Справа № 720/2225/18
Провадження 3/720/6/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Ляху Г.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в АДРЕСА_1, за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності у зв'язку із тим, що 12 грудня 2018 року о 00 годині 38 хвилин в с. Припруття Новоселицького району Чернівецької області керував автомобілем марки «Опель-Астра» держномер польської реєстрації НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України.

Його дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що 12 грудня 2018 року керував автомобілем в тверезому стані, оскільки того дня алкогольні напої не вживав, а вжив стакан вина днем раніше, тобто 10 грудня 2018 року, про що повідомив працівнику поліції. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння на місці зупинки не відмовлявся, про що наголосив працівникам поліції, які відмовилися від його огляду на стан сп'яніння на місці зупинки автомобіля та безпідставно запропонували поїхати в лікарню. В лікарні сказали, що все нормально. Працівники поліції посвідчення водія не відібрали, віддали автомобіль та він поїхав далі. Оскільки алкогольні напої не вживав, просив провадження у справі закрити.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження по справі слід закрити у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП з наступних підстав.

Так, згідно положень ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Під час розгляду справ про адміністративне правопорушення надається оцінка саме обставинам, які були викладені в протоколі.

За змістом ст.ст. 251, 280 КУпАП доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення належними та допустимими доказами підлягає подія щодо вчинення адміністративного правопорушення, вина особи у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності на інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 130 ч.1 КУпАП відповідальність особи настає у разі керування особою транспортним засобом в стані алкогольного (наркотичного) сп'яніння або відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного (наркотичного) сп'яніння, а згідно ст. 9 КУпАП обов'язковою умовою скоєння адміністративного правопорушення є наявність вини з боку порушника.

Таким чином, допустимими та належними доказами у справі має бути підтверджено як факт керування особою транспортним засобом, так і перебування її в стані алкогольного сп'яніння або відмова від проходження медичного огляду на стан сп'яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 010938 від 12 грудня 2018 року відносно ОСОБА_1 був складений у зв'язку із тим, що він керував автомобілем в стані сп'яніння.

До протоколу додано висновок КМУ «Новоселицька ЦРЛ» № 253 від 12 грудня 2018 року про те, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп'яніння.

Однак, вищенаведені докази вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП не можна вважати достатніми та допустимими виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного сп'яніння та проведення огляду водіїв на стан такого сп'яніння визначений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС,МОЗ України від 09.11.2015року за №1452/735(надалі - Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженим Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 року(далі-Порядком).

Відповідно до вимог ч.2 ст.266 КУпАП, п.п.1-7 розділу 2 Інструкції, п.п. 3-4 Порядку огляд водія на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським із використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків.

При цьому, ч.3 ст.266 КУпАП України, п.7 розділу 1 Інструкції, п.6 Порядку передбачено, що у разі незгоди водія з результатами огляду, проведеного поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв, які мають бути оглянуті у закладі охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Опитаний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не визнав та пояснив суду, що проходити медичний огляд він не відмовлявся та одразу погодився проїхати до медичної установи для проведення такого огляду. Працівники поліції не пропонували пройти на місті медичний огляд за допомогою алкотестеру, а одразу стали наполягати на проведенні такого в медичному закладі.

Пояснення ОСОБА_1 повністю узгоджуються та підтверджуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Із дослідженого протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається доказів проведення чи пропозиції проведення працівником поліції огляду водія на місці за допомогою спеціальних технічних засобів за участю свідків, що є обов'язковою й необхідною дією з боку працівника поліції, відповідно до положень ч.2 ст.266 КУпАП та пункту 6 розділу II Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Будь-яких інших даних про відмову водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів матеріали справи не містять.

За запит суду працівниками поліції відеозапис оформлення протоколу про адміністративне правопорушення та проходження медичного огляду не надано.

Крім того, сумніви викликає наявний у справі висновок КМУ «Новоселицька ЦРЛ» № 253 від 12 грудня 2018 року. Так, відповідно до відомостей, викладених у витребуваному судом акті огляду ОСОБА_1 № 253 від 12 грудня 2018 року, останній не мав зовнішніх ознак сп'яніння, орієнтувався у місцевості, мав мовну здатність, нормальний артеріальний тиск, звичайну міміку та рухову здатність, відсутній запах алкоголю з рота. В акті зазначено позитивний акт обстеження використаних технічних засобів для визначення вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі, проте в порушення розділу IІI Інструкції в акті медичного огляду не зазначено скільки промілів показав засіб «Драгер». Також відсутні відомості про останнє вживання алкоголю зі слів ОСОБА_1 та повторне його обстеження не проводилось.

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

За наведених обставин, ані протокол про адміністративне правопорушення, ні висновок щодо результатів медичного огляду від 12 грудня 2018 року, зважаючи на вказані порушення, не можуть бути визнані допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП та п. 1 розділу ХІ Інструкції, затвердженої наказом МВС від 07 листопада 2015 року № 1395, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

В той же час, посвідчення водія ОСОБА_1 було залишено та він не був відсторонений поліцейським від керування транспортним засобом, який йому був повернутий, що свідчить про те, що підозра поліцейського у тому, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння була необґрунтованою.

Рішенням Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, яке є обов'язковим до виконання на території України, передбачено, що фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумніві щодо доведеності вини обвинуваченого.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

Оскільки наявність чи відсутність стану сп'яніння у водія встановлюється лише на підставі огляду, проведеного у відповідності до вимог закону, а огляд ОСОБА_1 на стан сп'яніння визнаний недійсним, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, поза розумним сумнівом не доведена.

Приймаючи до уваги, що сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 слід тлумачити на його користь, із урахуванням порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та проходженні медичного огляду, вважаю, що викладені у протоколі обставини не знайшло свого підтвердження, а тому його вина у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП не доведена, у зв'язку із чим провадження по справі слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 9, 130 ч.1, 247 п.1, 266, 284 ч. 1 п. 3 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення через Новоселицький районний суд до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя: