ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2019 року м. Херсон

Справа: 766/22206/18

Провадження: 33/819/153/19

Херсонський апеляційний суд в складі :

головуючого - судді : Бездрабко В.О.,

cекретар судового засідання : Павловської Ю.О. ,

за участі прокурора : Касьяненка І.В.,

захисника-адвоката : Колганової Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 25 лютого 2019 року, прийняту під головуванням судді Стамбули Н.В., у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-6 ч.1 КУпАП, відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, на момент вчинення адміністративного правопорушення займав посаду старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Херсонській області, одруженого, має на утримані одну неповнолітню дитину, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

В С Т А Н О В И В:

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 25 лютого 2019 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч.1 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 за ст. 172-6 ч.1 КУпАП - закрито в зв'язку з закінченням на момент розгляду справи по суті строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.3 ст. 38 КУпАП.

В постанові суду зазначено, що ОСОБА_2, обіймаючи посаду старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Херсонській області, будучи суб'єктом декларування та відповідальності згідно зі статтею 1, підпунктом «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», у порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно (03.08.2017) та без поважних причин, маючи фізичні та технічні можливості, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, як особа, яка припиняє виконання функцій держави (перед звільненням) тавчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ст.172-6 ч.1 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частково не погодившись із постановою суду від 25 лютого 2019 року, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову суду, шляхом виключення з її описової частини посилання на те, що вина правопорушника підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №10/2018 від 08.11.2018 року, витягом з «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», витягом з наказу начальника ГУНП в Херсонській області від 01.11.2017 року № 212 о/с «Про особовий склад»; витягом з наказу начальника ГУНП в Херсонській області від 30.06.2017 року № 170 о/с «Про особовий склад»; копією присяги ОСОБА_2; його поясненнями; копією розписки про отримання оригіналів документів та доведення до відома обов'язку подання декларації; копією листа НАЗК від 02.03.2017 року №93-05/4886/17; копією листа НАЗК від 23.07.2018 року № 71-05/3194/18; копією листа ДП «Українські спеціальні системи» від 18.01.2018 року № 07-873 та іншими матеріалами отриманими під час проведення перевірки.

Скарга мотивована тим, що суд, закривши провадження у справі у зв'язку із закінченням строків притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.38 КУпАП, не повинен був встановлювати його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, про що зазначила Науково-консультативна рада при Вищому адміністративному суді України в узагальненому науково-консультативному висновку.

Оскільки копію повного тексту постанови він отримав лише 01 березня 2019 року, то не зміг своєчасно подати апеляційну скаргу, з приводу чого просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду від 25 лютого 2019 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 та його захисника-адвоката Колганової Ю.М., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення прокурора Касьяненка І.І., який заперечував проти поновлення ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження у зв'язку із відсутністю на те поважних причин та просив відмовити у задоволенні скарги, дослідивши матеріали справи у сукупності з доводами апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції підлягає поновленню, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно із ст. 294 КУпАП, скарга на постанову судді по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлений.

Відповідно до ст.285 ч.1, 2 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Враховуючи, що матеріали справи не містять даних про вручення або надіслання судом ОСОБА_2 копії постанови суду від 25 лютого 2019 року в порядку визначеному наведеною нормою права, а копія постанови отримана ним 01 березня 2019 року, що вплинуло на своєчасність подачі апеляційної скарги, з метою забезпечення права особи на апеляційний перегляд справи, вважаю, що причину пропуску строку на апеляційне оскарження слід визнати поважною та поновити строк на оскарження постанови суду від 25 лютого 2019 року.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність постанови суду в частині встановлення вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-6 ч.1КУпАП, слід зазначити наступне.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП - апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обставини справи про адміністративне правопорушення встановлюються на підставі наданих та досліджених судом доказів, якими згідно ч.1 ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, тощо.

Відповідно до пункту 5 інформаційного листа Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією» від 22.05.2017 №223-943/0/4-17, якщо на момент розгляду справи в суді закінчились строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, то суд в разі заперечення особою своєї вини чи наявності у її діях складу адміністративного правопорушення спочатку в повному обсязі досліджує всі обставини справи, встановлює, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного корупційного правопорушення, чи належить особа до суб'єктів цього корупційного правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, і лише після цього закриває провадження у справі.

Встановивши наявність в діях ОСОБА_2 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-6 ч.1 КУпАП, суд першої інстанції діяв у відповідності до вимог закону.

Посилання ОСОБА_2 на те, що під час закриття провадження у справах про адміністративне правопорушення, у зв'язку із закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється, з посиланням на висновок Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України від 07 листопада 2017року, який за своєю правовою природою носить рекомендаційний характер, не можуть бути прийняті до уваги, як такі, що суперечать вищезазначеним нормам права.

Доводи апеляційної скарги дають підстави вважати, що правопорушник погодився із висновком суду про закриття провадження у справі на підставі ст.247 ч.1 п.7 КУпАП - за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу, тобто не за реабілітуючими обставинами, фактично визнавши наявність, як складу адміністративного правопорушення за ст.172-6 ч.1 КУпАП, так і свою вину у скоєнні правопорушення.

У скарзі апелянт ставить питання про виключення із описової частини постанови суду від 25 лютого 2019 року посилання на те, що вина правопорушника підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №10/2018 від 08.11.2018 року та іншими зібраними у справі доказами, належність та допустимість яких ОСОБА_2 не спростована.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисник - адвокат Колганова Ю.М. не пояснили у чому полягають їх сумніви щодо доказів заявлених до виключення із описової частини постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції повно, всебічно та об'єктивно розглянув справу, враховуючи вимоги ст.245,251, 252, 254-256, 280, 283 КУпАП, та прийняв правильне рішення на підставі досліджених в судовому засіданні доказах.

Висновки суду щодо встановлення під час розгляду справи, серед іншого, вини правопорушника за ст.172-6 ч.1 КУпАП, на підставі наданих суду та оцінених у відповідності до приписів ст.252 КУпАП доказів, відповідають вимогам діючого законодавства. Доводи апеляційної скарги висновки суду в оскаржуваній частині не спростовують, а отже не можуть бути прийняті до уваги.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП - за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 25 лютого 2019 року задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 25 лютого 2019 року щодо ОСОБА_2.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 25 лютого 2019 року в частині встановлення судом вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-6 ч.1 КУпАП на підставі протоколу про адміністративне правопорушення №10/2018 від 08.11.2018 року, витягу з «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», витягу з наказу начальника ГУНП в Херсонській області від 01.11.2017 року № 212 о/с «Про особовий склад»; витягу з наказу начальника ГУНП в Херсонській області від 30.06.2017 року № 170 о/с «Про особовий склад»; копії присяги ОСОБА_2; його пояснень; копії розписки про отримання оригіналів документів та доведення до відома обов'язку подання декларації; копії листа НАЗК від 02.03.2017 року №93-05/4886/17; копії листа НАЗК від 23.07.2018 року № 71-05/3194/18; копії листа ДП «Українські спеціальні системи» від 18.01.2018 року № 07-873 та інших матеріалів отриманими під час проведення перевірки, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду В.О. Бездрабко