ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куценко О.В.

за участю секретаря Чоботаренко Т.І.

особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 07 грудня 2018 року, відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1

якою, його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

встановив:

Згідно постанови суду та протоколу про адміністративне правопорушення 13.09.2018 року о 22:50 год. в м. Новий Буг по вул. Софіївська ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ 1102 Д/Н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме різкий запах алкоголю з рота, незв'язна мова, нестійка хода, в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, від проходження медичного обстеження у встановленому порядку в Новобузькій ЦРЛ на стан алкогольного сп'яніння відмовився у присутності двох свідків.

Постановою Новобузького районного суду Миколаївської області від 07 грудня 2018 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 352,40грн

Не погодившись із зазначеним рішенням суду особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду зі скаргою в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування своєї апеляції вказує на те, що суд першої інстанції при розгляді справи, допустив порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зазначає, що був повідомлений про призначення до розгляду на 07.12.2018 року справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП. Проте, у зв'язку з погіршенням стану здоров'я 04.12.2018 року був змушений лягти на стаціонарне лікування до Новобузької ЦРЛ, тому 06.12.2018 року через дружину передав до Новобузького районного суду Миколаївської області заяву в письмовій формі, в якій повідомляв про перебування на лікуванні та просив відкласти розгляд справи на іншу дату та не проводити розгляд справи без його участі. Оскільки, дану заяву від дружини в суді не прийняли, так як вона не мала відповідних повноважень, тому він відправив дану заяву 06.12.2018 року електронною поштою на електронну адресу суду. Проте при наявності клопотання про відкладення розгляду справи, справа була розглянута без його участі, без належного встановлення всіх обставин справи та перевірки їх доказами, що призвело до порушення його прав.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався та в повному обсязі з'ясував всі обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, дослідив і належним чином оцінив докази.

Як вбачається з матеріалів провадження, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 384475 від 13.09.2018 року, який складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що 13.09.2018 року о 22:50 год. в м. Новий Буг по вул. Софіївська ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ 1102 Д/Н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме різкий запах алкоголю з рота, незв'язна мова, нестійка хода, від проходження медичного обстеження у встановленому порядку на стан алкогольного сп'яніння відмовився у присутності двох свідків.

Письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, згідно яких, останні 13.09.2018 року близько 23:00 год. були свідками відмови ОСОБА_1, який мав явні ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Письмовими поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, згідно яких, останній пояснив що, 13.09.2018 року близько 22:00 год. випив 0,5 літра алкогольного пива, після чого керував своїм автомобілем ЗАЗ 1102 по вул. Софіївській в м. Новий Буг де його зупинили працівники поліції. Від продуття алкотестеру на місці зупинки ОСОБА_1 відмовився. Після доставлення його до Новобузької ЦРЛ від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння також відмовився, пояснюючи це тим, що він справді вживав спиртні напої.

Таким чином, фактичні обставини щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення судом першої інстанції встановлені вірно, не викликають сумнівів і правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, 3.09.2018 року о 22:50 год. в м.Новий Буг по вул. Софіївська ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ 1102 Д/Н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, та в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння у присутності двох свідків, що вказує на вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена зібраними та перевіреними по справі доказами, яким дана належна юридична оцінка.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції при розгляді справи допустив порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, в ході розгляду провадження в суді апеляційної інстанції не знайшли свого підтвердження.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 відносно того, що справу розглянуто за його відсутності є неспроможними, оскільки адміністративне провадження неодноразово призначалось до слухання в судовому засіданні, самим правопорушником подавались клопотання про відкладення розгляду провадження, вважаю, що апелянт, знаючи про те, що в провадженні місцевого суду на розгляді перебуває відносно нього справа про адміністративне правопорушення, об'єктивно міг і повинен був знайти можливість прийняти участь в його розгляді, а не сформувати своєю поведінкою думку місцевого суду про намагання затягнути розгляд провадження до закінчення строків, передбачених ст.38 КУпАП, в межах яких може бути накладено адміністративне стягнення.

Також вважаю, що судом апеляційної інстанції поновлено право апелянта ОСОБА_1 на захист, а тому постанова районного суду з підстав, що ОСОБА_1 не брав участь у розгляді справи судом першої інстанції не може бути скасована, оскільки його відсутність в суді першої інстанції або ж його присутність в суді апеляційної інстанції не вплинула на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення щодо апелянта.

Що стосується доводів апеляції про те, що у постанові місцевого суду, не зазначено будь-яких мотивів і обґрунтувань прийнятого рішення, тобто не повно досліджено обставини справи, то ці доводи не заслуговують на увагу, оскільки вони об'єктивно нічим не підтверджуються і на думку суду апеляційної інстанції постанова місцевого суду є законною і обґрунтованою та достатньо вмотивованою.

Підстави для застосування вимог ст.38 КУпАП та закриття провадження в зв'язку з цим відсутні, оскільки на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в суді першої інстанції, строки, протягом яких може бути накладено адміністративне стягнення, передбачені ч.2 ст.38 КУпАП (три місяці з дня вчинення правопорушення), ще не закінчились.

З урахуванням наведеного вважаю, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а постанова суду є законною, обґрунтованою і скасуванню або зміні не підлягає.

Керуючись ст.ст. 283, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 07 грудня 2018 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Куценко О.В.