Номер провадження: 33/813/661/19
Номер справи місцевого суду: 520/2901/19
Головуючий у першій інстанції Федулеєва Ю. О.
Доповідач Толкаченко О. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., за участю: секретаря судового засідання Подуст Т.П., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м.Одеси від 17 квітня 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

ОСОБА_1 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, тимчасово не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнутий судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

Відповідно до оскаржуваної постанови суду першої інстанції, 24 січня 2019 року о 03 годині 45 хвилин, ОСОБА_3 керував транспортним засобом «Hyundai 1X35» р/н НОМЕР_1 в м. Одеса по вул. Небесної сотні, З-А, корпус 6, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою «Alcotest 6810» у присутності двох свідків.

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки відеозапис, наданий працівниками поліції, та який покладений в основу оскаржуваної постанови суду, є недопустимим доказом, так як він не відповідає положенням ст.40 Закону України «Про національну поліцію».

Судом не досліджені всебічно та повно всі обставини справи, оскільки не були викликані та допитані в судовому засіданні свідки, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення. Працівники поліції не відсторонили ОСОБА_3 від керування транспортним засобом після виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, що вказує на те, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду підтримував вимоги своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Проте в останнє судове засідання, призначене на 06 вересня 2019 року ОСОБА_1 не з`явився, надіслав до суду клопотання, в якому просив розглянути справу без його участі та підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та допитавши під час апеляційного розглчіу в якості свідка інспектора 4 роти 3 батальйону УПП в Одеській області ДПП Кульчановського А.Ю. апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Частиною 7 ст.294 КпАП України передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів відповідно до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Фіксація правопорушень, передбачених ст.130 КУпАП в обов`язковому порядку здійснюється за допомогою відео-реєстраторів, встановлених у інспекторів поліції.

Апеляційний суд визнає обґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що відеозаписз нагрудного реєстратора інспектора патрульної поліції, який міститься в матеріалах справи є неналежним доказом.

Під час дослідження зазначеного відеозапису було встановлено, що на ньому зафіксований факт зупинення та складання адміністративних матеріалів відносно іншої особи, а саме ОСОБА_4 . Будь-які відеозаписи стосовно ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

Згідно відповіді за підписом начальника Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області Рибака Ю. від 27 червня 2019 року за №12403/41/13/13/01-2019 надати матеріали відеофіксації обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 не можливо, оскільки вони були знищені за неможливістю їх зберігання більш ніж 90 діб (а.с.41).

Разом з тим, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю підтверджується іншими доказами наявними в матеріалах справи, які були дослідженні судом під час апеляційного розгляду.

Так, винуватість ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №414190, складеним за фактом порушення водієм ОСОБА_1 п.2.9а Правил дорожнього руху України, а саме в зв`язку з тим, що останній 24 січня 2019 року о 03 годині 45 хвилин, в м. Одеса по вул. Небесної сотні, 3-А, корпус 6, керував транспортним засобом «Hyundai» р/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою «Alcotest 6810» у присутності двох свідків. Відповідно до роздруківки алкотестеру «Drager» доданої до протоколу про адміністративне правопорушення результат огляду виявися позитивним та склав 1,12 проміле (а.с.2,3).

Зазначений протокол був власноруч підписаний ОСОБА_1 . При цьому, будь-яких зауважень або заперечень щодо обставин, викладених у протоколі ОСОБА_1 не навів, чим фактично погодився з тим, що він вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП при обставинах, викладених у протоколі.

Під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 не зміг навести обґрунтованих доводів про те, що співробітниками поліції були порушені норми закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. В свою чергу, апеляційний суд вважає, що в цілому вказаний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а тому визнає його допустимим доказом.

Крім того, винуватість ОСОБА_1 підтверджується актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого результат огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 складав 1,12 проміле (а.с.4).

Зазначений акт також був підписаний водієм ОСОБА_1 без будь-яких зауважень.

За клопотанням ОСОБА_1 апеляційним судом неодноразово викликалися свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з метою їх допиту по обставинам даної справи.

Однак вказані свідки до Одеського апеляційного суду не з`явились.

Проте апеляційний суд дослідив письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які підтвердили факт перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння та показали, що огляд водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився за їх участю, а результат виявися позитивним, склав 1,12 проміле (а.с.6,7).

Апеляційний суд не вбачає підстав для визнання показань вказаних свідків неналежними недопустимими або недостовірними доказами.

З метою, перевірки доводів викладених в апеляційній скарзі та прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, апеляційним судом в якості свідка був допитаний поліцейський 4 роти 3 батальйону УПП в Одеській області ДПП Кульчаковський А ОСОБА_7 , який склав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1

Вказаний свідок будучи попередженим про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України про відмову від дачі показань або за дачу завідомо неправдивих показань повністю підтвердив фактичні обставини викладені ним у протоколі про адміністративне правопорушення та пояснив, що 24 січня 2019 року о 03 годині 45 хвилин в м. Одесі по вул. Небесної сотні, 3-А водій ОСОБА_1 залишив свій автомобіль на зупинці громадського транспорту, прослідував до магазину, де купив спиртні напої. Після цього, він сів за кермо свого автомобілю, продовжив рух та був зупинений працівниками поліції для проведення огляду на стан сп`яніння, результат якого виявився позитивним.

Апеляційний суд визнає показання вказано свідка та інші докази, які були повторно дослідженні в ході апеляційного розгляду справи достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 24 січня 2019 року та інкримінуються ОСОБА_1 , а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про те, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, або знаходячись під впливом наркотичних або токсичних речовин, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а доводи апеляційної скарги про допущену судом першої інстанції неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст.33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_8 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 23, 33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_8 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова судді районного суду, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м.Одеси від 17 квітня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.О. Толкаченко