ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №635/8338/19 Суддя 1-ї інстанції: Шинкарчук Я.А.
Провадження № 33/818/1005/19
Категорія: ч.1 ст.172-7 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.08.2019 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., з участю особи відносно якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП ОСОБА_1 , прокурора Гладуна Дмитра Володимировича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 15.02.2019 року у відношенні ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Харківського районного суду Харківської області від 15.02.2019 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який працює директором Комунального підприємства Харківської районної ради «Комуненерго», та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , було закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 під час виконання повноважень, які визначені розділом 7 Статуту в частині щодо видання наказів «Про преміювання працівників філії водопостачання та водовідведення КП «Комуненерго», директором якого він являється, преміював у тому числі свого сина - ОСОБА_2 , який займає посаду головного інженера філії водопостачання і водовідведення комунального підприємства Харківської районної ради «Комуненерго», тобто не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів та прийняв рішення в умовах наявного конфлікту інтересів, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи його тим, що 15.02.2019 року суддею суду першої інстанції було оголошено лише вступну та резолютивну частину. Копію оскаржуваної постанови йому не направляли, тому він лише 12.07.2019 року звернувся до суду з метою отримання копії постанови від 15.02.2019 року, та отримав її 19.07.2019 року.

В апеляційній скарзі її автор вказує, що під час закриття провадження по справі у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, суд першої інстанції не повинен був встановлювати вину.

Вказує, що протокол складений відносно нього має процесуальні та матеріальні порушення, а саме у нього не відбирались пояснення, з протоколами про адміністративні правопорушення його не ознайомлювали, права не роз`яснювались, та наполягає, що жодного рішення про преміювання будь-якого працівника він особисто не приймав. Зазначив, що на керованому ним підприємстві вживаються всі необхідні заходи для запобігання корупції, ніяких інших надбавок, які виплачувались працівникам підприємства, ОСОБА_2 не виплачувалось, вказує, що заробітна плата останнього значно нижче, чим його заступника. Вважає, що ніякого конфлікту інтересів при цьому у нього не було.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, прокурора Гладуна Д.В., який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали справи, вважаю, за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки повідомлені апелянтом причини його пропуску апеляційний суд вважає поважними, та відмовити в задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вважаю, що суддею першої інстанції в повній мірі було дотримано вимог зазначеної правової норми.

Статтею 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ст.68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та законів України; незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апелянта щодо відображення у судовому рішенні, що ОСОБА_1 винен у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки це посилання міститься лише в мотивувальній частині постанови, вимоги ст. 280 КУПАП при цьому були дотримані і прийнято постанову згідно вимог ст. 284 КУпАП про закриття провадження саме з тих причин, що з моменту вчинення адміністративного правопорушення (яке може бути згідно вчинено згідно ст. 9 КУпАП лише при наявності вини) і до моменту прийняття рішення минули передбачені ст. 38 КУпАП строки.

У судовому засіданні встановлено, що рішенням XXXV сесії Харківської районної ради VI скликання від 09.07.2015 року директором КП «Комуненерго» призначено ОСОБА_1 і на підставі цього рішення між Харківською районною радою Харківської області та ОСОБА_1 було укладено контракт для здійснення керівництва від17.07.2015 року № 7.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 65 Господарського кодексу України керівник підприємств є посадовою особою цього підприємства.

Відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (Закон), ОСОБА_1 є посадовою особою юридичної особи публічного права, та є суб`єктом відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Згідно приписів ст. 28. Закону, особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Частиною 2 ст. 35 Закону встановлено, що у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), ця особа не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Абзаци 11 та 12 ч. 1 ст. 1 Закону передбачає, що приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях. Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Частинами 1 та 2 статті 172-7 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадку та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Апеляційний суд не вбачає підстав вважати необгрунтованим висновок суду першої інстанції, що при вищевикладених обставинах в порушення вимог законодавства ОСОБА_1 не повідомив не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли він дізналася чи повинен був дізнатися про наявність у нього реального конфлікту інтересів, та діяв на користь своїх приватних інтересів, зумовлених сімейними стосунками, які впливали на об`єктивність та неупередженість прийнятого рішення в умовах реального конфлікту інтересів, прийняв рішення щодо преміювання працівника філії водопостачання і водовідведення підприємства Харківської районної ради «Комуненерго» ОСОБА_2 , який є сином ОСОБА_1 у липні 2016 року, у серпні 2016 року, у вересні 2016 року, у жовтні 2016 року, у листопаді 2016 року, у грудні 2016 року, у січні 2017 року, у лютому 2017 року, у березні 2017 року у травні 2017 року, у червні 2017 року у липні 2017 року, у серпні 2017 року у вересні 2017 року, у жовтні 2017 року, у листопаді 2017 року у грудні 2017 року, у січні 2018 року та у лютому 2018 року, при цьому у ОСОБА_1 був приватний інтерес у вигляді майнового інтересу, зумовленого сімейними стосунками з сином ОСОБА_2 , який займає посаду головного інженера філії водопостачання і водовідведення комунального підприємства Харківської районної ради «Комуненерго», який полягав у бажанні поліпшити його матеріальний стан.

Згідно з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №2 від 05.05.2018 року встановлено, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_1 .

Відповідно до змісту листа Харківської районної ради від 04.04.2018 року №02-19/344 встановлено, що від директора КП «Комуненерго» ОСОБА_1 не надходило повідомлень стосовно наявності в нього реального конфлікту інтересів, зокрема під час прийняття рішення про преміювання підпорядкованих осіб.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , пояснював апеляційному суду, що вважав, що в нього не виникає конфлікту інтересів через те, що він здійснював преміювання свого сина ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що результати його діяльності свідчили про можливість його преміювання, та у зв`язку з тим, що заробітна палата останнього є незначною, навіть меншою, ніж у його заступника.

Апеляційний суд не погоджується з тим, що в цих умовах у ОСОБА_1 не було реального конфлікту інтересів, оскільки він, виконуючи повноваження директора КП «Комуненерго», мав обов`язок забезпечити прибуткову діяльність, ефективне використання і збереження майна, закріпленого за Підприємством (пункт 1.2 розділу 1 контракту), а також здійснювати неупереджену оцінку роботи кожного його працівника при визначенні розміру їх заохочення.

Водночас при прийнятті рішення між такими повноваженнями та приватним інтересом виникла суперечність, яка вплинула на неупередженість та необ`єктивність під час оцінки ОСОБА_1 якості роботи свого сина.

Зокрема, вплив приватного інтересу ОСОБА_1 на прийняття наказів про преміювання працівників, а саме:

1) № 395-ПЭ від 29.07.2016 року виявився в тому, що роботу власного сина він оцінив як більш якісну (у розмірі 50% від посадового окладу), порівняно з такими працівниками, як ОСОБА_3 (40%), ОСОБА_4 (20%), ОСОБА_5 (40%);

2)№ 437-ПЭ від 31.08.2016 року виявився в тому, що роботу власного сина оцінив як більш якісну (у розмірі 50% від посадового окладу), порівняно з такими працівниками, як ОСОБА_3 (30%), ОСОБА_4 (30%), ОСОБА_5 (30%);

3)№ 501-ПЭ від 29.09.2016 року виявився в тому, що роботу власного сина оцінив як більш якісну (у розмірі 50% від посадового окладу), порівняно з такими працівниками, як ОСОБА_3 (30%), ОСОБА_4 (30%), ОСОБА_5 (20%);

4)№ 573-ПЭ від 31.10.2016 року виявився в тому, що роботу власного сина оцінив як більш якісну (у розмірі 50% від посадового окладу), порівняно з такими працівниками, як ОСОБА_3 (20%), ОСОБА_4 (40%), ОСОБА_5 (30%);

5)№ 653-ПЭ від 29.11.2016 року виявився в тому, що роботу власного сина оцінив як більш якісну (у розмірі 50% від посадового окладу), порівняно з такими працівниками, як ОСОБА_3 (30%), ОСОБА_4 (30%), ОСОБА_5 (30%);

6)№ 716-ПЭ від 29.12.2016 року виявився в тому, що роботу власного сина оцінив як більш якісну (у розмірі 50% від посадового окладу), порівняно з такими працівниками, як ОСОБА_3 (25%), ОСОБА_4 (40%), ОСОБА_5 (40%);

7)№ 57-ПЭ від 30.01.2017 року виявився в тому, що роботу власного сина оцінив як більш якісну (у розмірі 50% від посадового окладу), порівняно з такими працівниками, як ОСОБА_3 (30%), ОСОБА_4 (40%), ОСОБА_5 (30%);

8)№ 101-ПЭ від 24.02.2017 року виявився в тому, що роботу власного сина оцінив як більш якісну (у розмірі 50% від посадового окладу), порівняно з такими працівниками, як ОСОБА_3 (20%), ОСОБА_4 (40%), ОСОБА_5 (30%);

9)№ 152-ПЭ від 31.03.2017 року виявився в тому, що роботу власного сина оцінив як більш якісну (у розмірі 50% від посадового окладу), порівняно з такими працівниками, як ОСОБА_3 (40%), ОСОБА_4 (40%), ОСОБА_5 (40%);

10)№ 235-ПЭ від 28.05.2017 року виявився в тому, що роботу власного сина оцінив як більш якісну (у розмірі 50% від посадового окладу), порівняно з такими працівниками, як ОСОБА_6 (30%), ОСОБА_4 (40%), ОСОБА_5 (40%);

11)№ 279-ПЭ від 30.06.2017 року виявився в тому, що роботу власного сина оцінив як більш якісну (у розмірі 50% від посадового окладу), порівняно з такими працівниками, як ОСОБА_6 (30%), ОСОБА_4 (40%), ОСОБА_5 (40%);

12)№ 316-ПЭ від 31.07.2017 року виявився в тому, що роботу власного сина оцінив як більш якісну (у розмірі 50% від посадового окладу), порівняно з такими працівниками, як ОСОБА_6 (40%), ОСОБА_4 (40%), ОСОБА_5 (40%);

13)№ 358-ПЭ від 30.08.2017 року виявився в тому, що роботу власного сина оцінив як більш якісну (у розмірі 50% від посадового окладу), порівняно з такими працівниками, як ОСОБА_6 (40%), ОСОБА_4 (40%), ОСОБА_5 (40%);

14)№ 421-ПЭ від 29.09.2017 року виявився в тому, що роботу власного сина оцінив як більш якісну (у розмірі 40% від посадового окладу), порівняно з такими працівниками, як ОСОБА_6 (30%), ОСОБА_4 (30%), ОСОБА_5 (30%);

15)№ 475-ПЭ від 31.10.2017 року виявився в тому, що роботу власного сина оцінив як більш якісну (у розмірі 50% від посадового окладу), порівняно з такими працівниками, як ОСОБА_6 (30%), ОСОБА_5 (20%);

16)№ 534-ПЭ від 30.11.2017 року виявився в тому, що роботу власного сина оцінив як більш якісну (у розмірі 50% від посадового окладу), порівняно з такими працівниками, як ОСОБА_6 (30%), ОСОБА_4 (30%), ОСОБА_5 (30%);

17)№ 578-ПЭ від 29.12.2017 року виявився в тому, що роботу власного сина оцінив як більш якісну (у розмірі 50% від посадового окладу), порівняно з такими працівниками, як ОСОБА_6 (30%), ОСОБА_4 (20%), ОСОБА_5 (20%);

18)№ 53-ПЭ від 30.01.2018 року виявився в тому, що роботу власного сина оцінив як більш якісну (у розмірі 50% від посадового окладу), порівняно з такими працівниками, як ОСОБА_6 (10%), ОСОБА_4 (40%), ОСОБА_5 (20%);

19)№ 92-ПЭ від 28.02.2018 року виявився в тому, що роботу власного сина оцінив як більш якісну (у розмірі 50% від посадового окладу), порівняно з такими працівниками, як ОСОБА_6 (25%), ОСОБА_4 (20%), ОСОБА_5 (20%).

Факт вчинення ОСОБА_1 вказаних вище адміністративних правопорушень підтверджується: протоколами про вчинення адміністративного правопорушення від 25 липня 2018 року №32-04/264 за ч.1 ст.172-7 КУпАП, №32-04/265 за ч. 2 ст.172-7 КУпАП, №32-04/266 за ч.1 ст.172-7 КУпАП, №32-04/267 за ч.2 ст.172-7 КУпАП, №32-04/268 за ч.1 ст.172-7 КУпАП, №32-04/269 за ч.2 ст.172-7 КУпАП, №32-04/270 за ч.1 ст.172-7 КУпАП, №32-04/271 за ч.2 ст.172-7 КУпАП, №32-04/272 за ч.1 ст.172-7 КУпАП, №32-04/273 за ч.2 ст.172-7 КУпАП, №32-04/274 за ч.1 ст.172-7 КУпАП, №32-04/275 за ч.2 ст.172-7 КУпАП, №32-04/276 за ч.1 ст.172-7 КУпАП, №32-04/277 за ч.2 ст.172-7 КУпАП, №32-04/278 за ч.1 ст.172-7 КУпАП, №32-04/279 за ч.2 ст.172-7 КУпАП, №32-04/280 за ч.1 ст.172-7 КУпАП, №32-04/281 за ч.2 ст.172-7 КУпАП, №32-04/282 за ч.1 ст.172-7 КУпАП, №32-04/283 за ч.2 ст.172-7 КУпАП, №32-04/284 за ч.1 ст.172-7 КУпАП, №32-04/285 за ч.2 ст.172-7 КУпАП, №32-04/286 за ч.1 ст.172-7 КУпАП, №32-04/287 за ч.2 ст.172-7 КУпАП, №32-04/288 за ч.1 ст.172-7 КУпАП, №32-04/289 за ч.2 ст.172-7 КУпАП, №32-04/290 за ч.1 ст.172-7 КУпАП, №32-04/291 за ч.2 ст.172-7 КУпАП, №32-04/292 за ч.1 ст.172-7 КУпАП, №32-04/293 за ч.2 ст.172-7 КУпАП, №32-04/294 за ч.1 ст.172-7 КУпАП, №32-04/295 за ч.2 ст.172-7 КУпАП, №32-04/291 за ч.2 ст.172-7 КУпАП, №32-04/296 за ч.1 ст.172-7 КУпАП, №32-04/297 за ч.2 ст.172-7 КУпАП, №32-04/298 за ч.1 ст.172-7 КУпАП, №32-04/299 за ч.2 ст.172-7 КУпАП, №32-04/300 за ч.1 ст.172-7 КУпАП та №32-04/301 за ч.2 ст.172-7 КУпАП;

копіями наказів Комунального підприємства Харківської районної ради «Комуненерго» про преміювання № 395-ПЭ від 29.07.2016 року, № 437-ПЭ від 31.08.2016 року, № 501-ПЭ від 29.09.2016 року, № 573-ПЭ від 31.10.2016 року, № 653-ПЭ від 29.11.2016 року, № 716-ПЭ від 29.12.2016 року, № 57-ПЭ від 30.01.2017 року, № 101-ПЭ від 24.02.2017 року, № 152-ПЭ від 31.03.2017 року, № 235-ПЭ від 28.05.2017 року, № 279-ПЭ від 30.06.2017 року, № 316-ПЭ від 31.07.2017 року, № 358-ПЭ від 30.08.2017 року, № 421-ПЭ від 29.09.2017 року, № 475-ПЭ від 31.10.2017 року, № 534-ПЭ від 30.11.2017 року, № 578-ПЭ від 29.12.2017 року, № 53-ПЭ від 30.01.2018 року, № 92-ПЭ від 28.02.2018 року;

-копіями контракту №7 з керівником комунального підприємства, що знаходиться у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Харківського району від 17.07.2015 про прийняття на роботу до Комунального підприємства Харківської районної ради «Комуненерго» на посаду директора - ОСОБА_1 ;

-повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №2 від 05.05.2018 року;

-копіями листа Харківської районної ради від 04.05.2018 №02-19/344;

-копіями наказу Комунального підприємства Харківської районної ради «Комуненерго» від 03.09.2015 №П/С «По личному составу» щодо призначення на посаду головного інженера Філіалу водопостачання та водовідведення з 04.09.2015 року ОСОБА_2

Твердження ОСОБА_1 щодо відсутності у нього реального конфлікту інтересів при преміюванні ОСОБА_2 в тому числі і через те, що у останнього не значна заробітна плата апеляційний суд відхиляє, оскільки ця обставина не знімає обв`язки з ОСОБА_1 , які визначені у ст. ст. 28, 35 Закону.

Те, що у ОСОБА_1 не відбирались пояснення при складанні протоколів про адміністративні правопорушення, і одразу після їх складання він з ними не ознайомлювався не свідчить про безумовну необхідність скасування постанови судді суду першої інстанції, оскільки ОСОБА_1 в подальшому був ознайомлений в достатній мірі з матеріалами справи, мав можливість дати свої пояснення при розгляді справи в суді.

Разом з тим, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності закриття провадження по справі у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, оскільки з моменту виявлення адміністративного правопорушення та прийняттям рішення по справі строки накладення адміністративного стягнення сплинули.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 15.02.2019 року у відношенні ОСОБА_1 задовольнити, вказаний строк поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вказану вище постанову без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського апеляційного суду В.П. Цілюрик