Провадження № 3/760/6798/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2019 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Зелінська М.Б., за участі ОСОБА_1 , захисника Стужука А.О., прокурора - Чеченєвої А.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Національного агентства з питань запобігання корупції, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює Фізичною особою-підприємцем, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 212-15 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 50-25/749 від 29 липня 2019 року, складеного Головним спеціалістом відділу роботи із політичними партіями, що отримують державне фінансування на статутну діяльність Департаменту з питань запобігання політичній корупції Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_3 , за результатами аналізу Звіту політичної партії про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, поданого політичною партією «ВСЕУКРАЇНСЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ «БАТЬКІВЩИНА» за 1 квартал 2019 року встановлено, що Партією 22.02.2019 року отримано внесок від ОСОБА_1 у сумі 250 000 гривень, на підтвердження даної інформації надано виписку з ПАТ «МЕГАБАНК», згідно з якою внесок надано через АТ «КБ «Приватбанк», номер розрахункового документа ІНФОРМАЦІЯ_2, з призначенням платежу «внесок на підтримку політичної партії». Відповідно до листа Державної фіскальної служби України від 07.06.2019 року № 11324/5/99-99-17-02-16 за даними інформаційної системи органів ДФС станом на 22.02.2019 року у Чекурди обліковується податковий борг у сумі 8 532,00 грн., відповідно до пункту 8 частини першої статті 15 Закону України «Про політичні партії в Україні», не допускається здійснення внесків на підтримку політичних партій фізичними та юридичними особами, які мають непогашений податковий борг. Таким чином, ОСОБА_1 порушила пункт 8 частини першої статті 15 Закону України «Про запобігання корупції», відповідальність за яке передбачена 212-15 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-4 КУпАП, не визнала, просила справу про адміністративне правопорушення відносно неї. закрити на підставі ст. 247 ч. 1 КУпАП, за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення, надав власні пояснення по суті справи.

Захисник Стужук А.О. підтримав ОСОБА_1. , надав пояснення по суті справи.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність в діях особи складу вказаного адміністративного правопорушення з таких підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягується до відповідальності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення.

Дії особи, поведінка якої є предметом дослідження, у кожному випадку потрібно оцінювати у контексті положень ст. 9 КУпАП, де закріплено поняття адміністративного правопорушення, яке визначається як протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, вчинена суб`єктом правопорушення, і за яку передбачено адміністративну відповідальність. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 статті 254 КУпАП визначено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Відповідно до ст. 212-15 КУпАП, адміністративним правопорушенням є порушення встановленого законом порядку надання або отримання внеску на підтримку політичної партії, порушення встановленого порядку надання або отримання державного фінансування статутної діяльності політичної партії, а так само порушення встановленого законом порядку надання або отримання фінансової (матеріальної) підтримки для здійснення передвиборної агітації, агітації з всеукраїнського або місцевого референдуму.

Таким чином, для вирішення питання наявності складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 212-15 КУпАП необхідно встановити порушення встановленого законом порядку надання або отримання внеску на підтримку політичної партії, порушення встановленого порядку надання або отримання державного фінансування статутної діяльності політичної партії або порушення порядку надання фінансової підтримки для здійснення передвиборної агітації.

При цьому таке порушення порядку має містити загальні ознаки адміністративного правопорушення, яким визнається, зокрема, протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність.

Згідно листа ГУ ДФС у м. Києві від 07.06.2019 року, станом на 22.02.2019 року у ОСОБА_1 рахувався податковий борг у розмірі 8 532,00 грн.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про політичні партії в Україні» не допускається здійснення внесків на підтримку політичних партій фізичними та юридичними особами, які мають непогашений податковий борг.

Згідно з п. 14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений Цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Подані до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять даних на підтвердження того, що: а) мало місце процедура узгодження грошового зобов`язання; б) платнику було встановлено строк для погашення такого зобов`язання, відтак він знав і повинен був знати про його існування.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні та в судовому засіданні не встановлено доказів, що ОСОБА_1 , надала внесок на підтримку політичної партії «ВСЕУКРАЇНСЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ «БАТЬКІВЩИНА» усвідомлюючи наявність у неї податкового боргу.

Більш того, із квитанцій, наданих стороною захисту, вбачається що податковий борг ОСОБА_1 був сплачений ще до складення відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається також із матеріалів справи, а також письмових доказів, долучених стороною захисту, контролюючими органами не був дотриманий порядок вручення податкових повідомлень-рішень ОСОБА_1

Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62) .

Відповідно до п.4.1 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення) відзначається принцип правової визначеності, який означає, що "обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки".

Як наголошує Конституційний Суд України у п.4.2 вказаного Рішення, орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо (статті 245, 280 Кодексу). Згідно з Кодексом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення; оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252). Положення зазначених статей визначають систему процесуальних механізмів, які в сукупності з наведеними конституційними нормами унеможливлюють притягнення до адміністративної відповідальності особи, яка не вчиняла правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Таким чином, оскільки зазначені в протоколі, обставини не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов висновку про відсутність усіх обов`язкових складових складу адміністративного правопорушення, при цьому - в суді не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, такі обставини виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, яка підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 212-15 КУпАП.

З огляду на викладене, вважаю, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за ст. 212-15 КУпАП, а провадження у справі закрити в зв`язку з недоведеністю наявності в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 9, 247, 256, 268, 283-285, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 212-15 КУпАП, закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, тобто - у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: М.Б. Зелінська