Справа № 617/1125/19
Провадження № 3/617/329/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 року Вовчанський районний суд Харківської області у складі судді

Глоби М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Вовчанська Харківської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Головного управління держпраці у Харківській області про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, працюючого директором Об`єднання громадян «Вовчанський спортивно-технічний клуб Харківської області товариства сприяння обороні України», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , будучи посадовою особою, працюючи директором Об`єднання громадян «Вовчанський спортивно-технічний клуб Харківської області товариства сприяння обороні України», яке знаходиться за юридичною адресою: Харківська область, м. Вовчанськ, вул. Новоселівська, буд. 25, допустив порушення законодавства про працю, а саме: було порушено ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, в день звільнення не проводиться. При проведенні перевірки питання розрахунку з працівниками при звільненні було встановлено, що головного бухгалтера ОСОБА_2 було звільнено з 28 лютого 2019 року за згодою сторін на підставі наказу № 5 від 28 лютого 2019 року. Відповідно до довідки вих. № 9 від 28 лютого 2019 року, що підписана директором Вовчанського СТК ХО ТСОУ заборгованість по заробітній платі перед ОСОБА_2 складає загалом 16 553 грн. 61 коп. Проте, в порушення вимог ч. 1 ст. 116 КЗпП України виплата всіх сум, що належать ОСОБА_2 в день звільнення проведено не було. Також, головного бухгалтера ОСОБА_2 було звільнено 28 лютого 2019 року ( наказ від 28 лютого 2019 року за № 5). Всі належні звільненому працівнику ОСОБА_2 суми заробітної плати при звільненні у день звільнення виплачено не було. Встановлено, що належні колишньому працівнику ОСОБА_2 суми виплачувались частинами, а саме: на суму 2486 грн. 85 коп. відповідно до виписки по банківському рахунку НОМЕР_2 ( дата операції перерахування коштів 01 березня 2019 року); на суму 3602 грн. 26 коп. відповідно до виписки по банківському рахунку НОМЕР_2 ( дата операції 15 березня 2019 року); на суму 4193 грн. 84 коп. відповідно до платіжної відомості № 3 від 11 квітня 2019 року; на суму 5642 грн. 66 коп. відповідно до платіжної відомості № 1 від 16 травня 2019 року. Відповідно до наданих у ході інспекційної відвідування документів та пояснень спір про розмір сум належних працівнику при звільненні між адміністрацією підприємства та ОСОБА_2 відсутній. Проте в порушення ст. 117 КЗпП України, у ході інспекційного відвідування не було надано документів щодо виплати ОСОБА_2 середнього заробітку за весь час затримки розрахунку із нею.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 надав клопотання про закриття провадження по справі за ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 20-01-4403/0001 від 26 червня 2019 року, ОСОБА_1 , будучи посадовою особою, працюючи директором Об`єднання громадян «Вовчанський спортивно-технічний клуб Харківської області товариства сприяння обороні України», яке знаходиться за юридичною адресою: Харківська область, м. Вовчанськ, вул. Новоселівська, буд. 25, допустив порушення законодавства про працю, а саме: було порушено ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, в день звільнення не проводиться. При проведенні перевірки питання розрахунку з працівниками при звільненні було встановлено, що головного бухгалтера ОСОБА_2 було звільнено з 28 лютого 2019 року за згодою сторін на підставі наказу № 5 від 28 лютого 2019 року. Відповідно до довідки вих. № 9 від 28 лютого 2019 року, що підписана директором Вовчанського СТК ХО ТСОУ заборгованість по заробітній платі перед ОСОБА_2 складає загалом 16 553 грн. 61 коп. Проте, в порушення вимог ч. 1 ст. 116 КЗпП України виплата всіх сум, що належать ОСОБА_2 в день звільнення проведено не було. Також, головного бухгалтера ОСОБА_2 було звільнено 28 лютого 2019 року ( наказ від 28 лютого 2019 року за № 5). Всі належні звільненому працівнику ОСОБА_2 суми заробітної плати при звільненні у день звільнення виплачено не було. Встановлено, що належні колишньому працівнику ОСОБА_2 суми виплачувались частинами, а саме: на суму 2486 грн. 85 коп. відповідно до виписки по банківському рахунку НОМЕР_2 ( дата операції перерахування коштів 01 березня 2019 року); на суму 3602 грн. 26 коп. відповідно до виписки по банківському рахунку НОМЕР_2 ( дата операції 15 березня 2019 року); на суму 4193 грн. 84 коп. відповідно до платіжної відомості № 3 від 11 квітня 2019 року; на суму 5642 грн. 66 коп. відповідно до платіжної відомості № 1 від 16 травня 2019 року. Відповідно до наданих у ході інспекційної відвідування документів та пояснень спір про розмір сум належних працівнику при звільненні між адміністрацією підприємства та ОСОБА_2 відсутній. Проте в порушення ст. 117 КЗпП України, у ході інспекційного відвідування не було надано документів щодо виплати ОСОБА_2 середнього заробітку за весь час затримки розрахунку із нею.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення «Авшар проти Туреччини»), суд враховує наявність узгоджених між собою, належних та допустимих доказів, які вказують на наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушень, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з дня його виявлення. У разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини (п. 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України», заява № 21722/11) закріплення строків давності слугує задля забезпечення юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від незаявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить визначення терміну триваючого правопорушення. В той же час, від правильного визначення моменту, коли правопорушення вважається вчиненим та виявленим залежить можливість притягнення до адміністративної відповідальності.

Триваючим адміністративними проступками є проступки, пов`язані з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), які припиняються або виконанням регламентованих обов`язків, або притягненням винної особи до відповідальності. Дуже часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності».

Така ж сама правова позиція викладена у постанові Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24 червня 1988 року зі змінами станом на 25 травня 1998 року у п. 6 якої роз`яснено, що при перевірці додержання органом (посадовою особою) встановленого ст. 38 КУпАП строку застосування адміністративного стягнення судам слід мати на увазі, що при правопорушеннях, які тривають (самоправне зайняття жилого приміщення - ст. 151 КУпАП, порушення або невиконання встановлених правил пожежної безпеки - ст. 175 КУпАП, невиконання обов`язків по вихованню і навчанню дітей - ст. 184 КУпАП та ін.), зазначений строк обчислюється з дня виявлення правопорушення.

Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

При цьому, невиплата працівнику всіх коштів у день звільнення не є триваючим правопорушенням, оскільки така виплата визначається конкретною датою днем звільнення, а тому правопорушення відбувається в цю конкретну дату.

В даному випадку ОСОБА_2 була звільнена із посади головного бухгалтера Вовчанського СТК ХО ТСОУ 28 лютого 2019 року. Тобто, саме цього дня їй мали виплатити всі належні звільненому працівнику суми заробітної плати при звільненні. Отже, днем вчинення правопорушення є наступний за останнім днем граничного терміну виплати суми заробітної плати при звільненні, а саме 01 березня 2019 року. Відповідно, на час розгляду справи у суді першої інстанції закінчився строк накладення адміністративного стягнення.

Згідно з вимогами п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків передбачених у статті 38 КУпАП.

Виключення провадження у справах про адміністративне правопорушення за спливом строків ст. 38 КУпАП є формою вираження відмови держави від притягнення особи до адміністративної відповідальності, а метою останньої є доведення вини. Отже, поєднання закриття справи із одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями. Дана норма є імперативною і не передбачає обов`язку суду визначати питання вини особи за межами строку, передбаченого статтею 38 цього Кодексу.

Прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року.

Тобто, суд позбавлений процесуальної можливості досліджувати докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_1 , а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 38, 130, 247, 276, 279, 283-285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, закрити, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, через Вовчанський районний суд Харківської області.

Суддя -