ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 323/1203/19 Головуючий в 1 інст. Фісун Н.В.
Провадження №33/807/409/19 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Насонової М.С., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою захисника останнього - адвоката Насонової М.С. на постанову Оріхівського районного суду Запорізької області від 27 червня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто зі ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 384,20 грн.

Згідно з постановою суду, 21 квітня 2019 року о 17-00 годині в с.Вільнянка по вул.Космічній водій ОСОБА_1 керував мопедом «Ямаха» д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд та стан сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою алкотестеру «Драгер» тест-1206 позитивний 1,8 %. Від огляду в закладах охорони здоров`я відмовився.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Насонова М.С. просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права. ОСОБА_1 не було роз`яснено положення ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. В протоколі відсутні відомості щодо отримання ОСОБА_1 копії протоколу, щодо ознайомлення його зі змістом протоколу. В протоколі допиту понятих відсутній час допиту. Суду не надано жодних доказів того, що даний протокол складений посадовою особою і те, що посадова особа була уповноважена на такі дії. Технічне обслуговування (перевірка калібровки) газоаналізатору «Alcotest 6810» має проводитись кожні 6 місяців. Згідно з відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, до суду надані лише фрагменти відеозапису, які працівники поліції вважали за потрібне, а не весь відеозапис.

ОСОБА_1 був обізнаний про час і місце апеляційного розгляду, що підтвердила і його захисник у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, однак до апеляційного суду не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надавав.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу у відсутність апелянта, що не суперечить положенням ст.294 КУпАП.

Заслухавши захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Насонову М.С., яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких наступних висновків.

Висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

При розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_1 пояснив, що дійсно вранці він випив 20 г горілки, не заперечував проти проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру. Протокол працівники поліції склали, але він відмовився його підписувати. Потім йому надали документи, що це протокол нібито про те, що він був без шолома, який він і підписав. Після цього, коли йому вручили протокол, він помітив, що протокол був складений за ст.130 КУпАП.

З матеріалів справи убачається, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена даними, що містяться: в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №061090 від 21 квітня 2019 року, згідно з яким ОСОБА_1 у зазначений час керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу Драгер, тест №1206, результат - 1,8%о, від огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився. По суті порушення ОСОБА_1 пояснив, що випив зранку 20 г горілки, після чого керував мопедом, будь-яких клопотань чи зауважень не надавав; роздруківкою результату тестування на алкоголь за допомогою Alcotest 6810, який був підписаний ОСОБА_1 ; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який містить підпис ОСОБА_1 ; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 21 квітня 2019 року, згідно з яким ОСОБА_1 відмовився їхати до Оріхівської ЦРЛ для проходження огляду на стан сп`яніння; поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 21 квітня 2019 року, які підтвердили факт проходження огляду ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру Драгер, результат огляду виявився позитивним - 1,8%о; відеозаписом.

У суду апеляційної інстанції немає жодних підстав вважати, що вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення складений неуповноваженою посадовою особою.

Наявні докази суд першої інстанції належним чином проаналізував та прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено положення ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, в протоколі відсутні відомості щодо отримання ОСОБА_1 копії протоколу, щодо ознайомлення його зі змістом протоколу, спростовується матеріалами справи, зокрема самим протоколом про адміністративне правопорушення, згідно з яким ОСОБА_1 роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП і повідомлено про місце розгляду справи, про що останній був обізнаний, що підтверджується його підписом, будь-яких клопотань чи зауважень ОСОБА_1 не надавав.

Доводи апелянта про те, що в письмових поясненнях свідків відсутній час відібраних пояснень, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують. Крім того, як убачається з відеозапису, долученого до протоколу, працівниками поліції були запрошені свідки для підтвердження факту проходження огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, та сам огляд проводився у присутності свідків.

Письмові пояснення свідків повністю узгоджуються з іншими доказами.

Щодо доводів апелянта про те, що огляд ОСОБА_1 проводився неналежним технічним приладом, оскільки газоаналізатор «Alcotest 6810» відсутній у Державному реєстрі медичної техніки та свідоцтво про державну реєстрацію даного приладу втратило чинність 10 лютого 2015 року, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МВС/МОЗ від 09 листопада 2015 року №1452/735, поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Наказом Державної лікарської служби України № 1529 від 29 грудня 2014 року затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, де в п.43 вказано газоаналізатори "Drager Alcotest", реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений. Жодних обмежень щодо виду газоаналізатору за номером не передбачено. Газоаналізатори "Drager Alcotest" сертифіковані Міністерством економічного та торгового розвитку України за №UA-МІ/1-96-2014 від 01 вересня 2014 року та, відповідно до свідоцтва про Державну реєстрацію №14455/2014, внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення і дозволені для застосування на території України.

Відповідно до листа (який є загальнодоступним) заступника директора Українського медичного центру сертифікації МОЗ України № 45 від 18 січня 2018 року на запит Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, використання медичних виробів «Газоаналізатори Alcotest Drager №6810, які були завезені та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10 лютого 2010 року по 10 лютого 2015 року, є можливим, за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджує вірність результатів вимірювання.

Дані про порушення умов експлуатації, технічного обслуговування, калібрування та повірки використаного газоаналізатора в матеріалах справи відсутні, на що обґрунтовано вказано судом в оскаржуваній постанові.

Не надано таких даних стороною захисту і при апеляційному розгляді.

Твердження апелянта про те, що до суду надані лише фрагменти відеозапису, які працівники поліції вважали за потрібне, а не увесь відеозапис, є необґрунтованими, оскільки як вбачається з відеозапису, доданого до протоколу, на ньому відображена хронологія подій, починаючи з зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , встановлення у останнього ознак алкогольного сп`яніння, пропонування йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора, його згода, саме проходження медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора, тощо.

Таким чином, висновки суду фактичним обставинам справи відповідають.

Свої висновки суд першої інстанції належним чином вмотивував в оскаржуваній постанові.

Адміністративне стягнення у виді штрафу накладено на ОСОБА_1 з дотриманням вимог ст.33 КУпАП, у межах, встановлених цим Кодексом.

В той же час, рішення суду першої інстанції про необхідність позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами є помилковим, з огляду на таке.

В матеріалах справи відсутні відомості про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія, що відображено і в довідці начальника СРПП сектору превенції патрульної поліції Оріхівського відділення поліції Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області Гордієнка С.В.

Відповідно до п.28 Постанови Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Отже, відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вийти за межі поданої апеляційної скарги та виключити з оскаржуваної постанови суду накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, що не погіршує становище останнього.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Насонової М.С. залишити без задоволення.

Постанову Оріхівського районного суду Запорізької області від 27 червня 2019 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, змінити, виключивши з її резолютивної частини накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

У решті постанову суд залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 323/1203/19