Справа № 369/3778/19 Суддя в І-й інстанції Лисенко В.В.
Провадження № 33/824/2432/2019 Суддя в 2-й інстанції Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

27 серпня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Терехова М.С., захисника ОСОБА_2 , іншого учасника ДТП ОСОБА_4 та його представника - адвоката Тимошенка В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Терехова М.С. на постанову судді Києво - Святошинського районного суду Київської області від 20.05.2019, -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Києво - Святошинського районного суду Київської області від 20 травня 2019 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень;

стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 гривні 20 копійок.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він 13 березня 2019 року, близько 08 години 10 хвилин, в Київській області, Києво-Святошинський район, село Новосілки, керував автомобілем Kia Sportage номерний знак НОМЕР_1 по вулиці Олександрівській, на перехресті з вулицею Лісова, при повороті ліворуч не надав переваги в русі автомобілю Toyota Camry номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі прямо та скоїв з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 16.13 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисника Терехова М.С. зазначено, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи були з`ясовані не повно. В обґрунтування вимог апеляційної скарги указав на порушення водієм ОСОБА_4 п.10.1 ПДР України та вимог дорожніх знаків 5.30, 3.29 та дорожньої розмітки 1.2. Додатково захисник зазначив, що в момент здійснення маневру повороту ліворуч, коли зустрічний автомобіль білого кольору надав дорогу, ОСОБА_1 , на велодоріжці транспортних засобів не було, оскільки, як вказує сам ОСОБА_4 він змінив напрямок руху та виїхав із-за автомобілів, які рухались в тягнучці - тобто автомобіль ОСОБА_4 був прикритий іншими автомобілями та відповідно водієм ОСОБА_1 не спостерігався. Вказане, на думку апелянта, свідчить про те, що із-за одноособових дій водія ОСОБА_4 , який порушив ПДР, настала вказана дорожньо-транспортна пригода, а працівники поліції не розібравшись, неправильно склали протокол про адміністративне правопорушення на водія ОСОБА_1 , який ПДР України не порушував. Просив скасувати оскаржувану постанову, та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник потерпілого ОСОБА_4 - адвокат Тимошенко В.В. указав на безпідставність апеляційної скарги захисника, оскільки судом першої інстанції було належним чином досліджено всі докази та надано їм належну оцінку. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову без змін.

Вислухавши пояснення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисників, які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити;

іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 та його представника - адвоката Тимошенка В.В., які апеляційну скаргу не визнали, її доводи вважали необґрунтованими, просили залишити скаргу без задоволення, а постанову судді без зміни;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Суддею суду першої інстанції визнано доведеним те, що у зазначеній вище дорожній обстановці водій ОСОБА_1 допустив порушення вимог п.16.13 ПДР України, що перебуває у прямому причинному зв`язку із наслідками у виді зіткнення та пошкодження транспортних засобів. Це рішення суддя мотивував наявністю зібраних у справі доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями учасників ДТП, схемою місця ДТП, відеозаписом події, зробленим за допомогою камер спостереження. Між тим, такий висновок зроблений внаслідок неповного з`ясування обставин справи, неналежної оцінки зібраних у справі доказів, неврахування вимог ПДР України і погодитись із ним не можливо.

У ході провадження у цій справі безспірно встановлено, що ДТП внаслідок якої відбулося зіткнення автомобілів Kia Sportage номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та Toyota Camry номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 сталася у сел. Новосілки Києво-Святошинського району Київської області, на перехресті вулиць Олександрівська та Лісова, за обставин коли автомобіль Kia Sportage здійснював поворот ліворуч із вулиці Олександрівської, а автомобіль Toyota Camry рухався по вулиці Олександрівській в зустрічному напрямку прямо. Відповідно до схеми місця ДТП вулиця Олександрівська має по одній смузі руху у кожному напрямку, із сторони руху автомобіля Toyota Camry ця вулиця має велосипедну доріжку.

Відповідно до положень п. 16.13 ПДР перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

Зміст поняття надати дорогу визначений у п. 1.10 ПДР. Так, відповідно до цього пункту під вимогою дати дорогу необхідно розуміти вимогу до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість. Як вбачається із матеріалів справи, а саме пояснень водія ОСОБА_1 , частково із пояснень водія ОСОБА_4 та відеозапису події, автомобіль, який рухався назустріч автомобілю Kia Sportage по вулиці Олександрівській по своїй смузі руху зупинився. За поясненнями водія ОСОБА_1 водій цього автомобіля надав йому перевагу у русі. У будь-якому випадку, як до початку, так і під час виконання водієм ОСОБА_1 маневру повороту ліворуч, цей автомобіль стояв. Ця обставина безумовно вбачається із відеозапису події. Тобто, в момент виконання маневру повороту ліворуч, автомобіль Kia Sportage під керуванням ОСОБА_1 , не створював перешкод транспортним засобам, які рухалися по проїзній частині дороги із дотриманням вимог ПДР, зокрема жодний із цих транспортних засобів внаслідок маневру автомобіля Kia Sportage не повинен був змінювати ні напрямок руху, ні швидкість руху. Наведене указує на відсутність у діях водія автомобіля Kia Sportage ОСОБА_1 порушень п.16.13 ПДР України.

Щодо факту зіткнення та наступного пошкодження транспортних засобів - автомобілів Kia Sportage номерний знак НОМЕР_1 та Toyota Camry номерний знак НОМЕР_2 , то на думку суду, між діями водія ОСОБА_1 та наслідками у виді зіткнення та наступного пошкодження транспортних засобів відсутній прямий причинний зв`язок. Як зазначено вище водієм ОСОБА_1 не створювалось перешкод у русі транспортним засобам, які у зазначеній дорожній обстановці рухалися із дотриманням вимог ПДР України. За змістом п. 1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Матеріали справи дають підстави стверджувати те, що автомобіль Toyota Camry під керуванням водія ОСОБА_4 перед зіткненням рухався по велосипедній доріжці, відокремленою суцільною лінією дорожньої розмітки 1.1 розділу 34 ПДР України, по якій рух заборонений у відповідності до вимог знаку 4.12 «Доріжка для велосипедистів» розділу 33 ПДР України. Це стверджується схемою місця ДТП, відеозаписом події та частково поясненнями водія ОСОБА_4 Технічні та правові підстави цього руху автомобіля Toyota Camry судом не досліджуються, висновків щодо правомірності такого руху суд не робить у зв`язку із відсутністю обвинувачень у порушенні водієм ОСОБА_4 будь-яких вимог ПДР. Виконуючи маневр повороту ліворуч водій ОСОБА_1 відповідно до п.1.4 ПДР України розраховував на те, що будь-який автомобіль не повинен рухатися по велосипедній доріжці. У зв`язку із цим зіткнення автомобіля, який виконує маневр повороту ліворуч із автомобілем, який рухається назустріч по велосипедній доріжці не можливо розцінювати як таке, яке сталося внаслідок порушення вимог п.16.13 ПДР із сторони водія автомобіля, який виконує маневр повороту ліворуч. Ця обставина знайшла своє підтвердження у висновку № 1-04/19 від 17.04.2019 року, який суддею місцевого суду був безпідставно відхилений в частині висновків щодо дій водія ОСОБА_1 .

Наведене указує на відсутність порушень ОСОБА_1 вимог п.16.13.ПДР України і, як наслідок, відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанову судді Києво - Святошинського районного суду Київської області від 20 травня 2019 року щодо ОСОБА_1 не можливо визнати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

При цьому суд не надає оцінку діям водія ОСОБА_4 з точки зору дотримання ним вимог ПДР України, оскільки щодо нього протокол про адміністративне правопорушення не складався, порушень конкретних вимог ПДР України у вину не ставилось, у зв`язку із чим суд позбавлений можливості зробити будь-які висновки у цій частині.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Терехова М.С. задовольнити.

Постанову судді Києво - Святошинського районного суду Київської області від 20 травня 2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення, тобто із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька