пр. № 3/759/5693/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 року Суддя Святошинського районного суду м. Києва П`ятничук І.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Святошинського управління поліції ГУНП в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 за частиною 3 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

24.07.2019 року в провадження судді з Святошинського управління поліції ГУНП в м. Києві надійшла справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 184 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорущення, 16.07.2019 неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження о 23 год. 30 хв. перебував у нічний час на території школи за адресою: м. Київ, вул. Кільцева дорога, 15 розпивав слабоалкогольні напої, чим вчинив адміністративне правоорушення у віці від 14 до 16 років.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, до суду надала заяву в якій просила закрити провадження по даній справі, в зв`язку з тим, що питання щодо притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП вже розглянуто відповідно до постанови Святошинського районного суду м.Києва від 07.08.2019 р.

Однак, суд не може взяти до уваги дану заяву ОСОБА_1 оскільки як вбачається, з наданої суду копії постанови Святошинського районного суду м.Києва від 07.08.2019 р. провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 184 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , закрито на підставі пункту першого статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, тоді як в даному провадженні суд розглядає питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності особи за частиною третьою ст.184 КУпАП.

Відповідно до принципу статті 7 Декларації прав дитини, та ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (редакція зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 року батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до статті 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Згідно зі статтею 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.>

У відповідності до пункту 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Згідно з частиною другою статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

А відповідно до положень ст.252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 12 КУпАП - адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Частина 3 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність батьків за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено КУпАП.

Разом з тим, відповідно до ст. 22 КУпАП - при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Проаналізувавши наведені обставини та дослідивши матеріали справи, вважаю, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення є малозначним та вона підлягає звільненню від адміністративної відповідальності із винесенням їй усного зауваження.

Керуючись ст. ст. 22, ч. 3 ст 184,251,252, 268,283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя : І.В.П`ятичук