ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/232/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2019 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Щасна Т.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисників Великоречаніна П.О., Горпиниченко Л.В., потерпілої ОСОБА_5, розглянувши адміністративні справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, ІПН: НОМЕР_1,

за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

3 грудня 2018 року о 08-30 годині ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Опель» д.н.з. НОМЕР_2 на вул. Срібнокільській, 22 в м. Києві в порушення п. 2.10 а), 10.9 ПДР України під час руху заднім ходом, не переконалася, що це буде безпечно, внаслідок чого допустила наїзд на припаркований автомобіль «Ніссан» д.н.з. НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортного засобу та будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди, залишила місце пригоди.

В суді ОСОБА_2 свою вину не визнала та показала, що ніякого зіткнення з автомобілем «Ніссан» не було, оскільки вона не відчувала ніякого удару, а тому і поїхала далі у справах.

Захисники Великоречанін П.О. та Горпиниченко Л.В. підтримали позицію ОСОБА_2 та вказали, що остання з протоколами не погоджується, оскільки будь якого зіткнення 03.12.2018 р. о 08-10 год. вона не здійснювала та не залишала місце пригоди. На її автомобілі відсутні механічні пошкодження. Захисник Великоречанін П.О. просив суд не приймати до уваги письмові показання свідка ОСОБА_6, які вона надала працівникам поліції 03.12.2018 р., та в яких вона вказала, що бачила який саме автомобіль здійснив наїзд на автомобіль «Ніссан», оскільки остання не була попереджена про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень. Крім цього, захисник вказав, що у нього викликає сумнів та обставина, що відповідно до протоколупро адміністративне правопорушення зіткнення сталося вранці о 08-30 год., а власник автомобіля виявив його лише о 15-00 год.

В судовому засіданні захисник Горпиниченко Л.В. заявила клопотання та просила суд призначити транспортну -трасологічну експертизу, на вирішення якої поставити питання чи відповідає характер пошкодження автомобіля «Опель» пошкодженням автомобіля «Ніссан», проведення якої доручити приватному експерту Семенченку П.О.

Судом відмовлено у задоволенні даного клопотання, оскільки сторона захисту не була позбавлена можливості за час перебування адміністративного матеріалу у провадженні суду звернутися до спеціаліста у галузі дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод і надати суду відповідний висновок. Заявлення зазначеного клопотання суд розцінює, як затягування розгляду справи з метою уникнення адміністративної відповідальності, так як було захисником заявлено через два місяці після надходження справи до суду.

В судовому засідання допитана потерпіло ОСОБА_5, яка показала, що 03.12.2018 р. приблизно о 08-00 год. ранку вона залишила свій автомобіль біля будинку №22 по вул. Срібнокільській, 22, а приблизно о 15-00 год. вийшла на вулицю та виявила пошкодження на правій передній дверці. Після чого, вона пішла до найближчих магазинів та будинків, щоб з'ясувати чи ніяка камера не зафіксувала момент пошкодження її автомобіля. Будь яких відеозаписів вона не знайшла, проте біля магазину стояла дівчина (ОСОБА_6), яка їй повідомила, що вранці вона пила каву біля магазину і бачила, як автомобіль «Опель» д.н.з. НОМЕР_2 вдарив автомобіль «Ніссан» і поїхав з місця пригоди. Після чого чоловік ОСОБА_5 викликав поліцейських, які зафіксували даний факт. Також, потерпіла вказала, що свідок ОСОБА_6 надала письмові пояснення і просить долучити до матеріалів справи.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисників Великоречанін П.О. та Горпиниченко Л.В., потерпілу ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до вимог п. 10.9 ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Відповідно до вимог п. 2.10. а) ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Як вбачається з протоколів про адміністративні правопорушення та встановлено судом, ОСОБА_2 під час руху заднім ходом здійснила наїзд на припаркований автомобіль «Ніссан» д.н.з. НОМЕР_2, після чого залишила місце пригоди, що підтверджується поясненнями потерпілої ОСОБА_5, письмовими поясненнями свідка ОСОБА_6, яка вказала, що особисто бачила, як автомобіль «Опель» д.н.з. НОМЕР_2 рухаючись заднім ходом вдарив припаркований автомобіль і поїхав у невідомому напрямку. Письмові пояснення свідка суд вважає правими, оскільки вона є особою, не зацікавленою у результаті розгляду справи і покладає їх в основу рішення.

Крім цього, сама ОСОБА_2 в протоколі про адміністративне правопорушення вказала, що з протоколом згідна.

Підстави, які б давали можливість суду вважати, що вказані докази, які є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи.

Доводи ОСОБА_2 та її захисників Великоречаніна П.О. і Горпиниченко Л.В, що зіткнення ОСОБА_2 не здійснювала зіткнення з автомобілем «Ніссан», суд вважає такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та повністю спростовується перевіреними судом доказами, а їх позицію розцінює як спосіб уникнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності.

Таким чином, судом об'єктивно встановлено, що ОСОБА_2 порушила п. 10.9, 2.10 а) ПДР України та приходить до висновку, що наслідки ДТП перебувають у безпосередньому причинному зв'язку із діями водія ОСОБА_2, що дає підстави для суду визнати її винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП.

При вирішенні питання накладення адміністративного стягнення суд враховує ч. 2 ст. 36 КУпАП, відповідно до якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Приймаючи до уваги характер вчинених правопорушень та особу правопорушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір в 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352,40 грн.

Керуючись ст. ст. 122-4, 124, 251, 252, 268, 283-285 КУпАП, ч.4 Закону України «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_2 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 340 (триста сорок) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352, 40 грн. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя