Справа № 127/3631/19
Провадження № 3/127/753/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.02.2019 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вишар І.Ю., при секретарі Федоровій С.М., за участю прокурора Каменяр С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вінниця справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області, не працюючого, громадянина України, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, являючись відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до статті 172-6 КУпАП, суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, в порушення вимог абзацу першого частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, 04.12.2015 року наказом ГУНП у Вінницькій області № 12 ОСОБА_1 призначено на посаду поліцейського батальйону патрульної поліції ГУНП у Вінницькій області та присвоєно звання «рядовий поліції». 12.02.2016 ОСОБА_1 склав Присягу поліцейського. 18.03.2016 року наказом Департаменту патрульної поліції НП України № 51 о/с, рядового поліції ОСОБА_1 призначено на посаду інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Вінниці ДІДІ НП України.Наказом НП України від 31.05.2016 № 351, ОСОБА_1 присвоєно звання «лейтенант поліції».

28.03.2018 року лейтенант поліції ОСОБА_1 звернувся до керівництва УПП у Вінницькій області ДПП НП України з рапортом про звільнення його зі служби в поліції за власним бажанням.

Наказом ДПП НП України № 324 о/с від 04.04.2018, лейтенант поліції ОСОБА_1 звільнений зі служби в НП України з 11.04.2018 за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію України» та 11.04.2018 відповідно до розписки ОСОБА_1 отримав в УПП у Вінницькій області трудову книжку, витяг з наказу та інші документи про звільнення зі служби в поліції. На час звільнення ОСОБА_1 на лікарняному не перебував.

В протоколі зазначено, що інспектор роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП НП України лейтенант поліції ОСОБА_1, являючись особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та суб'єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону, припинивши діяльність в поліції 11.04.2018, зобов'язаний був не пізніше цього дня подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, тобто з 01.01.2018 по 10.04.2018.

За результатами моніторингу загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщенні на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції встановлено, що ОСОБА_1 лише 15.04.2018 о 09.45 год. подав декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування «перед звільненням».

Під час проведення перевірки опитаний ОСОБА_1 пояснив, що 11.04.2018 року при звільненні зі служби в НП України не придав належного значення необхідності своєчасного подання електронної декларації «перед звільненням» та подав вказану декларацію 15.04.2018. Свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав та щиро розкаявся.

Відповідно до послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», наданої з НАЗК, ОСОБА_1 лише 15.04.2018 почав заповнювати розділи декларації «перед звільненням» та цього ж дня подав її. Спроб подати вказану декларацію раніше не зафіксовано.

Згідно листа НАЗК від 07.09.2018 № 71-05/39372/18, технічних збоїв у роботі ІТС Реєстр у період з 04.04.2018 по 00.00 год. 12.04.2018 не було, а з часу подання 28.03.2018 рапорту про звільнення зі служби в НП України, лейтенант поліції ОСОБА_1 мав достатньо часу підготуватись та своєчасно подати електронну декларацію «перед звільненням».

Так, ОСОБА_1 під час проходження служби в Національній поліції України, являючись суб'єктом декларування, був ознайомлений з вимогами фінансового контролю та порядком роботи в Реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, оскільки раніше подавав щорічні електронні декларації як у 2017 році, так і в 2018.

Окрім того, 11.04.2018, під час отримання трудової книжки в УПП у Вінницькій області ДПП НПУ ОСОБА_1 під особистий підпис ознайомився з вимогами ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та рекомендаціями для поліцейських, державних службовців та працівників поліції, які є суб'єктами декларування про дотримання окремих обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції» при звільненні зі служби/роботи, зокрема щодо необхідності подати декларацію «передзвільненням» не пізніше дня припинення діяльності, пов'язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

В протоколі вказано, що ОСОБА_1, являючись суб'єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 та суб'єктом правопорушень, визначених статтею 172-6 КУпАП відповідно до примітки вказаної статті, припинивши діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування 11.04.2018, звільнившись зі служби в поліції, у порушення вимог абзацу першого ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно, без поважних причин, 15.04.2018 о 09.45 год. подав до НАЗК електронну декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період не охоплений раніше поданими деклараціями «перед звільненням», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення визнав.

Прокурор Каменяр С.В. в судовому засіданні зазначила, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення передбаченого за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, про що свідчать докази, наявні в матеріалах справи, а тому просила визнати винним останнього у вчиненні вказаного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 кваліфіковано вірно за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 172-6 КУпАП, а вина доведена матеріалами справи.

Зокрема, судом встановлено, що ОСОБА_1, являючись відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до статті 172-6 КУпАП суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, в порушення вимог частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

ОСОБА_1 04.12.2015 року наказом ГУНП у Вінницькій області № 12 призначено на посаду поліцейського батальйону патрульної поліції ГУНП у Вінницькій області та присвоєно звання «рядовий поліції». 12.02.2016 він склав Присягу поліцейського, а 18.03.2016 року наказом Департаменту патрульної поліції НП України № 51 о/с, рядового поліції ОСОБА_1 призначено на посаду інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Вінниці ДІДІ НП України.Наказом НП України від 31.05.2016 № 351, ОСОБА_1 присвоєно звання «лейтенант поліції».

Згідно ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Підпунктом «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» поліцейських віднесено до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та, відповідно, до суб'єктів, на яких поширюється дія цього Закону.

Абзацом п'ятнадцятим частини першої статті 1 Закону визначено, що суб'єкти декларування - це особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 Закону, інші особи, які зобов'язані подавати декларацію, відповідно до Закону.

28.03.2018 року лейтенант поліції ОСОБА_1 звернувся до керівництва УПП у Вінницькій області ДПП НП України з рапортом про звільнення його зі служби в поліції за власним бажанням.

Наказом ДПП НП України № 324 о/с від 04.04.2018, лейтенант поліції ОСОБА_1 звільнений зі служби в НП України з 11.04.2018 за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію України» та 11.04.2018 відповідно до розписки ОСОБА_1 отримав в УПП у Вінницькій області трудову книжку, витяг з наказу та інші документи про звільнення зі служби в поліції. На час звільнення ОСОБА_1 на лікарняному не перебував.

Таким чином, інспектор роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП НП України лейтенант поліції ОСОБА_1, являючись особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та суб'єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону, припинивши діяльність в поліції 11.04.2018, зобов'язаний був не пізніше цього дня подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, тобто з 01.01.2018 по 10.04.2018.

Днем припинення діяльності, пов'язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до п. 2 Порядку перевірки факту подання суб'єктами декларування декларацій відповідно до Закону України "Про запобігання корупції" та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій, який затверджений Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 19 від 06.09.2016 та зареєстрований Міністерством юстиції України від 15.11.2016 за № 1479/29609, є день видачі трудової книжки суб'єкту декларування.

За результатами моніторингу загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщенні на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції встановлено, що ОСОБА_1 лише 15.04.2018 о 09.45 год. подав декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування «перед звільненням».

Рішенням № 3 Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 визначено, що декларація суб'єкта декларування, який припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб'єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення. Декларація суб'єкта декларування, який припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб'єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день, що передує дню подання декларації. Під раніше поданими деклараціями розуміються як декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, так і декларації, що були подані відповідно до Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Відповідно до п. 5 ч.1 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов'язкові для виконання нормативно-правові акти; ч.5 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції» нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів. Нормативно-правові акти Національного агентства після включення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів опубліковуються державною мовою в офіційних друкованих виданнях. Нормативно-правові акти Національного агентства, які пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня офіційного опублікування.

Згідно листа НАЗК від 07.09.2018 № 71-05/39372/18, технічних збоїв у роботі ІТС Реєстр у період з 04.04.2018 по 00.00 год. 12.04.2018 не було, а з часу подання 28.03.2018 рапорту про звільнення зі служби в НП України, лейтенант поліції ОСОБА_1 мав достатньо часу підготуватись та своєчасно подати електронну декларацію «перед звільненням».

Судом встановлено, що ОСОБА_1 під час проходження служби в Національній поліції України, являючись суб'єктом декларування, був ознайомлений з вимогами фінансового контролю та порядком роботи в Реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, оскільки раніше подавав щорічні електронні декларації як у 2017 році, так і в 2018.

Крім того, 11.04.2018, під час отримання трудової книжки в УПП у Вінницькій області ДПП НПУ ОСОБА_1 під особистий підпис ознайомився з вимогами ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та рекомендаціями для поліцейських, державних службовців та працівників поліції, які є суб'єктами декларування про дотримання окремих обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції» при звільненні зі служби/роботи, зокрема щодо необхідності подати декларацію «передзвільненням» не пізніше дня припинення діяльності, пов'язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, ОСОБА_1, являючись суб'єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 та суб'єктом правопорушень, визначених статтею 172-6 КУпАП відповідно до примітки вказаної статті, припинивши діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування 11.04.2018, звільнившись зі служби в поліції, у порушення вимог абзацу першого ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно, без поважних причин, 15.04.2018 о 09.45 год. подав до НАЗК електронну декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період не охоплений раніше поданими деклараціями «перед звільненням», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно із статтею 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Вина ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 16/2019 від 01.02.2019, рапортом про виявлення в діях ОСОБА_1 правопорушення, пов'язаного з корупцією, витягом з Єдиного державного реєстру декларацій, декларацією ОСОБА_1 «перед звільненням», біографічною довідкою, поясненнями ОСОБА_1, витягом з НАЗК про послідовність дій користувача,іншими документами.

Будь-яких об'єктивних даних, щодо неможливості відправлення декларації у встановлений законом строк, ОСОБА_1 в ході розгляду справи не надав.

Згідно інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №223-943/0/4-17 від 22.05.2017 вбачається, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією, суди зобов'язані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.

Вирішуючи справи цієї категорії, суди повинні керуватися Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» (далі-Закон), Кодексом України про адміністративні правопорушення, іншими нормативно-правовими актами України, а також практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

При обранні виду та міри адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника та ступінь його вини.

Відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП обставин, які обтяжують чи пом'якшують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлені.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень у майбутньому, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно, до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Таким чином, суд вважає, що з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. 172-6, 280, 283, 284 КУпАП, ст. 12 ЗУ «Про запобігання корупції», суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п'ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п'ятдесят) грн. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,20 гривень на користь держави.

На постанову суду може бути подана апеляція протягом 10-ти діб з моменту її винесення.

Суддя