Справа № 561/774/19
ПОСТАНОВА

іменем України

23 вересня 2019 року смт Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області в особі судді Дідика А. В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які направлені від Зарічненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, за ч. 1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення № 35 від 23 вересня 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 , не сплачує аліменти при примусовому виконанні ВП № 40673672 за виконавчим листом № 561/863/13-ц Зарічненського районного суду Рівненської області від 07 листопада 2013 року у справі № 561/863/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , 24 листопада 2008 в розмірі50 (п`ятдесят) гривень щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, чим порушив ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 , не з`явився. Про дату час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, що за змістом ст. 268 КУпАП є підставою для розгляду справи за його відсутності.

Вивчивши протокол про адміністративне правопорушення, матеріали справи, приходжу до висновку, що провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст.183-1 КУпАП слід закрити на підставі п.1 ст.247КУпАП за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, ч. 1 ст.183-1КУпАП передбачає несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

З об`єктивної сторони, адміністративний проступок характеризується бездіяльністю, яка полягає у невиконанні особою свого обов`язку по сплаті аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї. При цьому для утворення складу правопорушення є обов`язковим настання суспільно шкідливих наслідків у виді виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання. Визначення періоду і розміру заборгованості здійснюється державним виконавцем, у провадженні якого перебуває відповідне виконавче провадження.

З протоколу про адміністративне правопорушення і прикладеного до нього розрахунку від 23 серпня 2019 року видно, що ОСОБА_1 ставиться в провину несплата аліментів, сукупний розмір яких перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, за період з 25 травня 2016 року по 31 липня 2019 року.

Згідно розрахунку заборгованості із сплати аліментів в період з 25.05.2016 р по грудень 2017 року ОСОБА_1 нараховано заборгованість у сумі 950,00 грн., тобто за проміжок часу, упродовж якого була відсутня визначена ст. 183-1 КУпАП адміністративна відповідальність за несплату аліментів. Указана норма права набрала чинності 06 лютого 2018 року.

Частиною 2 ст. 8 КУпАП закріплено правило за яким закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Оскільки Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» від 07 грудня 2017 року, яким встановлено адміністративну відповідальність за несплату аліментів не має зворотної сили, тобто не розповсюджується на діяння, які мали місце до набрання чинності цим законом, а тому несплата ОСОБА_1 у вказаний державним виконавцем проміжок часу не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Щодо заборгованості в період з січня 2018 року по 31 липня 2019 року ОСОБА_1 , було нараховано заборгованість у сумі 950,00 грн., з якої сплачено боржником 872,40 грн. Отже станом на 31.07.2019 року сума боргу складає суму меншу ніж сума відповідних платежів за шість місяців, що підтверджує відсутність у ОСОБА_1 умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.183-1 КУпАП.

З огляду на наведене та досліджені докази, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, а провадження по справі слід закрити.

У відповідності п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст. 183-1, п.1 ст.247, 252, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником шляхом подання апеляційної скарги через Зарічненський районний суд Рівненської області до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя А. В. Дідик