ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/30/19 Справа № 171/1843/18 Суддя у 1-й інстанції - Семенова Н. М. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2018 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, -

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно оскаржуваної постанови суду першої інстанції та протоколу про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_1 24 серпня 2018 року о 21.20 год. в м. Апостолове по вул. Центральній в районі перехрестя з вул. Визволення керував автомобілем «ВАЗ 2101», н/з НОМЕР_1, при цьому перебував з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, невнятна мова, нестійка хода, почервоніння очей), який в присутності двох свідків на вимогу працівників поліції відмовився проходити медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції - скасувати, справу про адміністративне правопорушення - закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги зазначає, що постанова суду першої інстанції винесена в порушення норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Вказує, що в судовому засіданні він не визнав свою вину та вказав, що автомобілем не керував, перебував у ньому в якості пасажира, при цьому в момент зупинки автомобіля він не перебував у автомобілі, поліцейський підійшов до автомобіля, який не рухався та в подальшому склав протокол, копію якого йому не видано. Зазначає, що в судове засідання не було викликано свідків події, яких привів сам поліцейський та які перебували з нам одразу і які були заінтересованими, при цьому вказує, що з пояснень свідків неможливо встановити чи перебував він у стані алкогольного сп'яніння, одночасно вказує, що не встановлено від якого саме огляду він відмовився, зокрема в протоколі відсутні відомості про медичний заклад, в який необхідно було проїхати для проходження огляду.

В судове засідання ОСОБА_1 та його представник не з'явилися, були повідомлені про час, місце та дату розгляду справи належним чином, надали заяви з проханням розглядати справу за їх відсутності, а тому у відповідності до ст. 294 КУпАП розгляд справи проведено без вказаних осіб.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши ОСОБА_1, який просив задовольнити апеляційну скаргу за викладених у ній обставин, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Так, викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; актом огляду на стан алкогольного сп'яніння (а.с. 2); поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які були залучені в якості свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, з яких вбачається, що в їх присутності саме водій ОСОБА_1 відмовився на вимогу працівників поліції пройти огляд у встановленому законом порядку для встановлення стану алкогольного сп'яніння.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення кореспондують положенням п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно яким водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об'єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки алкогольного сп'яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд на місці за допомогою спеціального технічного засобу або в медичному закладі охорони здоров'я.

Даючи оцінку вищевказаним доказам апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою органів поліції, котре полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Доводи апелянта про те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та оформлення матеріалів справи було запрошено заінтересованих понятих, при цьому дані, які зазначені в їх поясненнях, є підробленими, та не повними, то слід зазначити, що дослідженням матеріалів справи встановлено, що дані, зазначені у поясненнях понятих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 складені у відповідній формі та з їх змісту чітко і зрозуміло вбачаються всі фактичні обставини події, зокрема вказано, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд як на місці за допомогою спеціального технічного приладу, так і в медичному закладі охорони здоров'я, на що останній відмовився, при цьому такі обставини узгоджуються з іншими, наявними у матеріалах провадження доказами, так само даний факт виключає сумніви щодо участі згаданих понятих під час проведення огляду на стан сп'яніння, а тому сумнівів щодо належності пояснень вказаних понятих у суду не виникає.

Що стосується доводів, які полягають у тому, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а перебував в ньому у якості пасажира, то слід зазначити, що з рапорту поліцейського транспортний засіб «ВАЗ 2101», н/з НОМЕР_1 було зупинено саме під керуванням ОСОБА_1 та у якого в подальшому виявлено ознаки алкогольного сп'яніння і запропоновано пройти огляд у встановленому законом порядку, від якого він відмовився, при цьомутакі обставини знаходять своє підтвердження і в поясненнях понятого ОСОБА_3, а тому відповідні доводи апелянта є необгрунтованими.

Аналізуючи доводи ОСОБА_1 стосовно відсутності фактів перебування його в стані сп'яніння, то слід вказати, що у даному випадку судом не встановлюється факт перебування особи у стані алкогольного сп'яніння, а встановлюється факт відмови від проходження огляду у встановленому законом порядку, у зв'язку з чим будь - якої оцінки відомостям стосовно цього не надається.

Інші доводи апелянта мають формальний характер, у зв'язку з чим оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Апеляційним судом не встановлено порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735, допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, у зв'язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги апелянта є неприйнятними.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2018 року про притягнення ОСОБА_1до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Дніпровського

апеляційного суду Крот С.І.