Святошинський районний суд міста Києва
пр. № 3/759/43/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2019 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Жмудь Вікторія Олексіївна, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, українця, громадянина України, номер картки фізичної особи - платника податків НОМЕР_1, який здобув неповну вищу освіту, розлучений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 1222 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 02.11.2018 о 00 год. 10 хв., керуючи автомобілем «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_2, який належить на праві власності ПП «ПМ-20», та рухаючись по просп. Перемоги, 115 у м. Києві, не виконав вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою гучномовця та увімкненого проблискового маячка червоного-синього кольору. ОСОБА_2 був зупинений шляхом переслідування на патрульному автомобілі «Mitsubishi», номерний знак 4562, на вул. В.Стуса, 35 в м. Києві (шляхом штучного затвору).

Крім того, ОСОБА_2 в цей же день, час та місці керував автомобілем «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_2, який належить на праві власності ПП «ПМ-20», та рухався по просп. Перемоги, 115 в м. Києві з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в встановленому законом порядку ОСОБА_2 відмовився у присутності двох свідків.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.4 та 2.5 Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні 28.12.2018 ОСОБА_2 свою вину не визнав та відмовився надавати пояснення.

У судове засідання, призначене на 08 год. 00 хв. 01.02.2019 ОСОБА_2 не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Жодних клопотань на адресу суду не надходило.

За таких обставин, суддя вважає за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_2

У судовому засіданні 01.02.2019 свідок ОСОБА_3 пояснив, що 02.11.2018 приблизно о 00 год. 10 хв. він повертався разом з товаришем додому та став свідком як працівники поліції зупинили водія автомобіля«Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_2. Було темно, водій автомобіля «Mercedes-Benz» зачинився в автомобілі та пересів на переднє пасажирське сидіння. Працівники поліції неодноразово просили ОСОБА_2 вийти з автомобіля та попереджали його про адміністративну відповідальність. У його присутності працівники поліції склали протоколи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ст. 1222 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, який він підписав.

У судовому засіданні інспектор роти № 4 батальйону № 2 полку № 1 УПП у м. Києві ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_4 пояснив, що вони рухалися по пр. Перемоги, 115 у м. Києві, коли у їх автомобіль мало не в'їхав автомобіль «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_2. На їх вимогу, подану за допомогою звукового сигналу та гучномовця, водій автомобіля не зупинився та продовжив рух. Даний автомобіль був зупинений біля парковки, що по вул. Василя Стуса, 35 у м. Києві. Їх вимогу вийти з автомобіля та надати документи водій проігнорував, заблокував двері свого автомобіля та пересів на переднє пасажирське сидіння. Вони неодноразово зверталися до ОСОБА_2, щоб останній вийшов з автомобіля та попереджали його про адміністративну відповідальність. В подальшому було прийнято рішення скласти протоколи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_2 Після того як протоколи були складені, вони були оголошені ОСОБА_2 у присутності свідків. Особу ОСОБА_2 було встановлено за допомогою ІІПС «Армор».

У судовому засіданні інспектор роти № 4 батальйону № 2 полку № 1 УПП у м. Києві ДПП поліції ОСОБА_5 надав пояснення аналогічні поясненням свідка ОСОБА_4

У судове засідання свідок ОСОБА_6 не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи судовою повісткою.

Заслухавши пояснення свідка ОСОБА_3, інспекторів роти № 4 батальйону № 2 полку № 1 УПП у м. Києві ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 та рядового поліції ОСОБА_5, ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме:

- протоколи про адміністративні правопорушення серії БД № 198578 та серії БД № 103320 від 02.11.2018, які складені стосовно ОСОБА_2;

- письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_6 від 02.11.2018,

- рапорт інспектора роти № 4 батальйону № 2 полку № 1 УПП рядового поліції ОСОБА_5 від 02.11.2018;

- копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 729315 від 02.11.2018 стосовно ОСОБА_2;

- диск DVD-R, який містить відеозаписи із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) співробітників УПП у м. Києві, суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 1222 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до положень п. 2.4 Правил дорожнього руху України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1.

А положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 вказаних Правил Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_2 02.11.2018 не зупинився на законну вимогу працівників поліції про зупинку, що підтверджуються поясненнями працівників поліції та відеозаписами з реєстратора, який встановлений у патрульному автомобілі. ОСОБА_2 зупинився перед шлагбаумом при в'їзді на парковку.

В подальшому, як вбачається з відеозаписів із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) співробітників УПП, ОСОБА_2 заблокував автомобіль, а сам пересів на переднє пасажирське сидіння. При цьому, ніхто з осіб автомобіля не виходив і інших осіб у автомобілі не було.

На неодноразову вимогу працівників поліції вийти з автомобіля та надати документи, ОСОБА_2 не реагував та продовжував знаходитись у автомобілі.

ОСОБА_2 неодноразово працівники поліції повідомляли про те, що стосовно нього будуть складені протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 1222 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак, він також жодним чином не відреагував.

Відтак, працівники поліції зупинили двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_6 та в їх присутності було ще раз запропоновано ОСОБА_2 пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, на що останній не відреагував, тобто його дії розцінюються як відмова від проходження огляду.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_2 у судовому засіданні 28.12.2018 відмовився від надання пояснень, його винуватість у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 1222 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, які є умисними, грубими та суспільно небезпечними, в повному обсязі підтверджується доказами, які у сукупності не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення, поясненнями свідка ОСОБА_3 та працівників поліції, які є послідовними та логічними, а також відеозаписами із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) співробітників УПП. Відтак, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладання на нього адміністративних стягнень у межах, установлених у санкціях ст. 1222 та ч. 1 ст. 130 КУпАП із застосуванням положень ст. 36 КУпАП, а саме: у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Накладення такого стягнення на ОСОБА_2 відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Положеннями ст. 401 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_2 не відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З огляду на вище викладене та керуючись ст. 9, 23, 33, 36, 401, 1222, ч. 1 ст. 130, ст. 245, 251, 252, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 1222 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративні стягнення за:

- ст. 1222 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців;

- ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн 00 к. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Згідно зі ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_2 остаточне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн 00 к. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 (триста вісімдесят чотири) грн 20 к.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Святошинського

районного суду міста Києва В.О. Жмудь