Справа № 750/303/19 Головуючий у 1 інстанції Кузюра М. М.
Провадження № 33/4823/217/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2019 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Баглая І.П. розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 березня 2019 року.

Цією постановою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп..

Місцевим судом ОСОБА_1 визнано винуватим у порушенні підпункту "а" пункту 2.9. Правил дорожнього руху, яке виразилося у керуванні ним, в стані алкогольного сп`яніння, автомашиною «GEELY Emgrand», д.н.з. НОМЕР_1 , 08 січня 2019 року, в 02 год. 45 хв., по вул. 1 Травня, 159, у м. Чернігові.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на оскарження, так як він текст постанови отримав лише 03 травня 2019 року, а постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження по справі. Зазначає, що не брав участі в розгляді даної адміністративної справи та жодним чином не був повідомлений про час та місце її розгляду. А тому він був позбавлений можливості належним чином захистити свої права та законні інтереси і надати пояснення в суді першої інстанції стосовно обставин складення на нього відповідного протоколу. Сам протокол про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у його присутності не складався. Його працівники поліції поставили перед фактом, що склали відповідний протокол про адміністративне правопорушення, не давши йому можливості пройти огляд на стан сп`яніння у відповідному медичному закладі, так як з висновком медичного огляду, який проводили поліцейські за допомогою технічного засобу, він не погодився з тих підстав, що даний огляд було проведено без свідків і покази технічного засобу (Драгер) кожного разу показували різний результат. Зазначає, що поліцейським, який його безпідставно зупинив, було в грубій формі констатовано без жодних на те підстав, що він знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, з чим він категорично не погодився. Після цього йому було запропоновано огляд за допомогою спеціального технічного засобу, але він, не довіряючи упередженим діям поліцейського, висловив згоду пройти медичний огляд на встановлення факту сп`яніння у медичному закладі у відповідності до положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 р.. Однак ця його пропозиція була проігнорована. Крім того, перед проведенням огляду на стан сп`яніння, поліцейський повинен інформувати особу, яка підлягає огляду, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надати сертифікат відповідності і свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, однак така його вимога також була проігнорована. Під час складання протоколу було порушено вимоги ч. 2 ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення, бо йому не було вручено другий екземпляр цього протоколу. Суд першої інстанції, який виніс оскаржувану постанову, безпосередньо не допитав свідків, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не був присутнім при розгляді справи місцевим судом, своєчасно дізнатися про постанову та оскаржити її не міг з об`єктивних підстав, строк на апеляційне оскарження слід поновити.

Із матеріалів справи та доводів апеляційної скарги видно, що вона не обґрунтована.

Відсутність ОСОБА_1 при розгляді справи місцевим судом не позбавила його можливості надати необхідні докази апеляційному суду. Але таких доказів він не надав.

Із переглянутого апеляційним судом відеозапису видно, що ОСОБА_1 пропонувався огляд і у лікарні, але він погодився пройти освідування на місці з допомогою «Drager» № 6820 (тест № 704), який показав наявність 1,78 проміле у видихуваному ОСОБА_1 повітрі) і погодився з показами вказаного приладу.

Згідно підпункту "а" пункту 2.9. Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Цих вимог Закону ОСОБА_1 не дотримався, а тому рішення місцевого суду є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги голослівні і нічим не підтверджені, а тому апеляційний суд розцінює їх як захисну позицію притягнутого до адміністративної відповідальності.

Отже порушень законодавства, які б потягли за собою скасування чи зміну оскаржуваної постанови, у справі не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 березня 2019 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяІ. П. Баглай