Провадження № 3/761/3478/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2019 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Левицька Т.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення №18407118, складеного 27 березня 2019 року старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві Бойко М.Д., ОСОБА_1 з листопада 2013 року не сплачує в повному обсязі аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 183-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому справу може бути розглянуто у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 12 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що саме за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець складає протокол про вчинення боржником адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП України про адміністративне правопорушення, та надсилає його для розгляду до суду за місцезнаходження органу державної виконавчої служби.

Стаття 183-1 КУпАП визначає адміністративну відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Адміністративна відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» № 2234-VІІІ від 07 грудня 2017 року, який набрав чинності 06 лютого 2018 року.

Як вбачається із протоколу та матеріалів провадження, заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів виникла в період із листопада 2013 року по січень 2019 року.

Згідно зі ст.8 КпАП України особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

За загальним положенням, встановленим цією статтею, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної сили в часі, тобто не поширюються на поведінку, що мала місце в той період, коли відповідний акт ще не був прийнятий або ще не набрав чинності.

Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє закріплення і в міжнародно-правових актах, зокрема, в Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (ст.7).

Таким чином, норма Закону України № 2234-VІІІ від 07 грудня 2017 року, якою було доповнено КУпАП статтею 183-1, не має зворотної дії в часі.

Тому період часу несплати аліментів особою до вступу в дію ст. 183-1 КпАП України не має братися до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості, як умови притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КпАП України.

Отже, дії ОСОБА_1 щодо несплати аліментів до 06 лютого 2018 року не можуть кваліфікуватися за ст. 183-1 КУпАП.

Що стосується заборгованості зі сплати аліментів з моменту набрання чинності Закону України № 2234-VІІІ від 07 грудня 2017 року, якою було доповнено КУпАП статтею 183-1, то суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка становить виклад суті адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведе, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247, 283-284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 183-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Суддя Т.В. Левицька