Справа № 347/2320/18 147
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 лютого 2019 року м. Болехів
Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Головенко О. С., розглянувши матеріали, які надійшли від Косівського районного суду Івано-Франківської області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 міської ради, Івано-Франківської області, громадянина України, не працюючого
за ч.1 ст. 130 КУпАП, якому роз"яснено зміст ст.63 Конституції України та права, передбачені ст. 268 КУпАП,-
ВСТАНОВИЛА:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серіїї ОБ №100040, який надійшов на розгляд суду вбачається, що 20.11.2018 ОСОБА_1 о 05 год. 30 хв. по вул. Центральній в с. Стопчатів Косівського району Івано-Франківської області керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння (нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав та вказував, що в той день повертався з м.Косова автомобілем додому в м.Болехів. Підставою для зупинки стало те, що в автомобілі не горіла підсвітка номерного знаку. Працівник поліції сказав пред"явити документи і він надав паспорт. А також вказав на те, що він виглядає змучено, запитав чи не вживав алкогольні напої. Він ствердив, що не вживав спиртні напої, оскільки планував поїздку зазделегідь. Працівник поліції запропонував пройти тест на стан сп'яніння, надавши продути у трубку. Але він відмовився пройти огляд на стан спяніння, оскільки трубку, яку пропонували продути була розкрита, свідків на місці зупинки не було. Він запропонував надати сертифікат на підтвердження дійсності технічного засобу, але йому теж відмовили. Тому запропонував, що пройде освідчення на стан сп"яніння в медичному закладі. Але натомість працівники поліції відвезли його не в медичний заклад, а у відділ поліції для складання протоколу. При цьому, йому не запропонували надати пояснення, а тому вважає, не відповідає дійсності запис в протоколі про те, що він відмовився від пояснень. Ніяких свідків, крім працівників поліції, не було, відеозйомка ними не проводилась. Посвідчення водія в нього не вилучали і на вказаному автомобілі він поїхав додому. Тому вважає, що в його діях не має складу адміністративного правопорушення.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1, суд прийшов до наступного висновку.
Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог п.2 ст.278 КУпАП та п.24 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", суд під час підготовки справи до розгляду повинен виявити недоліки наданих матеріалів та протоколу, з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз, зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
В статті 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, іншими доказами.
При цьому, суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об'єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та степені підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.
З матеріалів адміністративної справи вбачається, що доказами на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є :
- протокол про адміністративне правопорушення від 20.11.2018 ОБ №100040, в якому вказано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння, від підпису та пояснень ОСОБА_1 відмовився (а.с.1).
- письмові пояснення свідків ОСОБА_2 чи (ОСОБА_2) І.П., ОСОБА_3, з яких вбачається, що вони були присутні при відмові ОСОБА_1 у встановленому законом порядку пройти огляд в лікаря нарколога та за допомогою приладу «Драгер» (а.с.3).
Даючи оцінку таким доказам, суд виходить з наступного.
Як передбачено п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Діючим законодавством встановлено, що для притягнення особи до відповідальності за ст. 130 КУпАП необхідною умовою є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч.ч. 2, 3, 6 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров"я. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Також, відповідно до п. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.
Відповідно до п. 10 розділу ІІ вищевказаної Інструкції результати огляду на стан спяніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп"яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп"яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.
Проте, в порушення вищевказаних вимог, до матеріалів справи не додано акт огляду на стан алкогольного сп"яніння з використанням спеціальних технічних засобів та відсутнє направлення на огляд ОСОБА_1 до медичного закладу для визначення стану сп"яніння, на проведення якого він наполягав.
Відповідно до п.п. 6, 7 розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп"яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.
Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
В протоколі дійсно мається запис, що водій відмовився від пояснень та окрім того, в протоколі зазначено свідки : ОСОБА_2 чи (ОСОБА_2) І. П. ( нерозбірливо написано), ОСОБА_3, але всупереч вимогам ст.256 КУпАП не зазначено адресу їх проживання.
Пояснення вказаних свідків виготовлені на заздалегідь приготовленому бланку, заповненому працівником поліції, на якій мається тільки підпис вказаних осіб (свідків).
Оскільки вказані письмові пояснення належним чином не оформлені, зокрема, в них не зазначено документ, що засвідчує особи свідків, а ОСОБА_1 заперечував факт наявності свідків, то суд за клопотанням ОСОБА_1 вживав заходів з метою з"ясування обставин справи та перевірки його доводів щодо відсутності свідків на місці зупинки та проведення огляду на стан сп"яніння .
Зокрема, свідки, зазначені в протоколі, викликалися в сужові засідання, призначені на 29 грудня 2018 року, 21 січня 2019 року, 07 лютого 2019 року.
Так, свідку ОСОБА_3 судова повістка вручена на 29.12.2018, а на інші судові засідання - не вручено за відмовою адресата від одержання.
Свідку Пліхтя (Пліхтян) І.П. судові повістки не вручено в зв"зку з відсутністю по місцю проживання.
Окрім того, згідно постанови суду від 29.12.2018 зобов'язано начальника Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області забезпечити у судове засідання, призначене на 21 січня 2019 року на 11 год. інспектора поліції Косівського ВП ГУНП Луканюк Ф.В., який складав протокол та свідків Пліхтя (Пліхтян) І.П., Леонова В.Т.
Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, вказана копія постанови суду отримана посадовою особою відділу поліції 04 січня 2019 року.
В зв"язку з невиконанням вказаної постанови 21.01.2019 направлено нагадування щодо виконання вказаної постанови, де зазначено про дату та час наступного судового засідання ( 07.02.2019), яке також отримано працівником поліції 24.01.2019.
Проте, постанова суду залишена без виконання і станом на 07.02.2019 свідки, зазначені в протоколі та працівник поліції, який склав протокол, до суду не зявилися для дачі пояснень.
Таким чином, твердження ОСОБА_1 про відсутність свідків не спростоване.
Дані обставини позбавляють суд можливості встановити факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп"яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров"я.
Згідно з п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
В той час, сукупність доказів по справі про адміністративне правопорушення спростовують, що ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу та виявлення ознак алкогольного сп"яніння на пропозицію працівника поліції відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп"яніння в закладі охорони здоров'я.
Отже, в порушення вимог вищевказаних Інструкцій працівник поліції належним чином не зафіксував в протоколі про адміністративне правопорушення факт відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків, що в подальшому дало б підставу проводити такий огляд в найближчому закладі охорони здоров"я та не доставив водія до закладу охорони здоров'я, який міститься у переліку закладів охорони здоров"я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженим управлінням охорони здоровя місцевої державної адміністрації.
Статтею 265-1 КУпАП передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, працівник уповноваженого підрозділу тимчасово вилучає посвідчення водія до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення, але не більше ніж на три місяці з моменту такого вилучення, і видає тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами. Про тимчасове вилучення посвідчення водія робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення.
Проте в порушенні зазначених вище вимог закону, відомостей щодо вилучення посвідчення водія матеріали адміністративної справи також не містять і про це не зазначено в протоколі.
І таким чином, твердження ОСОБА_1 про те, що після складання протоколу посвідчення водія не вилучалося, не спростоване.
Також відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.
Так, у відповідності до п.п. 2.5, 3.3 Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, нагрудною відеокамерою (відеореєстратором) забезпечується кожен працівник патрульної поліції, який заступає на зміну, в будь-якому випадку хоча б однією нагрудною камерою (відеореєстратором) забезпечується екіпаж. Нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись в режимі відео зйомки при будь-якому контакті з особами.
Проте, в матеріалах справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, в порушення вищевказаних вимог, відсутній відеозапис на підтвердження його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Частиною 2 ст. 251 КУпАП визначено, що обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Відповідно до Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. 3 ст. 62).
Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» є джерелом національного права.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься і в ст. 62 Конституції України.
Рішенням Конституційного суду України від 20.10.2011 року N 12-рп/2011 у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України, яке є обов'язковим до виконання на території України, встановлено, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу правопорушення.

Таким чином, вважаю, що по даній справі про адміністративне правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом факт відмови ОСОБА_1 пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому суд приходить до висновку, про відсутність в його діях події і складу даного адміністративного правопорушення, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП.

Оскільки провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, а судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення, то судовий збір слід віднести на рахунок держави.

На підставі наведеного та керуючись ч. 1ст. 130, ст. 247, 283, 284, КУпАП ,-

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Головенко О.С.