ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/813/19 Справа № 199/4015/19 Суддя у 1-й інстанції - Щербина-Почтовик І. В. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
П О С Т А Н ОВ А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2019 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 червня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 червня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. в дохід держави з позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 384 гр. 20 коп.

Згідно з оскаржуваною постановою, 06 травня 2019 року о 21:32 годині в м.Дніпрі по вул. Каруни 69, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mazda 3 державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що з фактами викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення не згоден в повному обсязі, вину не визнає, та від огляду на стан сп`яніння не відмовлявся, а навпаки в присутності свідків наполягав на медичному огляді у медзакладі. Вказує, що працівники поліції не хотіли виконувати вимоги «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, та не надали йому сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки та не направили до медичного закладу охорони здоров`я. На думку апелянта, письмові пояснення свідків не відповідають критерію належності доказів, адже в них не зазначено з якими саме ознаками сп`яніння перебувала особа, не вказано від якого саме огляду відмовляється водій. Також зазначає, що в порушення вимог ст.265-1 КУпАП йому було повернуто його посвідчення водія. При цьому вказує, що підписував лише постанову ЕАВ №1129989 від 06 травня 2019 року зі штрафом 425 грн. і ніяких інших документів не підписував.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 153787 від 06 травня 2019 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Суд звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за наявності відповідного медичного висновку, а так само й за відмову від проходження огляду з метою його встановлення. При цьому, обставини самої відмови від проходження огляду повністю підтверджені поясненнями свідків та наявним у матеріалах справи відеозаписом подій 06 травня 2019 року.

Посилання ОСОБА_1 на порушення судом вимог ст. 266 КУпАП не заслуговують на увагу як такі, що не відповідають матеріалам справи.

Судом апеляційної інстанції об`єктивно встановлено, що ОСОБА_1 було роз`яснено порядок проходження огляду, запропоновано його пройти у два способи, шляхом застосування спеціального засобу або у медичному закладі, від чого він відмовився, що тягне за собою відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, поважність причин, які зумовили саме таку поведінку та перешкодили виконати законні вимоги працівників поліції, апелянт в своїй скарзі не навів.

З огляду на викладене, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст.30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, врахувавши, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 червня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко