ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №641/2196/189 Суддя 1-ї інстанції: Маньковська О.О.
Провадження № 33/818/968/19
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.09.2019 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., з участю особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.07.2019 року у відношенні ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.07.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та застосовано у відношенні неї адміністративне стягнення у виді штрафу шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строк один рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 , 12 червня 2019 року о 02 годині 20 хвилин, керувала автомобілем Mercedes-Benz ML 270 СDI державний номер НОМЕР_1 , біля будинку 133-А по вулиці Ньютона в м. Харкові, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме - запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на предмет алкогольного сп`яніння з застосуванням приладу DRAGER Alcotest 6820 та в медичному закладі охорони здоров`я КЗОЗ «ХОНД», у встановленому законом порядку, відмовилась у присутності двох свідків.

Дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.130 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.07.2019 року щодо притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі апелянт вважає, що рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.07.2019 року на її думку постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права і підлягає скасуванню.

Вказує, що притягаючи її до адміністративної відповідальності суд не звернув увагу на те що в протоколі про адміністративне правопорушення окрім рапорту поліцейського немає доказів, що ОСОБА_1 керувала даним транспортним засобом, тому вона і відмовилась від проходження огляду на предмет алкогольного сп`яніння, оскільки не була водієм. Зазначає, що жодних відомостей щодо відеозапису який би підтверджував що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом протокол та постанова не містять.

Вважає, що суд не звернув увагу на те, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , яка підтримала вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Апеляційним судом не встановлено порушень суддею суду першої інстанції вимог вказаної правової норми.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечувала факт керування нею транспортним засобом, та пояснила що відмовилась пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу оскільки не довіряє його результатам, та від проходження огляду в медичному закладі, оскільки їй взагалі не було зрозуміло причину зупинки.

Пунктом п. 2.5 Правил дорожнього руху України, встановлено обов`язок водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Суд зауважує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння; а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Таким чином апелянт не спростувала обставини, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №180086 від 12.06.2019 року, та постанові, яка нею оскаржена, у зв`язку з чим, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо невідповідності дій ОСОБА_1 вимогам п. 2.5 Правил дорожнього руху, що підтверджується вказаним вище протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом інспектора поліції Шеремет Д.В., поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , наявним в матеріалах справи відеозаписі, та вважає, що вказаним доказам суддею суду першої інстанції було надано повну та належну оцінку, і прийнято законне та обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим підстав для скасування постанови за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Комінтернівського районного суду м.Харкова від 11.07.2019 року залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського апеляційного суду В.П. Цілюрик