Справа №647/1469/19
Провадження № 3/647/795/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2019 року місто Берислав

Суддя Бериславського районного суду Херсонської області Миргород В. С., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 88-1 КУпАП, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який тимчасово не працює, має на утриманні одну малолітню дитину, ідентифікацій номер невідомий,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №000424 від 13.05.2019 року, ОСОБА_1 13.05.2019 року близько 16-00 години 00 хвилин в Херсонській області Новокаховський район ( закреслено та виправлено на Бериславський район) с.Козачье( виправлено на с.Козацьке), на берегу Каховського водосховища ( закреслено та виправлено на р.Діпро), порушив порядок придбання та збуту об`єктів тваринного або рослинного світу, а саме перевозив раків з острова (плавня) до берега с.Козачье ( виправлено на с.Козацьке), без наявності документа, який підтверджує законність їх придбання в період весінньо-літньої нерестової заборони, чим порушив п. 4.4 Правил любительського та спортивного рибальства» ст.7.63 Закону України «Про тваринний світ, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст..88-1 КУпАП.

З пояснень правопорушника зазначених у протоколі, ОСОБА_1 , знайшов на острові мішок з раками та перевозив його додому.

В судове засідання порушник не з`явився. Судові повістки, що направлялися за вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення адресою поверталися з відміткою про те, що адресат за зазначеною адресою не з`явився. За телефоном вказаним у протоколі з особою, яка притягується до адміністративної відповідальності зв`язатися не видалося можливим, оскільки "абонент знаходився поза зоною досяжності".

З огляду на те, що при повідомленні судом про місце і час розгляду справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не отримує повістки за вказаною нею ж адресою, та не відповідає за вказаним ним же номером телефону, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить відмітка у ньому про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться за сповіщенням суду, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

За таких обставин суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності правопорушника. Дана процедура судового розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в повній мірі узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема з рішенням у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тим більше, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 88-1 ч.1 КУпАП за обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Проаналізувавши надані докази, вважаю, що з матеріалів справи вбачається, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 88-1 КУпАП, а відтак справа підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП вбачається, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнаються протиправні, винні (умисні або необережні) дії або бездіяльність, які посягають на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, а також встановлений порядок управління і які тягнуть за собою застосування адміністративно-правових санкцій.

Склад проступку включає в себе ознаки, які обєднуються в чотири групи (елементи), що характеризують: - обєкт адміністративного проступку, - обєктивну сторону проступку; - субєкт адміністративного проступку; - субєктивну сторону проступку, і являють собою нерозривну єдність, і наявність яких обовязкова для кваліфікації конкретного діяння.

При цьому, у випадку, коли хоча б один з елементів відсутній або ж не відповідає тим властивостям, що передбачені відповідною статтею Особливої частини КУпАП, - указане діяння адміністративним проступком (правопорушенням) не являється.

Порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення посадовими особами органів рибоохорони визначено «Інструкцією з оформлення органами рибоохорони матеріалів про адміністративні правопорушення», затвердженою наказом Міністерства аграрної політики України від 09.04.2003 N101 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.04.2003 N320/7641; далі Інструкція).

Пунктом 2.2 Інструкції встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення у разі його оформлення складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Аналогічна за змістом норма міститься у ч.2 ст.254 КУпАП.

Відповідно до п.2.6 Інструкції протокол складається на місці виявлення правопорушення. У разі неможливості скласти його на місці виявлення правопорушення, якщо складання протоколу є обов`язковим, інспектори рибоохорони можуть доставляти порушника до органів місцевого самоврядування або органів внутрішніх справ.

При складанні протоколу слід чітко викладати всі відомості, передбачені формою протоколу, звертаючи особливу увагу на точність і повноту викладення складу порушення, які саме речі, предмети і документи вилучені за фактом викритого порушення, їх індивідуальні ознаки, кількість, номери тощо (п.2.7 Інструкції).

Статтею 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Пунктом 2.3 Інструкції передбачено, що усі реквізити протоколу заповнюються розбірливим почерком українською мовою.

Згідно з вимогами ст. ст. 278, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.2.2 розділу 2 «Порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення», затв. Наказом Уповноваженого верховної Ради України з прав людини 16.02.2015 року №3/02-15 зі змінами внесеними Наказом від 14.02.2018 року №3/02-18 2.2. Протокол про адміністративне правопорушення складається українською мовою. Не допускається закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу, а також внесення додаткових записів після того, як протокол підписаний особою, щодо якої він складений.

Судом встановлено, що протокол не відповідає вищезазначеним нормам закону, оскільки , має закреслення при зазначені місця складання протоколу( розділ 1 протоколу) та місця вчинення, час вчинення і суть адміністративного правопорушення (розділ 5 протоколу), у особи яка притягується до адміністративної відповідальності вивалені і вилучені ( розділ 6 протоколу). Судовою практикою загально визнано, що документ набирає такого статусу лише тоді, коли виконані всі вимоги щодо його змісту та форми.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення було встановлено, що вчинення, ОСОБА_1 , правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 88-1 КУпАП, підтверджується тільки Протоколом про адміністративне правопорушення №000424 від 13.05.2019 року, описом-оцінкою та накладною. У описі оцінки проведено оцінку раків снулих, згідно накладної прийнято ракі дрібні, тобто мають місце неточності.

Зазначені вище недоліки протоколу про адміністративне правопорушення, суд відносить до суттєвих порушень вимог КУпАП, що не дозволяють здійснити всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи у їх сукупності та прийняти законне і обґрунтоване рішення по справі у відповідності з діючим КУпАП.

Суддя вважає, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення не має достатніх доказів щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 88-1 КУпАП України, а саме: порушення порядку придбання, збуту чи розповсюдження об`єктів тваринного світу.

Згідно з положеннямист. 280 КУпАП,суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку, передбаченого ч.1ст.88-1 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Об`єктивна сторона даного правопорушення виражається у вчиненні таких дій, як порушення правил придбання, збуту чи розповсюдження об`єктів тваринного світу.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто, жодних допустимих доказів, про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 88-1 КУпАП, до протоколу не додано, його доводи про невинуватість не спростовані.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення №000424 від 13.05.2019 року не може бути беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 , оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

За таких обставин склад правопорушення, передбаченого ч.1ст.88-1 КУпАП у діях ОСОБА_1 відсутній.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

За нормою ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282).

У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Виходячи з рішень ЄСПЛ - розумним є сумнів, який грунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вище викладених обставин, суддя дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.88-1 КУпАП, належними та допустимими доказами.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.62 Конституції України, статтями 247, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 88-1 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Херсонського апеляційного суду через Бериславський районний суд Херсонської області.

Постанова набрала законної сили __________ 2019 року.

Суддя В. С. Миргород