Справа № 162/316/19 Провадження №33/802/609/19 Головуючий у 1 інстанції:Івасюта Л.В.
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2019 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника - адвоката Міліщука Сергія Леонідовича, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 липня 2019 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 16 квітня 2019 року о 01:59 год., в м. Луцьк, на вул. Винниченка, 67 керував транспортним засобом марки «Chevrolet Nubira», днз НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги, передбачені п.2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції Шеремета М.Ю. в апеляційній скарзі вказує на невідповідність постанови вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Посилається на те, що судом неповно та необ`єктивно з`ясовано обставини справи та вирішено її всупереч вимогам законодавства. Зазначає те, що судом було порушене його право на захист, справа була безпідставно розглянута за його відсутності. Просить поновити пропущений строк, оскільки вважає його пропущеним з поважних причин, скасувати постанову суду першої інстанції як незаконну та необґрунтовану та закрити провадження у справі.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 і його захисника, які просили апеляційну скаргу задовольнити з викладених у ній підстав, суддя приходить до наступного висновку.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи щодо нього в суді першої інстанції, з постановою від 02 липня 2019р. його представник ознайомився 09 липня 2019р., при цьому апеляційну скаргу подав до поштового відділення 19 липня 2019р., тому строк апеляційного оскарження постанови слід необхідно поновити, оскільки суд визнає причини пропуску цього строку поважними.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно положень статтей 245, 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, вказаних вимог закону при розгляді справи місцевий суд не дотримався у повному обсязі.

Так, статтею 278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно із ч. 1 ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

В оскаржуваній постанові суддя вказав, що 01 липня 2019 року ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, просив оголосити перерву для укладення договору з адвокатом. Дане клопотання було задоволено, оголошено перерву до 02 липня 2019р., проте ОСОБА_1 02 липня 2019р. в судове засідання не з`явився, а суд в цей день виніс щодо нього постанову.

Однак, у матеріалах справи наявне клопотання захисника Міліщука С.Л., зареєстроване судом 01 липня 2019 року, у якому він просить розгляд, призначений на 02 липня 2019 року об 11:30 год. відкласти на інший день, у зв`язку з недостатністю часу для належної підготовки до справи та службовим відрядження у іншу область.

Разом з тим, 02 липня 2019 року о 09:04 год. на електронну пошту суду надійшло клопотання від ОСОБА_1 , у якому він просив суд відкласти, призначений у цей день розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо нього, посилаючись на особисті сімейні обставини, в силу яких не має можливості прибути в судове засідання, а також відрядження його захисника у іншу область у цей день.

Місцевий суд, незважаючи на заяви сторони захисту щодо відкладення справи, провів судовий розгляд у їх відсутності на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

З такою позицією місцевого суду апеляційний суд не погоджується, оскільки відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а у її відсутності може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи щодо нього в суді першої інстанції, а клопотання щодо відкладення справи були залишені без розгляду, апеляційний суд знаходить порушення передбаченого законодавством права на захист особи, притягнутої до адміністративної відповідальності.

Порушення права на захист полягає в неналежному повідомленні про час та місце розгляду справи, неможливістю захисником ознайомитися з матеріалами справи із-за порушення судом вимог ст. 272-2 КУпАП, при тому, що строки притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не закінчувалися на момент постановлення судового рішення, що є грубим порушенням положень ст. 268 цього Кодексу.

Крім того, судом не взято до уваги докази щодо перебування ОСОБА_1 на лікуванні в Славутській ЦРЛ Хмельницької області 02 липня 2019 року, що унеможливлювало його явку.

Оскільки суддя першої інстанції при розгляді справи порушив порядок її розгляду, передбачений ч.1 ст. 268 КУпАП, тобто допустив порушення норм процесуального права, то оскаржувана постанова судді підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови, як це передбачено п.3 ч.8 ст.294 КУпАП.

Так, ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, доводиться зібраними доказами у справі, які перевірені з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Протоколом про адміністративне правопорушення підтверджується, що ОСОБА_1 16 квітня 2019 року о 01 год. 59 хв. в м. Луцьку, на вул. Винниченка, 67, керуючи автомобілем марки «Chevrolet Nubira», днз НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, на вимогу працівників поліції, в порушення п. 2.5 ПДР України, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на місці зупинки транспортного засобу та у присутності лікаря-нарколога ВОНД та медичного працівника.

Дана обставина підтверджується висновком №948 від 16 квітня 2019 щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозаписом з боді камери працівників поліції, постановою інспектора роти №3 БУПП у Волинській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1, ч.3 ст. 122 КУпАП за порушення ним вимог дорожніх знаків 3.12, «В`їзд заборонено», 4.2 «Рух праворуч», 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів» на вул. Винниченка, 67 в м. Луцьк, де у працівників поліції виникла підозра про те, що водій, який не дотримався вище перелічених вимог Правил дорожнього руху України, при керуванні транспортним засобом може перебувати у стані алкогольного сп`яніння.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є повними, безсумнівними, належними та допустимими, такими, що доповнюють одне одного, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Апеляційний суд не знаходить порушень вимог закону чи нормативно-правових актів працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а відсутність у матеріалах справи направлення на проведення медичного огляду на стан сп`яніння за наявності інших доказів не спростовує факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

Водночас, відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

За ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вбачається, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП було вчинене ним 16 квітня 2019 року.

Оскільки за наслідками апеляційного розгляду оскаржувана постанова судді скасовується з прийняттям нової відповідно до п.3 ч.8 ст.294 КУпАП, а також враховуючи ту обставину, що на час розгляду справи Волинським апеляційним судом 05 вересня 2019 року закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП, то провадження в даній справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 38, 294 КпАП,

П О С Т А Н О В И В

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 липня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 липня 2019 року скасувати та прийняти нову постанову.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк