Справа № 697/1498/19
Провадження № 3/697/581/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2019 року Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Русаков Г.С., розглянувши матеріали адміністративних справ, які надійшли з Канівського відділу поліції Золотоніського відділу Головного управління Національної поліції в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , місце роботи не повідомив,-

- за ч.1 ст.130, ч.6 ст.130, ст.184 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 353126 від 15.06.2019 ОСОБА_1 15.06.2019 о 18 год. 30 хв. на р.Дніпро, в адміністративних межах Келебердянської сільської ради керував моторним судном «Казанка» з увімкненим двигуном МОН 5555 в стані алкогольного сп`яніння, а саме явними ознаками: запах алкоголю з рота, почервоніння очей, огляд проводився на прилад «Драгер» АРАМ3610 тест позитивний 1,42 проміле, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.130 КУпАП.

До того ж, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 066037 від 15.06.2019 ОСОБА_1 15.06.2019 о 18 год 00 хв. в с.Келеберда по вул. Набережна, 36 керував транспортним засобом МТ-11 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився на прилад «Драгер» АРАМ3610 тест позитивний 1,42 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 353127 ОСОБА_1 15.06.2019 р. о 18 год. 20 хв. знаходився в стані алкогольного сп`яніння в присутності свого малолітнього сина, залишив його без нагляду чим ухилився від виконання батьківських обов`язків щодо виховання сина та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 роз`яснено зміст ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, права зрозуміло.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину в інкримінованих йому адміністративних правопорушеннях не визнав, вважає що зібрані працівниками поліції докази є неналежними та недопустимими, протоколи про адміністративні правопорушення складені з порушенням вимог чинного законодавства України.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Хорошун О.В., яка діє на підставі договору про надання правової допомоги № 22 від 04.07.2019 в судовому засіданні підтримала подане раніше клопотання про закриття провадження в адміністративній справі за відсутності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.130, ч.6 ст.130, ст.184 КУпАП, з підстав викладених в ньому. Вказує, що при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння та під час оформлення протоколів працівниками поліції грубо порушено вимоги чинного КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735.

Вивчивши матеріали адміністративних справ, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , його представника - адвоката Хорошун О.В. та дослідивши фактичні обставини справи, суд приходить до наступного.

На підставі ч.2 ст.36 КУпАП, постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23.07.2019 справи відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.6 ст.130, ст.184 КУпАП об`єднано в одне провадження.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами відповідно ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язує суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

ЄСПЛ дотримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартами доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»( п.161, заява № 25).

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП:

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або передача керма особі, що знаходиться в стані алкогольного чи іншого сп`яніння - тягнуть за собою накладення адміністративного стягнення.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція) визначено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення результатів такого огляду.

Пунктом 22 розділу ІІІ Інструкції встановлено, що висновки щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Відповідно до ст. 266 КУпАП та п.п. 6, 7 розділу ІІ вищевказаної Інструкції, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. А у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, в присутності поліцейського.

Згідно з ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Ст. 266 КУпАП передбачає, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Отже, при наявності у особи яка керувала транспортним засобом ознак алкогольного/наркотичного сп`яніння, як і відмова такої особи від проходження медичного огляду на стан сп`яніння є підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Обов`язок проходження особами огляду на стан сп`яніння, покладається саме на осіб, які керували транспортними засобами з явними ознаками сп`яніння.

Дослідивши матеріали адміністративного провадження додані до протоколу про адміністративне правопорушення, судом встановлено, що вони не містять доказів саме керування транспортним засобом ОСОБА_1 , оскільки зупинка транспортного засобу працівниками поліції не відбувалася, підтвердженням цього є послідуючі протоколи складені працівниками поліції в цей же день, в яких зазначено, що події відбувалися на березі річки Дніпро в адміністративних межах Келебердянської сільської ради.

Про те, що працівниками поліції не відбувалася зупинка транспортного засобу МТ-11 д.н.з. 14-77 ЧКЖ свідчать і покази свідків, про те, що невідомий чоловік на мотоциклі прибув на берег річки Дніпро о 17 годині до приїзду поліції.

Крім того, в порушення ч. 1 ст. 266 КУпАП, у матеріалах справи відсутні конкретні правові докази про відсторонення водія - ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, хоча виконання вимог ст. 266 КУпАП це не право інспектора, а обов`язок.

Суд констатує, що для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу використовуються спеціальні технічні засоби, які мають зокрема, свідоцтво про державну реєстрацію та свідоцтво про повірку. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має функції.

Однак, із роздруківки з приладу Драгер 6810 до протоколу № 066037 вбачається, що тестування ОСОБА_1 проводилося 15.06.2019 в 18.53 годин, в той час як протокол було складено в 18.50 годин 15.06.2018. Тобто, на час складання вказаного протоколу про адміністративне правопорушення був відсутній тест на стан алкогольного сп`яніння, а отже протокол було складено і підписано всіма учасниками безпідставно, без належних і допустимих доказів, які б підтверджували стан алкогольного сп`яніння.

Отже, враховуючи пункт 22 розділу ІІІ Інструкції та ст. 266 КУпАП, даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважаю, що докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у справі відсутні.

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.130 КУпАП:

Ознаками ч.6 ст.130 КУпАП є, керування річковими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинені особами, які не мають права керування річковими або маломірними суднами.

Натомість, як вбачається, із суті учиненого адміністративного правопорушення, вказаного в протоколі про адміністративне правопорушення серії ГР № 353126 від 15.06.2019 відсутні вищезазначені ознаки частини 6 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зокрема, з пояснень свідків, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що невідомий чоловік спускав човен на березі річки Дніпро до приїзду поліції, тобто працівниками поліції не відбувалася зупинка моторного човна «Казанка». Більше того, відповідно до свідоцтва про придатність малого судна для плавання регістровий № 3-03/ 856 назва судна УЧА - 7845, а не «Казанка», дане судно належить ОСОБА_2 , тому знову прослідковується не відповідність назви малого судна зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення, що є обов`язковою обставиною, яка з`ясовується працівниками поліції при зупинці чи то транспортного засобу чи малого судна, і є обов`язковою умовою, яка зазначається в протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення як доказ стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 - роздруківка з приладу Драгер до протоколу № 066037 в якому зазначено час проведення тесту: 15.06.2019 р. 18:53, а не протоколу 353126, протокол складений о 18 год. 50 хв., тобто раніше проведеного огляду на стан сп`яніння, що в свою чергу ставить під сумнів даний доказ.

Враховуючи викладене, вважаю, що докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.6 ст.130 КУпАП у справі відсутні.

Щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.184 КУпАП:

Частина 1 статті 184 КУпАП передбачає відповідальність батьків або осіб, які їх заміняють, за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Стаття 150 Сімейного Кодексу України містить обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, серед яких зокрема, виховування дитини в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка до самостійного життя; повага до дитини; заборона будь-яких видів експлуатації батьками своєї дитини; заборона фізичних покарань дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

При цьому у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Як експлуатацію дитини слід розглядати залучення її до непосильної праці, до заняття проституцією, злочинною діяльністю або примушування до жебракування.

Виходячи з наведеного, ухилення від виконання батьківських обов`язків (об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 184 КУпАП) може проявлятись у різних формах.

Згідно п. 9 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376, у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

При цьому, суддя враховує практику Європейського суду з прав людини (справи «Лучанінова проти України», рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02,«Малофєєва проти Росії», рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04, «Карелін проти Росії», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), де серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип) рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Проте суть порушення, викладена у протоколі відносно ОСОБА_1 , не відповідає диспозиції ст. 184 КУпАП, та не містить всіх ознак об`єктивної та суб`єктивної сторони даного правопорушення, зокрема протокол про адміністративне правопорушення не містить даних в чому саме полягає не виконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків, не містить і прізвища ім`я та по батькові малолітньої чи неповнолітньої дитини відносно якої нібито констатувався факт ухилення від виконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 , не зазначений період, протягом якого тривало порушення (адже ухилення від виконання батьківських обов`язків є триваючим та не носить разового характеру у певну дату).

Отже, належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітнього сина, матеріали справи не містять.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючи вищевикладене факт вчинення правопорушень ОСОБА_1 , відповідальність за які передбачена ч.1 ст.130, ч.6 ст.130, ст.184 КУпАП, не знайшов свого підтвердження, а тому, відповідно до змісту п.1 ст.247 КУпАП, провадження в даній справі необхідно закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративних правопорушень.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ч.6 ст.130, ст.184, ст.ст. 247, 266, 268, 283, 284 КУпАП, суд -

постановив:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.6 ст.130, ст.184 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Канівський міськрайонний суд Черкаської області в десяти денний строк з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили "_____"______________ 2019 року

Суддя /підпис/ Г.С. Русаков

Згідно з оригіналом: оригінал зберігається при матеріалах справи № 697/1498/19

Судд я Г . С . Русаков