Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2019 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його захисника Куденьчука О.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника Куденьчука Олексія Андрійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 грудня 2018 рок про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді Гапонюка О.В. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 14 жовтня 2018 року близько 01 год 43 хв. в смт. Локачі на вул. Луцькій, передав керування транспортним засобом марки «ВАЗ -2121», н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3, який перебував в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 (г) Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції, захисник Куденьчук О.А. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на невідповідність постанови вимогам законодавства, оскільки судом першої інстанції, на його думку, порушено правила територіальної підсудності цієї справи. Просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження, задовольнити вимоги його апеляційної скарги - постанову суду скасувати, а матеріали направити у Локачинський ВП Горохівського ВП ГУНП у Волинській області для належного оформлення та скерування за належністю.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення апелянтів, які просили апеляційну скаргу задовольнити з викладених у ній підстав, суддя приходить до наступного висновку.

ОСОБА_1 не був присутнім під час розгляду справи в суді першої інстанції, тому десятиденний строк на оскарження постанови Луцького міськрайонного суду від 05 грудня 2018 року, виходячи з принципу доступу до правосуддя, який випливає з п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, слід рахувати з моменту коли першому стало відомо про неї, тобто з 20 грудня 2018 року. Суд вважає за необхідне прийняти подану захисником Куденьчуком О.А. апеляційну скаргу до розгляду, поновивши йому строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Перш за все, твердження апелянта про порушення права на захист ОСОБА_1 не заслуговують на увагу, оскільки суддею місцевого суду вживалися усі необхідні та достатні заходи для забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності. Про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 в суді першої інстанції погоджується апеляційний суд. Окрім того, сам ОСОБА_1 в протоколі підписався про те, що йому роз'яснено ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться зібраними матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_3, даними відеозапису з боді-камер поліцейських.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2№537219, який підписаний особою щодо якої він складений, місце свого проживання ОСОБА_1 вказав АДРЕСА_1

Твердження захисника в своїй апеляції про порушення Луцьким міськрайонним судом, до територіальної юрисдикції якого, у відповідності до ч.2 ст. 276 КУпАП, належить розгляд цього протоколу, правил підсудності є необґрунтованими, а посилання на судові рішення апеляційних судів, у яких постанови суду першої інстанції скасовувалися із-за порушення правил підсудності не впливають на законність та обґрунтованість постанови Луцького міськрайонного суду від 05 грудня 2018 року, з огляду на відсутність прецедентного права та встановлених обставин справи, щодо зазначення правопорушником місця роботи і проживання в м. Луцьку, в тому числі і сім'ї по АДРЕСА_1, що знайшло своє підтвердження при апеляційному розгляді справи з пояснень ОСОБА_1, протоколу про адміністративне правопорушення, де місцем розгляду під розписку вказано суд м. Луцька, врученням повістки за вказаною в протоколі адресою та витягом з БД «АРМОР» (а.с.5). За наведених обставин, не може бути беззаперечним доказом постійного місця проживання довідка Затурцівської сільської ради №26 від 16 січня 2019 року, яка вказує факт проживання ОСОБА_1 в с. Гранатів Локачинського району, після вчинення адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведені та зібрані у справі докази, суддя вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У відповідності до ч.1 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

З урахуванням наведеного, суд обґрунтовано визнав винним та призначив ОСОБА_1 безальтернативне адміністративне стягнення, яке передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В

Поновити строк ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 грудня 2018 року.

Апеляційну скаргу захисника Куденьчука Олексія Андрійовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 грудня 2018 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк