Провадження № 33/824/226/19 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду РудніченкоО.М.

секретар Ганжа В.В.,

за участю:

потерпілого ОСОБА_3,

особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_4,

захисника МельникаФ.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3 на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2018 року, якою, відносно:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, тренера СДЮШОР «Зміна», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,-

закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП у зв'язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 05 липня 2018 року ОСОБА_4 о 23 год. 45 хв. керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Прирічній 19, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль НОМЕР_2. Внаслідок зіткнення обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим ОСОБА_4 порушив п.п. 2.3 (б), 13.1 ПДР України та скоїв правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 190136 від 22.08.2018, 05 липня 2018 року ОСОБА_4 о 23год. 45 хв. керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Прирічній 19, будучи причетним до ДТП, місце події залишив, чим порушив п. 2.10 ПДР України.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2018 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП закрито у зв'язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, потерпілий ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Оболонського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2018 року та прийняти нову постанову, якою притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 визнавши його винним у скоєнні правопорушення за ознаками ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд в порушення вимог ст. 289 КУпАП ОСОБА_3, як потерпілу особу, якій завдано значну моральну та матеріальну шкоду, на розгляд цієї справи не викликав, ніяких судових повідомлень та повісток від суду він не отримував, тим самим суд порушив його процесуальні та конституційні права передбачені законом.

Окрім того, як вбачається із постанови, суд розглянув справу взагалі без учасників цієї ДТП, обмежившись лише поясненнями адвоката правопорушника ОСОБА_4, який просив також справу слухання відкласти у зв'язку з відрядженням ОСОБА_4 Свідків у судовому засіданні також не допитано.

Однак, суд першої інстанції без з'ясування всіх обставин справи, в порушення вимог закону, який зобов'язує суд всебічно і об'єктивно розглянути справу по суті, також у відсутності правопорушника, не встановлюючи винність особи - справу провадженням закрив у зв'язку зі спливом строку на притягнення до адміністративної відповідальності на підставі ст.ст.38, 247 КУпАП.

Апелянт зазначає, що не вдаючись в обговорення правомірності суду про закриття справи у зв'язку зі спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 вважає, що вирішуючи питання про закриття справи по вищезазначеним підставам суд першої інстанції повинен був встановити, як це вимагає закон, чи винна особа у вчиненні правопорушення, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для справи. Суд не дотримався всіх цих вимог, пославшись на висновок Науково-консультативної ради при ВАСУ, який не являється нормативно-правовим актом.

В свою чергу ОСОБА_4 подав заперечення на апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3 в яких зазначає, що постанова Оболонського районного суду м. Києва від 25.10.2018 є законною та обґрунтованою, постановленою відповідно до вимог закону, просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_3 без задоволення, а постанову Оболонського районного суду м. Києва від 25.10.2018 без змін.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення потерпілого ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити,

пояснення ОСОБА_4, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити постанову суду першої інстанції без змін,

пояснення захисника Мельника Ф.В., який також заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити постанову суду першої інстанції без змін,

пояснення свідка ОСОБА_6,

перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАПзавданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

В силу ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, з огляду на положення ст.ст. 251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Однак, суддею першої інстанції при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення передбачене ст.ст. 122-4, 124 КУпАП відносно ОСОБА_4 вимоги зазначених норм закону не дотримався, що призвело до прийняття помилкового рішення.

Посилання суду першої інстанції на науково-консультативний висновок НКР при ВАСУ, а саме, що під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, вина особи не встановлюється, на думку апеляційного суду є хибними, оскільки даний висновок зроблений для справ, які підсудні адміністративним судам України, адміністративні справи про притягнення винної особи до адміністративної відповідальності в результаті порушення ПДР не розглядають, дані категорії справ за собою, як правило, не несуть відповідальності про відшкодування матеріальних збитків.

Апеляційний суд зазначає, що закриття провадження по справі на підставі п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підлягає під ознаками адміністративного правопорушення, оскільки для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі у зв`язку зі спливом цього строку необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, тому у суду не було законних повноважень закривати провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення передбачених ст. 38 КУпАП, без встановлення факту вини у вчиненні адміністративного правопорушення, крім того ст. 38 КУпАП передбачені не строки розгляду справи про адміністративне правопорушення, а строки накладення адміністративного стягнення.

Закриття справи у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи в суді строку накладення адміністративного стягнення передбачає встановлення винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, водій ОСОБА_4 05 липня 2018 року о 23 год. 45 хв. , керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Прирічній 19, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль НОМЕР_2. Внаслідок зіткнення обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим ОСОБА_4 порушив п.п. 2.3 (б), 13.1 ПДР України та скоїв правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Окрім того, 05 липня 2018 року ОСОБА_4 о 23год. 45 хв. керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Прирічній 19, будучи причетним до ДТП, місце події залишив, чим порушив п. 2.10 ПДР України.

Вина ОСОБА_4 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 190137 від 22.08.2018 (а.с. 1), протоколом про адміністративне правопорушення серії БД 190136 від 22.08.2018 (а.с. 2), схемою місця ДТП (а.с. 3), поясненнями потерпілого ОСОБА_3 (а.с. 5), поясненнями свідка ОСОБА_6

Під час розгляду апеляційної скарги було допитано свідка ОСОБА_6, який підтвердив обставини події, викладені у пояснення потерпілого ОСОБА_3, а саме, що 05 липня 2018 року близько 24 години, автомобіль «Рено-меган» в м. Києві по вул. Прирічній 19 скоїв зіткнення з припаркованим автомобілем «Деу-нексія». Після чого пасажирка «Рено-меган», яка сиділа на передньому пасажирському сидінні, вийшла з автомобіля, подивилась на пошкодження свого автомобіля та автомобіля «Деу-нексія», в подальшому автомобіл «Рено меган» покинув місце події у напрямку сусіднього двору.

Дані свідчення повністю узгоджуються з поясненнями учасника ДТП ОСОБА_3 та іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи ОСОБА_4 про те, що він не перебував за кермом автомобіля «Рено меган», а сидів на пасажирському сидінні, оскільки вжив алкогольні напої, та найняв водія-драйвера, який довіз його до будинку, та збіг, на думку апеляційного суду є необґрунтованими. Не визнання вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративних правопорушень, апеляційний суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за їх вчинення. Крім того, потерпілий ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції пояснив, що коли він підійшов до ОСОБА_4 в день події, останній не заперечував своєї причетності до ДТП та просив не викликати поліцію, зазначав, що відшкодує всі завдані збитки. І лише після того, як ОСОБА_3, настояв на виклику поліції і коли працівники поліції приїхали, ОСОБА_4 заперечував свою причетність до ДТП. Дані показання в суді апеляційної інстанції підтвердив і свідок ОСОБА_6

Наведені докази дають підстави вважати, що зіткнення автомобіля НОМЕР_1 з автомобілем НОМЕР_2 сталось внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 вимог ПДР, що призвело до пошкодження транспортних засобів, після чого останній залишив місце пригоди.

В зв'язку із викладеним апеляційний суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

Згідно ч.2 ст.38 КУпАП стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а оскільки правопорушення було вчинено 05.07.2018 р. і на момент розгляду справи, строк притягнення до адміністративної відповідальності сплинув, то провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі наведеного апеляційний суд приходить до висновку, що постанова Оболонського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_4 постановлена з істотним порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою необхідно ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2018 року, якою закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП - скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 - закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Рудніченко