Справа № 463/7353/18 Головуючий у 1 інстанції: Нор Н.В.
Провадження № 33/811/61/19 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г. у місті Львові, за участю ОСОБА_2 та його захисника Мотрука М.Ю., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Личаківського районного суду м.Львова від 26 грудня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою Личаківського районного суду м.Львова від 26.12.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень та позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 352,40 гривень.

Згідно постанови суду ОСОБА_2, керуючи автотранспортним засобом ВАЗ 21043, д.н.з. НОМЕР_1, 06.12.2018 року о 08 год. 30 хв. по вул.Чернігівській, 25 у м.Львові, з явними ознаками наркотичного сп'яніння, залишив транспортний засіб, не вживши всіх заходів, щоб не допустити його самовільного руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем Мазда, д.н.з. НОМЕР_4, чим спричинив технічні пошкодження обом автомобілям, однак від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння відмовився, чим порушив п.п.2.3б, 2.5, 15.12 ПДР України.

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати в частині притягнення до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та справу в цій частині закрити у зв'язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення. При цьому апелянт зазначає, що суд першої інстанції належним чином не з'ясував фактичні обставини справи, зокрема те, що він дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, однак з причин того що на момент ДТП не керував транспортним засобом, оскільки такий котився без його участі, а був пішоходом, не мав наміру витрачати на огляд свій час, а тому в працівників поліції були відсутні будь-які підстави для складення протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, працівники поліції не роз'яснили йому наслідків складення протоколу за відмову від проходження медичного огляду на стан сп'яніння. Також ОСОБА_2 вказує, що жодних наркотичних засобів та речовин ніколи не вживав та не їздить за кермом в стані сп'яніння.

Розглянувши матеріали справи № 463/7353/18, дослідивши доводи апеляційної скарги, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

В апеляційній скарзі апелянт не оспорює притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, а тому апеляційній суд не досліджує законність постанови суду в цій частині.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі є будь-які фактичні дані, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта та інші.

Як встановлено матеріалами справи та з пояснень ОСОБА_2 під час апеляційного розгляду, ОСОБА_2 припаркувавши свій автотранспортний засіб ВАЗ 21043, д.н.з. НОМЕР_3, 06.12.2018 року о 08 год. 30 хв. по вул.Чернігівській, 25 у м.Львові пішов додому та через деякий час його знайшла його сусідка власниця автомобіля Мазда, д.н.з. НОМЕР_4, та повідомила йому, що він не вживши всіх заходів, щоб не допустити самовільного руху припаркованого ним автомобіля, внаслідок чого його автомобіль покотився з ухилу і здійснив зіткнення з припаркованим її автомобілем.

При апеляційному розгляді ОСОБА_2 не заперечив свою вину у спричинені ДПТ, та пояснив, що він не виключає того, що дійсно можливо через неуважність не вчинив усі дії для належного фіксування свого автомобіля на місці стоянки, який він припаркував під ухилом, через що його автомобіль самовільно покотився та вдарив автомобіль сусідки.

Тобто, апеляційним судом встановлено те, що ОСОБА_2 на час настання ДТП не здійснював керування автомобілем ВАЗ 21043, д.н.з. НОМЕР_3, і лише в подальшому працівники поліції ОСОБА_2 після оформлення вказаної ДТП вже після спливу значного часу запропонували пройти йому медичний огляд на стан наркотичного сп'яніння, від чого останній відмовився.

Таким чином, апеляційний суд приходить до переконання, що незважаючи на відмову ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_2 керував автомобілем під час ДТП, а навпаки є усі доками на підтвердження того, що ДПТ сталось внаслідок самовільного руху з ухилу ніким не керованого автомобіля, який перед ДПТ ОСОБА_2 належним чином не зафіксував на місці стоянки.

Відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП підлягає відповідальності лише особа, яка керує транспортним засобом, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає за необхідне провадження за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення та притягнути до адміністративної відповідальності лише за ст.124 КУпАП з накладенням стягнення, передбаченого санкцією цієї статті.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_2 апеляційний суд враховує характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, який повністю визнав провину у скоєному, відсутність будь-яких претензій з боку потерпілої, та вважає доцільним накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити.

Постанову Личаківського районного суду м.Львова від 26 грудня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, змінити.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення в частині притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП та накласти стягнення виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.