Провадження № 33/824/502/19 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду РудніченкоО.М.

секретар: Ганжа В.В.,

за участю:

захисника ОСОБА_3,

особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_4,

свідків ОСОБА_5,

ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 04 грудня 2018 року, якою:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого

ч.1 ст.130,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 21 листопада 2018 року о 13 год. 15 хв. по Великій Кільцевій дорозі, навпроти будинку № 18 в місті Києві, водій ОСОБА_4 керував транспортним засобом автомобілем «Skoda SuperB»д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння: зіниці очей звужені та не реагують на світло, блідий колір шкіри обличчя, виражене тремтіння кінцівок рук. Від проходження огляду на встановлення стану сп'яніння водій відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 В діях ОСОБА_4 вбачається порушення п. 2.5 ПДР України.

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 04 грудня 2018 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200грн. та позбавлено права керування транспортними засобами на 1 рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4. просить скасувати постанову Святошинського районного суду міста Києва від 04 грудня 2018 року про визнання винним ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначення штрафу у розмірі 10 200 грн., позбавлення права керування транспортним засобом на 1 рік та стягнення на користь держави судового збору в розмірі 352 грн. 40 коп., а справу направити на новий розгляд.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що під час судового засідання суддею не було з'ясовано законність дій працівників поліції, щодо зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_4 На доданому до протоколу копії відеозапису з нагрудних камер відео фіксації працівників поліції, починають відображати лише запрошення понятих та відмову ОСОБА_4 від поїздки до закладу охорони здоров'я для проходження огляду. Факт та причини зупинки транспортного засобу ОСОБА_4 на них не зафіксовано.

Отже, на думку апелянта, під час судового розгляду суддею не з'ясовано обставини, які мають суттєве значення для прийняття законного рішення по справі, оскільки будь-які докази отримані з порушенням закону та які порушують істотні права громадян є незаконними.

Окрім того, апелянт зазначає, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_4 пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння на місці за допомогою спеціальних технічних засобів, а пропонували одразу проїхати до закладу охорони здоров'я, від чого він відмовився в зв'язку з браком часу. З огляду на вказане, в даному випадку порядок проведення огляду регламентований ст. 266 КУпАП був недотриманий, а відтак є недійсним.

Також захисник звертає увагу на те, що працівники поліції у передбачений КУпАП спосіб не відсторонили ОСОБА_4 від керування транспортним засобом, а фактично дозволили особі, яка на їх думку перебувала у стані наркотичного сп'яніння в подальшому керувати транспортним засобом.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення захисника ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити,

пояснення ОСОБА_4, який визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення та просив пом'якшити накладене судом першої інстанції адміністративне стягнення, залишивши штраф у розмірі 10 200 грн., без позбавлення права керувати транспортними засобами,

пояснення свідка ОСОБА_5, в судовому засіданні 14.01.2019,

пояснення свідка ОСОБА_6, в судовому засіданні 14.01.2019,

перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи щодо ОСОБА_4 слідує, що наведені вимоги закону суддею місцевого суду під час її розгляду були дотримані.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об'єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ж з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, наркотичного сп'яніння є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 вбачається, що суддя місцевого суду при її розгляді вислухав пояснення особи, яка притягується до відповідальності, дослідив письмові докази у справі, та постановив рішення на підставі наявних у провадженні доказів.

На противагу доводам апеляційного прохання, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується письмовими доказами, які правильно були враховані судом на обґрунтування свої висновків, а саме даними, які містяться:

- в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 193852 від 21 листопада 2018 року, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. При цьому протокол був підписаний особою, яка його склала, двома свідками та безпосередньо ОСОБА_4, якому були роз'яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП (а.с. 1).

- в письмових поясненнях свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які підтвердили фактичні обставини події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме відмову водія ОСОБА_4 21.11.2018 року о 13 год. 50 хв. від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, та жодних зауважень щодо правомірності дій працівників поліції як у письмових поясненнях, так і в протоколі не указали (а.с. 2);

Таким чином, суддя місцевого суду, проаналізувавши усі докази по справі, правильно встановив фактичні обставини правопорушення, визнавши доведеним невиконання водієм п. 2.5 ПДР України, отже дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання захисника ОСОБА_3, що під час судового засідання суддею не було з'ясовано законність дій працівників поліції, щодо зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_4 - є безпідставними та такими, що не впливають на розгляд адміністративного провадження по суті.

Крім того, як зазначає апелянт, працівники поліції не пропонували ОСОБА_4 пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння на місці за допомогою спеціальних технічних засобів, а пропонували одразу проїхати до закладу охорони здоров'я, від чого він відмовився в зв'язку з браком часу. З огляду на вказане, в даному випадку порядок проведення огляду регламентований ст. 266 КУпАП був недотриманий, а відтак є недійсним - є хибним та суперечать вимогам пункту 12 розділу ІІ Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Доводи апелянта про те , що працівники поліції у передбачений КУпАП спосіб не відсторонили ОСОБА_4 від керування транспортним засобом, а фактично дозволили особі, яка на їх думку перебувала у стані наркотичного сп'яніння в подальшому керувати транспортним засобом - спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення, в якому ОСОБА_4 зазначив, що він автомобіль залишив на місці зупинки та підтвердив вказане своїм підписом.

Окрім того, під час апеляційного розгляду в судовому засіданні було допитано свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які підтвердили фактичні обставини події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду, надано не було, також їх не було надано і суду апеляційної інстанції.

Будь-яких клопотань про витребування доказів та дослідження нових доказів в суді апеляційної інстанції, апеляційна скарга не містить і ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_3 під час апеляційного розгляду не заявив. Крім того, будь-яких скарг на неправомірність дій працівників поліції з приводу складання адміністративного протоколу щодо ОСОБА_4 за ч.1 ст.130 КУпАП - не подавались.

При прийнятті рішення, суд першої інстанції врахував форму вини, дані про особу правопорушника, його майновий стан та обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність та призначив покарання в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200грн. та позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік.

Щодо вимоги ОСОБА_4 пом'якшити накладене судом першої інстанції адміністративне стягнення, залишивши штраф у розмірі 10 200 грн., без позбавлення права керувати транспортними засобами, то воно суперечить вимогам діючого законодавства.

Таким чином, на думку апеляційного суду, постанова Святошинського районного суду міста Києва від 04 грудня 2018 року є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 04 грудня 2018 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Рудніченко