Провадження № 33/4820/117/19
Справа № 671/2308/18 Головуючий в 1-й інстанції Бабій О. М.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Барчук В. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2019 року м. Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря судового засідання Яхієвої М.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Волочиського районного суду від 22 січня 2019 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Волочиського районного суду від 22 січня 2019 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає в АДРЕСА_1, безробітного,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 384 грн. 20 коп. судового збору.

За постановою суду, 01 листопада 2018 року о 21 год. 20 хв. на 213 км. а/д М-12 Стрий-Знам'янка ОСОБА_2 керував автомобілем «ЗАЗ-110307», номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив пункт 2.5. Правил дорожнього руху України.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову скасувати та закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому вказує, що від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння не відмовлявся, а лишень висловив незгоду з підозрою поліцейського і відмовився від огляду за допомогою приладу «Драгер». Крім того зазначає, що поліцейськими було порушено порядок огляду на стан сп'яніння, у зв'язку з чим він вважається недійсним, а протокол - недопустимим доказом його вини. Також посилається і на те, що у матеріалах справи відсутнє направлення на проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров'я.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при наведених у постанові обставинах, відповідає матеріалам справи, ґрунтується на наявних у ній доказах.

Так, з даних протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №429760 від 01.11.2018 року вбачається, що ОСОБА_2 у вказаний день о 21 год. 20 хв. на А-Д М12 Стрий - Знам'янка 213 км, пост Війтівці, керував транспортним засобом ЗАЗ 110307, д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка вимова. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, також відмовився пройти огляд у медичному закладі, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

З пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слідує, що вони були очевидцями того, як ОСОБА_2 відмовився у встановленому Законом порядку пройти перевірку для визначення стану алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі (а.с.2, 3).

Вказані обставини підтверджується відеозаписом з нагрудного відеореєстратора працівника поліції, на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки та в медичному закладі.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_2 доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об'єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, ОСОБА_2 не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

Доводи апелянта про порушення порядку огляду на стан сп'яніння, позбавлені підстав та спростовується самим протоколом, в якому чітко вказано, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку та від підпису в адміністративному протоколі у присутності двох свідків. Суд розцінює їх, як намагання ОСОБА_2, таким чином, уникнути адміністративної відповідальності.

Слід залишити поза увагою і твердження апелянта про те, що у матеріалах справи відсутнє направлення на проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, оскільки згідно Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, така форма складається у разі згоди водія на проходження огляду у медичному закладі, від якого ОСОБА_2 відмовився.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки судді першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, не встановлено.

Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі ОСОБА_2, правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п.2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин з врахуванням цілої низки матеріалів, які в повному обсязі підтверджують вину ОСОБА_2 в порушенні п.2.5 ПДР України, постанова судді є законною і справедливою, а підстав для її скасування немає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Волочиського районного суду від 22 січня 2019 року стосовно ОСОБА_2 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду В.М. Барчук