Номер провадження: 33/813/846/19
Номер справи місцевого суду: 505/104/19
Головуючий у першій інстанції Павловська Г. В.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,

за участю: секретаря Ющак А.Ю.,

особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Котовського міськрайонного суду Одеської області від 22 березня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1.ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбачненого ч.1 ст.130 КУпАП,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в сумі 384,20 грн.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 23.12.2018 року о 10:30 годині в с. Любомирка, Подільського району Одеської області керував автомобілем ВАЗ 2101 д/з НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, незв`язна мова). Згідно висновку медичного огляду № 307 від 23.12.2018 року, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Не погоджуючись із вказаною постановою, 01 квітня 2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову Котовського міськрайонного суду Одеської області від 22 березня 2019 року та закрити провадження у справі, посилаючись на порушення суддею норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови та закриття провадження у справі, апелянт зазначив, що судом порушені права та інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме: судом не досліджувались обставини, які мали суттєве значення для правильного вирішення справи.

В апеляційній інстанції ОСОБА_1 підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, оскільки 23.12.2018 року він спиртних напоїв не вживав, а тому в цей же день, о 10:30 годині в с. Любомирка, Подільського району Одеської області керував автомобілем ВАЗ 2101 д/з НОМЕР_1 не в стані алкогольного сп`яніння.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ст.252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), водій зобов`язаний за вимогою працівника правоохоронного органу пройти у встановленому законом порядку медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних або токсичних речовин.

За змістом ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не в повній мірі дотримався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Такого висновку апеляційний суд дійшов виходячи з наступного.

Так, при винесенні оскаржуваної постанови, суд виходив із того, що доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №398085, згідно з яким водій ОСОБА_1 23.12.2018 року о 10:30 годині в с. Любомирка Подільського району Одеської області керував автомобілем ВАЗ 2101 д/з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, суд вказав, що матеріали справи також містять висновок медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння № 307 від 23.12.2018 року, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Однак повністю з такими висновками суду погодитись не можна, виходячи з наступних обставин.

Так, в оскаржуваній постанові, окрім іншого, суд послався як на докази вини ОСОБА_1 на наступні докази:

-копію свідоцтва про державну реєстрацію №7261/2007 приладу електродіагностичного Alcotest 7410 Plus com, Alcotest 6510, Alcotest 6810, яке дійсне до 10 лютого 2015 року;

- копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №1570-ФХ, про те, що прилад для вимірювання концентрації алкоголю у видихуваному повітрі типу Alcotest 6510 власником якого є Котовська міська лікарня, чинний до 17.06.2016 року;

- копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №2493-ФХ, про те, що прилад для вимірювання концентрації алкоголю у видихуваному повітрі типу Alcotest 6510 чинний до 12.08.2017 року;

- копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №2240-ФХ, про те, що прилад для вимірювання концентрації алкоголю у видихуваному повітрі типу Alcotest 6510 чинний до 21 липня 2018 року;

- копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №2794-ФХ, про те, що прилад для вимірювання концентрації алкоголю у видихуваному повітрі типу Alcotest 6510 чинний до 12.09.2019 року;

- копію направлення з Подільського ВП ГУНП в Одеській області для огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 ;

- копію акту медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи медичного огляду з метою виявлення під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №307 від 23.12.2018 року, з п. 18 якого вбачається, що ОСОБА_1 був обстежений о 10 годині 40 хвилин 23.12.2018 року Алкотестом 6510, повірка 12.09.2018 року, 0,49 %о. Обстеження через 20 хвилин - в 11 годин Алкотестом 6510, повірка 12.09.2018 року - 0,52 %о.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, вищевказані дослідження і повірки відбувались відносно приладу Alcotest 6510, починаючи з 2015 по 2019 рік на прилад Alcotest 6510, № АRDК-0267 (а.с.39, 53, 61-63).

Однак, ОСОБА_1 пройшов перевірку приладом Alcotest 6510 № 104321-80. При цьому перевірку вказаним приладом він проходив двічі, один раз прилад показав 0,49 %о, другий раз, через 20 хвилин - 0,52 %о (а.с.41-42).

Збільшення алкоголю у видихаємому повітрі ОСОБА_1 суду першої та апеляційної інстанції пояснив, що він зранку 23.12.2018 року постійно вживав лікарські препарати для лікування захворювань серця і підвищеного тиску, а саме: валер`янку, валідол, гліцин, каптопріл, тому кількість алкоголю у видихаємому повітрі могла збільшитись, навіть без вживання алкоголю в цей день.

Крім того, у зв`язку з розбіжностями щодо найменування приладу обліку, який застосовувався при дослідженні ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, апеляційним судом на адресу Подільського ВМ ГУНП в Одеській області двічі надавались запити стосовно того, який із приладів Alcotest 6510 використовувався при перевірці ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння: Alcotest 6510, № АRDК-0267, чи Alcotest 6510 № 104321-80, а також відповідь стосовно того, чи доставлявся ОСОБА_1 в Подільський ВП ГУНП в Одеській області 23.12.2018 року, де йому було виписано направлення для огляду на стан сп`яніння, оскільки сам ОСОБА_1 категорично заперечував дані обставини (а.с.98, 103).

Однак, одержавши запит від суду 23.08.2019 року (а.с.104), від Подільського ВМ ГУНП в Одеській області відповідь до суду апеляційної інстанції протягом майже місяця не надійшла.

Також матеріали справи не мають будь якої відеофіксації порушень ОСОБА_1 ПДР, ні з нагрудних відеокамер працівників поліції, ні в Подільській міській лікарні.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховано, що повірка ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводилась в Подільській міській лікарні, замість Подільської ЦРЛ, у зв`язку з тим, що на той час в подільській ЦРЛ Alcotest був несправний (а.с.59).

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази не дають підстав для здійснення однозначного висновку про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, апеляційним судом враховано, що оскільки згідно матеріалів справи ОСОБА_1 проходив перевірку на Alcotest № 104321-80, на який відсутні будь-які докази того, що даний прилад проходив повірку, сертифікацію і взагалі був справним, то слід дійти висновку, що інші докази по справі, у тому числі пояснення свідків, не можуть слугувати доказом того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 2101 д/з НОМЕР_1 - 23.12.2018 року біля 10 годин 30 хвилин в с. Любомирка, Подільського району, Одеської області в стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є обґрунтованими і знайшли своє підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, у зв`язку з чим маються всі підстави для скасування оскаржуваної постанови суду і винесення нової - про закриття провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Котовського міськрайонного суду Одеської області від 22 березня 2019 року скасувати і прийняти нову постанову, якою провадження про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда