ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/548/19 Справа № 694/1224/19 Головуючий по 1 інстанції Дудніченко В. М.
Категорія: ч.1 ст.130, ст. 124 КУпАПДоповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2019 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., при секретарі Єгоровій С.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 694/1224/19 відносно ОСОБА_1 , що надійшли з Звенигородського районного суду Черкаської області за апеляційною скаргою останнього ,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Звенигородського районного суду Черкаської області від 23 серпня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого в КВПУ майстром виробничого навчання м. Київ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, та постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 384,20 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, 25.07.2019 о 17 год. 15 хв. в с.Моринці Звенигородського району Черкаської області ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п.2.9а ПДР України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував та рухався мотоблоком «Кентавр Д 2060» по провулку Шкільному, при зустрічному роз`їзді, порушуючи вимоги 13.3 Правил дорожнього руху України, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем Ніссан Ноут, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого автомобіль та мотоблок отримали механічні пошкодження.

Постановою Звенигородського районного суду Черкаської області від 16 серпня 2019 року об`єднано в одне провадження адміністративну справу № 694/1224/19 (провадження № 3/694/230/19) за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 та адміністративну справу № 694/1225/19 (провадження № 3/694/231/19) відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП. Присвоєно об`єднаному провадженню № 694/1224/19 (провадження № 3/694/230/19).

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, та вважаючи її незаконною і необґрунтованою в частині визнання його винним за ч.1 ст. 130 КУпАП, останній подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати в цій частині і закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. За ст. 124 КУпАП просив визначити йому стягнення штраф в сумі 340 грн.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що в протоколі не вірно зазначено дані про правопорушника, а огляд на стан сп`яніння проводився більше, ніж через 2 години з моменту його зупинки, як це передбачено законом.

Вважає, що місцевим судом безпідставно взято до уваги покази свідка ОСОБА_3 , який не був присутній на місці ДТП та був викликаний працівниками поліції, тому його свідчення викликають сумніви, та дані відеозапису, оскільки він є недопустимим доказом.

Вказує, що мотоблок не є транспортним засобом, а тому його незаконно притягли до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши думку апелянта ОСОБА_1 та його захисника Терещенко В.В., які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовільнити, думку потерпілої ОСОБА_2 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.7 ст. 294 КупАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Оскільки ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП, та не оскаржував рішення суду в цій частині, тому суд апеляційної інстанції перевіряє рішення місцевого суду лише в частині доведеності вини апелянта за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Висновок районного суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Доводи апелянта щодо невинуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі, є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 066370 від 25.07.2019, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 25.07.2019 о 17 год. 15 хв. по пров. Шкільному в с.Моринці Звенигородського району Черкаської області керував мотоблоком «Кентавр Д 2060» встані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння проводився в присутності двох свідків за допомогою приладу «Drager», покази якого склали 1,88‰, (а.с. 1);

- показаннями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що в їх присутності водій ОСОБА_1 пройшов огляд у встановленому законом порядку на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager», який показав позитивний результат - 1,88 ‰ ( а.с. 9,8);

- даними тесту № 2117, відповідно до якого результат позитивний 1,88‰ ( а.с. 2);

- даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, згідно якого ОСОБА_1 в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пройшов вказаний огляд за допомогою приладу«Drager» покази якого були 1,88 ‰. Крім того, ОСОБА_1 в даному акті зазначив, що з результатами згоден і поставив свій підпис (а.с. 3).

- даними відеозапису на якому зафіксовано факт проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager» в присутності двох свідків, показники якого становили 1,88 ‰ (а.с. 16).

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Доводи апелянта про те, що огляд на стан сп`яніння проводився несертифікованим приладом є безпідставними, оскільки в матеріалах справи (а.с. 14) міститься свідоцтво про повірку газоаналізатора Alkotest 6810.

Крім того, ОСОБА_1 відповідно до п.7 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», у разі незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, не був позбавлений можливості клопотати про проведення такого огляду в найближчому закладі охорони здоров`я.

Апелянт вказує, що між часом, який зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, та часом проведення огляду на стан сп`яніння пройшло більше ніж 2 години, що є порушенням вимог інструкції.

Однак вказані доводи є необґрунтованими, оскільки відповідно до п.9 розділу ІІ інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

В даному ж випадку, огляд на стан сп`яніння проводився безпосередньо на місці ДТП, крім того, в протоколі зазначено час вчинення ДТП, після якого було викликано працівників поліції, які лише по приїзду встановили ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 ..

Покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . узгоджуються з даними відеозапису, а тому відсутні підстави вважати їх недостовірними, крім того, в акті огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 власноручно зазначив, що з результатами показів приладу «Drager» згідний.

Твердження апелянта про те, що мотоблок «Кентавр Д 2060», яким він керував, не є транспортним засобом, що виключає його відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, оскільки як зазначено в п.1.10 ПДР України, транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Тому, враховуючи вищевикладене, вважаю, що ОСОБА_1 керував саме транспортирним засобом, в розумінні п.1.10 ПДР України, оскільки мотоблоком «Кентавр Д 2060» можливо перевозити вантаж, а також встановлювати спеціальне обладнання чи механізми.

Апеляційним судом встановлено відсутність порушень вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за № 1413/27858, «Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в МЮ України 10.11.2015 № 1408/27853, та вимог КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що в оскаржуваній постанові не вірно зазначено дані про його особу - по батькові « ОСОБА_5 », замість « ОСОБА_6 », не можуть слугувати самостійною підставою для її скасування, оскільки сам апелянт не заперечував того, що події, вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові місцевого суду, мали місце, тому помилку у вступній та резолютивній частині постанови районного суду при написанні по батькові ОСОБА_1 , слід вважати очевидною опискою, яка може бути виправлена місцевим судом з власної ініціативи, або за клопотанням зацікавлених осіб.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП кваліфіковані вірно.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова районного суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження в частині визнання його винним за ч.1 ст. 130 КУпАП, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Звенигородського районного суду Черкаської області від 23 серпня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, і накладення на нього адміністративного стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка