Справа № 587/218/19
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2019 року Сумський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Черних О.М., за участю секретаря судового засідання Скрипка-Соіна О.О., прокурора Чухно А.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши матеріали, що надійшли з Управління захисту економіки у Сумській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, РФ, громадянина України, українця, страшого по корпусу корпусного відділення відділу режиму і охорони державної установи «Сумський слідчий ізолятор», зареєстрованого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_1, виданий Сумським РВ УМВС України в Сумській області 26.03.1999 року, РНОКПП НОМЕР_2
за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -
Відповідно до наказу начальника управління ДПтС України в Сумській області від 07.03.2017 року № 32о/с ОСОБА_1 було призначено старшим прапорщиком служби, старшим по корпусу № 1 корпусного відділення режиму і охорони Сумського слідчого ізолятора з 01.03.2014 року.
15 листопада 1999 року ОСОБА_1 прийняв присягу працівника органу внутрішніх справ України.
Державна пенітенціарна служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується кабінетом міністрів України через міністра юстиції і який реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань та пробації.
Наказом начальника державної установи «Сумський слідчий ізолятор» від 30.05.2018 року № 106/ОС-18 старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_1, старшого по корпусу 1 корпусного відділення відділу режиму і охорони державної установи «Сумський слідчий ізолятор» було звільнено з 31 травня 2018 року зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України.
Тобто ОСОБА_1 відносився до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та є суб'єктом відповідальності за вчинення правопорушення пов'язаного з корупцією, згідно п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції».
Відповідно до примітки ст. 172-6 КУпАП, субєктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобовязані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Згідно абзацу пятнадцятому ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», субєкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобовязані подавати декларацію відповідно до цього Закону.
Абзацом другим ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» зазначено, що особи, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобовязані перед припиненням діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
На підставі викладеного, відповідно до абзацу першого ч. 2 ст. 45 Закону України Про запобігання корупції», ОСОБА_1 є особою, що припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 Закону, так само і субєктом на якого поширюється дія цього Закону.
Тобто старший по корпусу 1 корпусного відділення відділу режиму і охорони державної установи «Сумський слідчий ізолятор» ОСОБА_1 повинен був подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування перед звільненням до 31 травня 2018 року, а до реєстру зайшов лише 07.06.2018 року, де виконав всі дії для того щоб подати електронну декларацію, тобто зробив це несвоєчасно.
З моменту вступу у дію Рішення НАЗК № 2 від 10.06.2016 року «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», із змінами, внесеними згідно з Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 1 від 18.08.2016 року, старший по корпусу 1 корпусного відділення відділу режиму і охорони державної установи «Сумський слідчий ізолятор» ОСОБА_1 несвоєчасно подав без поважних причин декларацію осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування перед звільненням, хоча не був позбавлений можливості заповнити та подати декларацію у визначений законом час.
Тобто ОСОБА_1 вчинив правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», відповідальність за яке встановлена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину фактично визнав та суду пояснив, що в нього виникли проблеми з електронним підписом, ключем для подачі декларації. А тому він на деякий час спізнився з подачею декларації, хоча умислу на це зовсім не мав, приховувати йому нічого.
У ч.1 ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Разом з тим, зважаючи на ці положення, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 не мав наміру та умислу невчасно подати декларацію, а так вийшло через зазначені обставини.
Такі обставини суттєво знижують суспільну шкоду вчинку ОСОБА_1 Зазначене правопорушення в даному випадку не спричинило суспільної шкоди, а також цим правопорушенням не було завдано збитків державним чи суспільним інтересам.
За змістом ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
При цьому зазначена норма закону не містить будь-якого переліку умов або обставин, наявність яких дозволила би судити про малозначність правопорушення, а також застережень щодо неможливості її застосування до окремих складів адміністративних правопорушень.
Оцінюючи в сукупності дії, наслідки та ставлення ОСОБА_1 до вказаних дій, з урахуванням даних, що характеризують його особу, відсутності суспільної шкоди його діяння, вважаю можливим застосувати до ОСОБА_1 положення ст. 22 КУпАП, звільнити його від адміністративної відповідальності у зв'язку з малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення і обмежитися усним зауваженням.
З огляду на вищенаведене, керуючись ст. ст.22, 33,172-6,283,284 КУпАП, -
п о с т а н о в и в :
На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та обмежитись усним зауваженням.
Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги через Сумський районний суд Сумської області до Апеляційного суду Сумської області протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя О.М.Черних