Справа № 163/1420/19 Провадження №33/802/674/19 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія:ст. 471 МК України Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2019 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю представника митного органу Пікалюка М.С., розглянувши апеляційну скаргу т.в.о. заступника начальника Волинської митниці ДФСУ Джиги Д.В. на постанову Любомльського районного суду від 26 липня 2019 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді провадження щодо ОСОБА_1 за ст.471 МК України закрито на підставі п.1 ст.247 КупАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Інспектором митниці складено протокол про те, що ОСОБА_2 слідуючи 27.06.2019 з Республіки Білорусь в Україну через митний пост "Доманове" Волинської митниці ДФС автомобілем "Деу Ланос", н.з. НОМЕР_1 , будучи відсутнім в Україні менше 24 годин, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю, переміщуючи понад неоподатковувану норму 69 банок засобу для чищення металу загальною вагою 41,4 кг та вартістю 2403,75 гривень.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції т.в.о. заступника начальника митниці в апеляційній скарзі вказує на те, що під час розгляду справи, суддя в порушення вимог ст.280 КУпАП, ст.489 МК України, не з`ясував всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення. Стверджує, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, оскільки він переміщував понад неоподатковану норму товар, який підлягав оподаткуванню митними платежами. Просить скасувати постанову суду першої інстанції як незаконну та необґрунтовану, визнати винним порушника у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України з накладенням відповідного стягнення.

Перевіривши доводи скарги, заслухавши представника митниці, який підтримав апеляцію з викладених у ній мотивів, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Стаття 489 Митного кодексу України передбачає, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суддя першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.471 МК України вказаної вимоги закону дотримав.

Факт переміщення ОСОБА_1 засобу для чищення металу в кількості 69 банок доведений матеріалами справи та по справі не оспорюється.

Однак, матеріали справи не містять належних і допустимих доказів вартості товару, яка вказана в протоколі.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_1 , останній придбав переміщуваний ним товар за 40 євро, що підтверджується також довідкою ФГ ОСОБА_3 (а.с.17).

Крім того, матеріали справи містять копію квитанції до прибуткового касового ордеру №259 від 15.05.2019 щодо вартості 25 банок товару, що згідно курсу НБУ становить 20,07 грн. за одну банку.

Таким чином, в суді першої інстанції належних, достатніх і допустимих доказів перевищення ОСОБА_1 неоподаткованої норми при ввезенні товарів не здобуто, не надано таких доказів і при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.368 МК України, для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів.

Тому, суддя першої інстанції, з чим погоджується і апеляційний суд, обґрунтовано вказав про залишення поза увагою уніфікованої митної квитанції від 27.06.2019, без номера, де вартість 69 банок засобу для чищення визначена в сумі 2403,75 грн. (а.с.15).

Частиною 1 статті 374 МК України визначено, що товари … сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами.

А тому суддя місцевого суду прийшов до правильного висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, з чим погоджується і апеляційний суд, у зв`язку із чим апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу т.в.о. заступника начальника Волинської митниці ДФСУ Джиги Д.В. залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду від 26 липня 2019 року, якою провадження щодо ОСОБА_1 за ст.471 МК України закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Волинського апеляційного суду О.М. Клок