ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження: 33/818/114/19 Головуючий І інстанції -
Справа №645/6699/18 Бабкова Т.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач - Кружиліна О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Кружиліної О.А.

за участю секретаря - Ілюхіної К.А.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

23 жовтня 2018 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 241096 стосовно ОСОБА_3 за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Згідно з протоколом адміністративне правопорушення серії БР № 241096, 23 жовтня 2018 року о 22-45 годині, в м. Харкові, вул. Краснодарська, 171, водій ОСОБА_3 керувала транспортним засобом «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується висновком № 2164 лікаря нарколога КЗОЗ «ХОНД». Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» відмовилась в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_3 порушила вимоги пункту 2.9 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2018 року ОСОБА_3 визнано притягнуто до адміністративної відповідальності за частино 1 статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у розмірі 352,40 грн.

Не погодившись з постановою судді, захисник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження, постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2018 року скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частино 1 статті 130 КУпАП.

Пропущений строк на апеляційне оскарження обґрунтовує тим, що копія постанови не була вручена чи направлена ОСОБА_3 у встановленому законом порядку, оскільки в матеріалах справи відсутні докази такого направлення. Лише 02 січня 2018 року, після ознайомлення з матеріалами справи, йому стало відомо про факт винесення суддею оскаржуваної постанови.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що постанова суду незаконна, оскільки прийняття суддею з грубим порушенням права ОСОБА_3 на захист та порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, визначеному КУпАП, а тому зазначена постанова судді підлягає скасуванню.

Вважає, що ОСОБА_3 неналежно повідомили про дату, час і місце судового засідання, чим грубо порушили положення статті 268 КУпАП. Зазначає, що судовий розгляд відбувався без належного обов'язкового дослідження суддею суттєвих обставин справи і з повним ігноруванням змістовних суперечностей у доказах, наданих поліцією, які б мали б тлумачитись суддею виключно на користь ОСОБА_3

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, апеляційний суд приймає до уваги, що доводи клопотання про поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення не спростовуються матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_3, її захисника - ОСОБА_4 які апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статті 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 -279-4 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Так, пункт 2.5 ПДР України зобов'язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп'яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно з пунктом 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я).

Протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 241096 від 23 жовтня 2018 року, складений поліцейським саме за керування водієм ОСОБА_3 транспортним засобом «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 2164 від 23 жовтня 2018 року, складеного лікарем КЗОЗ «ОНД» водій ОСОБА_3 перебуває у стані алкогольного сп'яніння.

Притягаючи ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, суддя виходив з того, що в судовому засіданні встановлено, що вчинене ОСОБА_3 адміністративне правопорушення, яке передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, полягає у порушенні нею вимог пункту 2.9 «а» ПДР України, а саме - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Апеляційний суд погоджується з зазначеними висновками судді, оскільки при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів наявних в матеріалах справи повно і всебічно встановлено фактичні обставини правопорушення. Постанова судді відповідає вимогам статей 280, 283 КУпАП.

Доказів щодо спростування висновків судді про порушення стосовно ОСОБА_3 пункту 2.9 «а» ПДР України матеріали справи не містять, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині апеляційний суд не приймає.

Разом з цим, додана до апеляційної скарги копія акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 2164 від 23 жовтня 2018 року заслуговує на увагу та приймається апеляційним судом як за належний доказ.

Згідно з актом огляду на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_3, результат становив 0,3 проміле. Тестування на алкоголь проводилось з використанням спеціальних технічних засобів,

Відповідно до пункту 7 розділу ІІ Інструкції допустимий вміст алкоголю в крові не повинен перевищувати 0,2 проміле.

Згідно з положенням статті 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до частини 2 статті 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Виходячи з зазначених положень та приймаючи до уваги результат медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_3, апеляційний суд приходить до висновку, що порушення Правил дорожнього руху, яке допущене ОСОБА_3 хоча формально і містить ознаки складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП України, однак, виходячи з його фактичних обставин, а саме акту медичного огляду, показник якого становить 0,3 проміле (на 0,1 проміле перевищують допустимий показник), матеріали справи не містять відомостей, що ОСОБА_3 раніше притягалась до адміністративної відповідальності, а також те, що нею були вчиненні інші порушення вимог ПДР України, суворість стягнення в порівнянні з інкримінованим правопорушенням, а також, що за своїм характером та наслідками правопорушення не становить великої суспільної шкідливості, не завдало збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам, є малозначним, що дає підстави звільнити ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, у відповідності до статті 22 КУпАП, з закриттям провадження по справі.

Керуючись ст. ст. 22, 245, 266, 278, 280, 283, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику ОСОБА_3 - адвокату ОСОБА_4 пропущений строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП на підставі статті 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.А. Кружиліна