Провадження № 3/219/99/2019

П О С Т А Н О В А

про адміністративне правопорушення

04 лютого 2019 рокуСуддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Харченко О.П., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від інспектора СРПП № 3 БахмутськогоВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ВТ 144915, виданий 14.04.2015 року Артемівським МВ ГУМВС України в Донецькій області, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст. 130 ч. 4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

12 грудня 2018 року о 14 год. 00 хв. в м. Сіверськ Бахмутського району Донецької області по вул. Центральна біля будинку 129 водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2110, номерний знак НОМЕР_1, здійснив зіткнення з транспортним засобом, вчинивши ДТП без постраждалих, після чого випив спиртні напої пиво світле, від проходження медичного огляду та від продуття технічного приладу алкотестеру «Драгер», відмовився в законному порядку в присутності свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.4 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявився, про день, час розгляду адміністративної справи був повідомленим належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення відділу поштового звязку ПАТ «Укрпошта», але про причину неявки ОСОБА_1 суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» (Заява № 8371/02) від 26.04.2007 (п.27) «Трух проти України» (заява N 50966/99) від 14 жовтня 2003 року наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

З огляду на те, що при повідомленні судом про місце і час розгляду справи, та вжиття всіх заходів щодо унеможливлення порушення процесуальних прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, будучи обізнаним під розпис про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, а також належним чином повідомлений про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться у Артемівському міськрайонному суді, не дивлячись на достатність часу для того, щоб зявитися до суду та дізнатися про рух справи, не вжив заходів для явки до суду, не зважаючи на повідомлення про виклик, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що такі дії учасника процесу направлені на затягування розгляду справи, з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення проти безпеки дорожнього руху.

Таким чином, судом вживались належні заходи для повідомлення ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи. Крім того, на думку суду, у правопорушника було достатньо часу щодо вирішення питання свого захисту (самостійно або мати захисника).

На думку суду неодноразова неявка особи, що притягається до адміністративної відповідальності до суду, яка повинна добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки, свідчить про безпідставне умисне затягування справи, нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції,законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності,запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обовязків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до диспозиції ч. 4 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 021911 від 12.12.2018 року, 14 год. 00 хв. в м. Сіверськ Бахмутського району Донецької області по вул. Центральна біля будинку 129 водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2110, номерний знак НОМЕР_1, здійснив зіткнення з транспортним засобом, вчинивши ДТП без постраждалих, після чого випив спиртні напої пиво світле, від проходження медичного огляду та від продуття технічного приладу алкотестеру «Драгер», відмовився в законному порядку в присутності свідків.

Зазначені у протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, доданих до протоколу про адміністративного правопорушення, з яких вбачається, що ОСОБА_1, який вжив після вчинення ДПТ алкогольні напої, у їх присутності відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинення транспортного засобу або у медичному закладі.

Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд вважає, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - п. 2.5 ПДР України та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Перевіркою матеріалів провадження порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено, поліцейськими протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 021911 від 12.12.2018 року відносно ОСОБА_1, складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Суд зазначає, що обґрунтовані та визначені законом підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 130 КУпАП, настали в момент його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинення транспортного засобу у присутності двох свідків або у спеціальному медичному закладі.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, що підтверджується зібраними доказами, які, на переконання суду, є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.

При цьому, суд враховує особу правопорушника, який протягом календарного року не притягувався до адміністративної відповідальності, має посвідчення водія серії ВАЕ № 445458 від 29.10.2011 року ВРЕВ ДАІ м. Горлівка, кат. «В».

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1, ступінь його вини та майновий стан.

Обставин, що згідно зі ст. 34-35 КУпАП, помякшують та обтяжують відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд не вбачає.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням особи, майнового стану та ступеню вини ОСОБА_1, характеру та суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення, суд вважає, що його слід призначити стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, в межах санкції ч. 4 ст. 130 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, справляється судовий збір у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у грошовому виразі складає 352 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 1, 7, 8, 9, 23, 26, 33-35, 130 ч.4, 268, 278, 280-287, 307, 308 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 4 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому вигляді становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Розяснити ОСОБА_1, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О. П.Харченко