Єдиний унікальний номер 448/1834/18
Провадження № 3/448/4/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.01.2019 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В. при секретарі судового засідання Шегинській Л.М., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його захисника-адвоката Андрес О.В., потерпілого ОСОБА_3, розглянувши матеріали справи, що надійшли з ВАП Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1 українця, громадянина України, працюючого водієм автобуса в Львівському АТП 14631,

за ст.124 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

До Мостиського районного суду Львівської області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №063477 від 15.11.2018р., відомо, що ОСОБА_1 15.11.2018 року о 11.15 год. на автодорозі Львів-Шегині, 62км + 150м. в с.Гостинцеве Мостиського району, керуючи транспортним засобом марки «БАЗ А079.14» реєстраційний номер НОМЕР_1, при зустрічному роз'їзді, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з службовим автомобілем марки «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_2 на синьому фоні під керуванням ОСОБА_3, який рухався на зустріч, завдавши транспортним засобам механічних пошкоджень, чим порушив вимоги п.п.2.3 «б», 13.3 Правил дорожнього руху.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 під час розгляду справи заперечив факт вчинення ним порушень правил дорожнього руху; заперечив свою винуватість у вчиненому та надав пояснення, що 15.11.2018 року він керував маршрутним транспортним засобом (автобусом) із швидкістю 40-50 км/год по автодорозі Львів-Шегині в районі с.Гостинцеве Мостиського району; на зустріч по його смузі руху із швидкістю біля 100 км/год рухався патрульний автомобіль та такий здійснив зіткнення з автобусом, під його керуванням, пошкодивши ліву сторону. Він, ОСОБА_1, намагався уникнути зіткнення, прийнявши керований ним автобус вправо, однак відбулося бокове зіткнення автомобілів на його смузі руху. На вказаній ділянці дороги, де відбулася пригода, він працює водієм маршрутного автобуса з квітня 2017 року та йому відома обмежена оглядовість при проїзді вказаного повороту. На даному повороті є нерівність дорожнього покриття (не вибоїна), яка знаходиться набагато дальше від місця зіткнення та така жодним чином не ускладнює рух по дорозі. Вважає, що винуватцем вказаної дорожньої пригоди є водій патрульного автомобіля, оскільки останній виїхав на зустрічну смугу руху, де і відбулося зіткнення. Саме ним, ОСОБА_1, було викликано працівників поліції для складання відповідних матеріалів дорожньої пригоди, а також долучено відеозапис з відеореєстратора. Працівники поліції біля п'яти годин оформляли документи по даній пригоді, склавши протоколи про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП, як на водія ОСОБА_3, так і на нього, ОСОБА_1, однак він написав та подав до Управління патрульної поліції у Львівській області скаргу на неправомірні дії працівників поліції, яку розглянуто не було, а лише долучено до матеріалів справи.

Захисник - адвокат Андрес О.В. під час розгляду справи заперечила факт правопорушення водієм ОСОБА_1 з підстав, викладених у письмових поясненнях.

Потерпілий ОСОБА_3 під час розгляду справи пояснив, що 15.11.2018 року здійснював службове завдання по охороні громадського порядку в суді в м.Мостиська Львівської області. Повертаючись в м.Львів, при проїзді через населений пункт с.Гостинцеве Мостиського району, керуючи службовим автомобілем з невеликою швидкістю руху, проїжджаючи поворот, який майже під дев'яносто градусів, побачив транспортний засіб «Еталон», який частково знаходився на його (ОСОБА_3) смузі руху. Щоб уникнути зіткнення, він різко прийняв автомобілем вправо, однак відбулося дотичне лівобічне ушкодження транспортних засобів. Керований ним автомобіль він зупинив за декілька метрів, щоб не утруднювати роз'їзд автомобілів на даній ділянці дороги. Вважає, що винуватцем вказаної дорожньої пригоди є водій ОСОБА_1, оскільки останній виїхав на зустрічну смугу руху, об'їжджаючи вибоїну, яка знаходиться по правій частині смуги руху водія маршрутного транспортного засобу.

Свідок ОСОБА_4, будучи безпосередньо допитаним в судовому засіданні пояснив, що 15.11.2018 року він був пасажиром маршрутного автобусу під керуванням ОСОБА_1 та знаходився на передньому місці пасажира, з правого боку водія. Був очевидцем того, що патрульний автомобіль поліції, рухаючись в напрямку м.Львова, в с.Гостинцеве Мостиського району, на повороті з обмеженою оглядовістю, на великій (70-80 км/год) швидкості виїхав на зустрічну смугу руху. Водій ОСОБА_1, рухаючись із невеликою швидкістю, різко прийняв автобус вправо, однак відбулося бокове зіткнення транспортних засобів на смузі руху автобуса. Зазначив, що жодних вибоїн на місці зіткнення немає. Він, свідок, допомагав при оформленні схеми пригоди, однак працівники поліції пояснень в нього не відбирали.

Свідок ОСОБА_5, будучи безпосередньо допитаним в судовому засіданні пояснив, що 15.11.2018 року він був пасажиром маршрутного автобусу під керуванням ОСОБА_1 та знаходився на місці пасажира позаду водія. В с.Гостинцеве Мостиського району, перевищивши швидкість руху, патрульний автомобіль поліції виїхав на зустрічну смугу руху. На даній ділянці дороги є поворот з обмеженою оглядовістю. Він бачив, як водії автобуса та патрульного автомобіля різко прийняли вправо, однак відбулося бокове зіткнення транспортних засобів на смузі руху автобуса. Він був очевидцем даної пригоди, однак працівники поліції пояснень в нього не відбирали.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, пояснення потерпілого та свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

У відповідності до положень ст.248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення завжди є протиправною дією (бездіяльністю) тобто діянням, забороненим законом або іншим нормативним правовим актом. Громадянин, що вчиняє протиправну дію, порушує свій конституційний обов'язок, оскільки норми ч.1 ст.68 Конституції України встановлюють, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов'язковими елементами якого є: об'єкт, об'єктивна сторона, суб'єкт, суб'єктивна сторона (вина).

З диспозиції ст.124 КУпАП відомо, що відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Особі, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 працівниками поліції ставляться в вину порушення п.2.3 «б», п.13.3 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.2.3 «б» Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п.13.3 Правил дорожнього руху під час обгону, випередження, об'їзду перешкоди чи зустрічного роз'їзду необхідно дотримуватись безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Згідно з положеннями ст.ст.245, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У ст.251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як кожен доказ окремо, так і вся їх сукупність, підлягають оцінці. Правильна оцінка доказів - це найважливіша умова прийняття законного, об'єктивного, обґрунтованого, і правильного рішення у справі. Оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням посадової особи. Це означає, що під час повного, всебічного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи у посадової особи формується своя певна думка щодо конкретної справи. Ця думка ґрунтується на некритичному ставленні до окремих доказів, відсутності будь-яких переваг одних доказів перед іншими, додержанні законності. До того ж посадова особа керується своєю правосвідомістю. Оцінюють докази посадові особи, що уповноважені розглядати справу про адміністративне правопорушення, а також інші особи, що беруть участь у справі. Це проявляється у клопотаннях, поясненнях цих осіб, що допомагає посадовій особі прийняти правильне рішення.

У відповідності до ст.251 КУпАП, ОСОБА_1 надав як доказ відеозапис зроблений відеореєстратором та фототаблицю. Вказаний відеозапис працівниками поліції долучено до матеріалів справи та досліджено в судовому засіданні. З відеозапису відеореєстратора (02 хв.) відомо, що патрульний автомобіль д.н.НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, з-за повороту виїжджає частково на смугу зустрічного для нього руху та на смузі руху автобуса під керуванням ОСОБА_1 відбувається бокове зіткнення двох транспортних засобів. Автобус протягом руху залишається на своїй смузі руху і тільки після зіткнення приймає вправо та зупиняється на узбіччі дороги.

Таким чином, як випливає з пояснень ОСОБА_1, його захисника - адвоката Андрес О.В. та наведених свідків, ОСОБА_1 при здійсненні зустрічного роз'їзду дотримався Правил дорожнього руху та жодним чином не перешкоджав іншим учасникам дорожнього руху, які рухались по зустрічній смузі руху. Натомість водій ОСОБА_3, керуючи службовим автомобілем марки «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_2 на синьому фоні, при зустрічному роз'їзді, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «БАЗ А079.14» реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1

Наведене свідчить про невідповідність відомостей, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, фактичним обставинам, встановленим в ході судового розгляду.

Вказаний протокол, як доказ по справі, на переконання суду, є сумнівними оскільки він не випливає із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), а наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

Судом також враховується, що ОСОБА_1 одразу ж після складення зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього, з зазначеними в протоколі працівниками поліції обставинами дорожньої пригоди не погоджувався, про що свідчать його пояснення від 15.11.2018 року. Окрім цього, ним, ОСОБА_1, подано до Управління патрульної поліції у Львівській області скаргу на неправомірні дії працівників поліції, яку розглянуто по суті не було, а лише долучено до матеріалів справи.

Не відповідають дійсності пояснення потерпілого ОСОБА_3, що автобус частково виїхав на смугу зустрічного руху у зв'язку з наявністю на дорозі вибоїни. В Правилах дорожнього руху є визначені відповідні попереджувальні знаки на дорозі з вибоїнами та станом дорожнього покриття, яке просіло. Відповідних знаків на ділянці дороги, де сталося ДТП, не було. Долучені до матеріалів справи та досліджені в судовому засіданні фотознімками, зроблені на цій ділянці дороги, а також відеозапис з відеореєстратора підтверджують, що жодних вибоїн перед місцем пригоди немає. Слід зазначити, як вбачається з відеозапису, що по смузі слідування автобуса є невелика нерівність дороги, однак така розташована дальше за місцем дорожньо-транспортної пригоди та жодним чином не ускладнювала рух автобуса.

З урахуванням наведеного, Акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 15.11.2018 року, судом розцінюється як неналежний доказ, оскільки, як встановлено в судовому засіданні, жодних вибоїн на місці дорожньо-транспортної пригоди немає, а незначна нерівність дорожнього покриття знаходиться дальше за місцем зіткнення. Даний факт всі учасники судового розгляду не заперечили.

Суд не приймає до уваги пояснення потерпілого ОСОБА_3, згідно яких винуватцем дорожньо-транспортної пригоди є водій ОСОБА_1, оскільки такі не узгоджуються, а спростовуються поясненнями ОСОБА_1, свідків та наведеними вище доказами, не довіряти яким у суду немає підстав і котрі є логічними, послідовними та переплітаються між собою, відтворюючи реальну картину подій, що мала місце. Потерпілий ОСОБА_3 не надав суду жодних доказів на підтвердження своїх пояснень, а також таким не було заявлено відповідних клопотань про виклик свідків чи витребування доказів. З цього приводу слід також відзначити, що по даному факту ДТП щодо ОСОБА_3 також складений протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП.

Окрім цього, в судовому засіданні під час розгляду справи не встановлено інших порушень Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1, котрі б були в причинно-наслідковому зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, що відбулася.

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до роз'яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що докази, які безпосередньо дослідженні та здобуті в ході розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності в їх сукупності,- спростовують відомості, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, будь-яких інших доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення суду не надано, вважаю, що останнього слід звільнити від адміністративної відповідальності, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, щодо нього - закрити.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ст. 284 та ст.247 КУпАП, не вбачаю підстав для звернення судового збору з ОСОБА_1

Керуючись ст.ст.124, 247, 283-285, 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, щодо ОСОБА_1 - закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення через Мостиський районний суд Львівської області до Львівського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.В. Кічак

Постанова суду набрала законної сили «___» ______________ 20__ р.

Суддя Ю.В. Кічак