№ 755/5986/19
№ 3/755/2881/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" червня 2019 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Метелешко О.В. розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , 03 квітня 2019 року о 15 годині 40 хвилин, керуючи автомобілем марки «Renault Megane», д/н НОМЕР_1 , у м. Києві по вул. Березняківській, 27, у бік вул. Дніпровська Набережна, бачив, що автомобіль «КІА», д/н НОМЕР_2 , виконуючи розворот, створив йому перешкоду, при цьому, не надав йому можливості завершити маневр та допустив зіткнення, що призвело до пошкодження автомобілів і порушення п. 2.3 б, п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що в протоколі про адміністративне правопорушення він особисто зазначив, що не вважає себе винним у ДТП і зі змістом даного протоколу не згодний. Він довго пояснював поліцейському, що у вчиненні ДТП винна водій автомобіля «КІА», оскільки вона не надала йому перевагу в зустрічному русі, при виконанні маневру розвороту, чим порушила вимоги п. 10.4 ПДР. На відеореєстраторі, що знаходився у його автомобілі, на якому засвідчений момент ДТП, чітко видно, що він рухався у правій смузі по вул. Березняківській з невеликою швидкістю, аж раптом, зліва, у бік, його автомобіль вдарив автомобіль «КІА». Він показав відеозапис з моментом ДТП поліцейському та вимагав від нього складання протоколу на водія автомобіля «КІА», однак, поліцейський, ігноруючи даний відеозапис, вимоги ПДР України, КУпАП, склав протокол про адміністративне правопорушення на нього, проявивши таким чином, упереджене ставлення, оскільки, перед тим, як взяти пояснення у нього щодо обставин події, з поліцейським, за руку, привітався та поспілкувався чоловік водія автомобіля «КІА», який прибув на місце ДТП трохи раніше патрульної поліції. Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення поліцейський не зазначив про свідків події, хоча він під час ДТП перебував у салоні автомобіля з дружиною ОСОБА_2 і вони обоє наполягали на те, щоб її вказали у протоколі як свідка, проте, поліцейський проігнорував їх прохання. Пояснив, що правил ПДР України він не порушував, а навпаки, водій автомобіля «КІА» порушила вимоги п. 10.4 ПДР України, виконуючи розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку і вона повинна була надати дорогу транспортним засобам, які рухаються у зустрічному напрямку, однак, цього не зробила і почала рух вперед, убачивши, при цьому, що його автомобіль рухався справа, що призвело до зіткнення. Зокрема, ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що він побачив заздалегідь як здійснює розворот автомобіль «КІА», приблизно за 70-100 метрів. Швидкість його автомобіля була 50 км/год., а коли він побачив автомобіль «КІА», то трохи зменшив її десь до 35-40 км/год., при цьому, екстреного гальмування з його боку не було. Потім, побачивши, що його смуга вільна, так як водій автомобіля «КІА» почав здавати назад, тому поїхав далі, однак, відчув удар у свій автомобіль.

Захисник ОСОБА_1 . - адвокат Степанченко А.В. у судовому засіданні пояснив, що у даній ДТП вбачається вина водія автомобіля «КІА», оскільки вона порушила п. 10.4 ПДР України, у зв`язку з чим, просив закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

У судове засідання водій автомобіля «КІА» - ОСОБА_3 не з`явилася, однак, з`явився її представник - адвокат Савенко Р.В., який пояснив, що відповідно до пункту 10.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху» від 10 жовтня 2001 року № 1306, перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот. Маючи необхідність здійснити розворот, як того вимагає пункт 10.4 ПДР, з крайнього лівого положення на проїзній частині, увімкнувши світловий покажчик повороту, пропустивши всі автомобілі, що рухалися у зустрічному напрямку, ОСОБА_3 почала здійснювати розворот. При цьому, на початку маневру ОСОБА_3 , автомобіль ОСОБА_1 знаходився взагалі поза межами видимості. У ході виконання розвороту технічні можливості автомобіля «КІА», а саме недостатній виворіт керма, не дозволили здійснити розворот без реверсивного руху автомобіля. Тому, за для продовження і завершення маневру, ОСОБА_3 змушена була здати назад. У цей момент, з правого боку, у напрямку руху транспорту по смузі, відбулося зіткнення транспортних засобів. У зв`язку з цим, було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №163506 від 03.04.2019 року. Таким чином, ОСОБА_1 було порушено вимоги п. 2.3 та п. 12.3 ПДР України. Зокрема, зазначив, що водій ОСОБА_1 не надав водію ОСОБА_3 саме завершити маневр, адже вона завчасно виконала вимоги п. 10.4 ПДР України.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду пояснила, що вона була свідком ДТП. Вона рухалася зі своїм чоловіком ОСОБА_1 на автомобілі «Renault Megane». Її чоловік знаходився за кермом, а вона - на передньому пасажирському кріслі. Вони рухалися у крайній правій смузі руху, де побачили автомобіль «КІА», який здійснював маневр розвороту. Її чоловік зменшив швидкість та побачив, що автомобіль «КІА» почав рух назад і він поїхав далі, однак, даний автомобіль чомусь почав рух вперед і відбулося зіткнення. Коли приїхали працівники поліції, то почали їх допитувати. Поліцейський повідомив, що вони будуть складати схему місця ДТП та робити заміри.

Зокрема, у судове засідання було викликано інспектора патрульної поліції УПП в м. Києві, однак, останній до суду не з`явився.

Крім того, ОСОБА_1 було надано відеозапис з відеореєстратора його автомобіля «Renault Megane», д/н НОМЕР_1 , який було переглянуто у судовому засіданні.

Дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника ОСОБА_4, представника ОСОБА_3 - адвоката Савенка Р.В., свідка ОСОБА_2 , відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Як роз`яснено в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 163506;

- схемою місця ДТП, яку ОСОБА_1 підписав, не вказавши будь-яких зауважень до неї;

- поясненнями ОСОБА_1 про те, що він заздалегідь побачив як здійснює маневр розвороту автомобіль «КІА», приблизно за 70-100 метрів, швидкість його автомобіля була 50 км/год., а коли він побачив автомобіль «КІА», то трохи зменшив її десь до 35-40 км/год., при цьому, екстреного гальмування з його боку не було;

- поясненнями представника ОСОБА_3 - адвоката Савенка Р.В., в яких він пояснив, що остання повністю дотрималася вимог п. 10.4 ПДР України, а саме: з крайнього лівого положення на проїзній частині, увімкнувши світловий покажчик повороту, пропустивши всі автомобілі, що рухалися у зустрічному напрямку, почала здійснювати маневр розвороту. При цьому, на початку маневру ОСОБА_3 , автомобіль ОСОБА_1 знаходився взагалі поза межами видимості. У ході виконання розвороту технічні можливості автомобіля «КІА», а саме недостатній виворіт керма, не дозволили здійснити розворот без реверсивного руху автомобіля. Тому, за для продовження і завершення маневру, ОСОБА_3 змушена була здати назад. У цей момент, з правого боку, у напрямку руху транспорту по смузі, відбулося зіткнення транспортних засобів;

- поясненнями свідка ОСОБА_2 , а саме те, що вона підтвердила факт здійснення маневру розвороту автомобіля «КІА».

Зокрема, у судовому засіданні за участі учасників провадження було переглянуто відеозапис з відеореєстратора автомобіля «Renault Megane», д/н НОМЕР_1 , з якого вбачається, що ОСОБА_1 заздалегідь бачив, що автомобіль «КІА» здійснює маневр розвороту, однак, не надав йому завершити такий маневр, хоча даний автомобіль частково знаходився на тій смузі, на якій він їхав, поїхавши, при цьому, далі, внаслідок чого відбулося зіткнення.

За таких обставин, враховуючи характер вчиненого правопорушення, вважаю, що ОСОБА_1 було порушено п. 12.3 ПДР України - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди та п. 2.3 б - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі і тому, на останнього слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 40-1, 124, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір»,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 (триста п`ятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя: