСОБА_3 та свідки ОСОБА_6 і ОСОБА_7 Однак не дав аналіз дослідженим доказам та взагалі не навів мотивів прийнятого ним рішення.

Між тим, свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в суді першої інстанції показали, що водій ОСОБА_1 здійснював поворот ліворуч з увімкнутим покажчиком повороту, що суперечить відомостям зазначеним в проколі про адміністративне правопорушення. Однак, суд першої інстанції не зазначив в постанові мотивів з яких він не прийняв до уваги показання вказаних свідків.

Апеляційним судом, виходячи з пояснень особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1, показань свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7, даних схеми дорожньо-транспортної пригоди, відомостей, які містяться на відеозапису обставин ДТП, встановлено, що водій автомобіля Skoda Octavia AS Elegance, державний номер НОМЕР_1, ОСОБА_1 рухаючись 11.09.2018 о 14.20 год. в м. Миколаєві по вул. Біла, в районі будинку № 82, здійснюючи поворот ліворуч, упевнився у відсутності перешкод на полосі зустрічного руху та увімкнувши покажчик повороту відповідно напрямку, почав здійснювати маневр, тобто діяв в межах Правил дорожнього руху, затверджених постановою кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

Так, згідно пункту 10.4 Правил дорожнього руху, перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в'їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

Відповідно до пункту 9.2. «б» Правил дорожнього руху, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що водієм ОСОБА_1 не було порушено вимог пунктів 2.3 «б», 10.1, 10.4 ПДР України.

Враховуючи наведене, в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

За такого, твердження апелянта щодо неправильного застосування суддею місцевого суду норм матеріального права, не дослідження всіх обставин справи, порушення норм процесуального права, є слушними та знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.

З огляду на наведене, постанови судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 грудня 2018 року та від 19 грудня 2018 року щодо ОСОБА_1 підлягають скасуванню через істотне порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а провадження в справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП

Керуючись ст.ст. 289, 294 КУпАП,-

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанови Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 грудня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. та від 19 грудня 2018 року, якою провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрито у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного - скасувати.

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП..

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Куценко О.В.