Провадження № 3/263/240/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши адміністративну справу, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Донецькій області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН 0, який не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, бул.МеотідиАДРЕСА_1, за ч.4 ст. 121 КУпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу БД № 170064 про адміністративне правопорушення, 21 листопада 2018 року о 17:02 годині, в Центральному районі м.Маріуполя Донецької області по вул.Купріна, 41-А, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «VOLVO 940», номерний знак НОМЕР_1, на якому сигнали гальмування функціонують не у сталому режимі в період гальмування, а в проблисковому режимі, порушення вчинено повторно протягом року, що підтверджується постановою 300890 від 09.10.2018 року за ч.1 ст.121 КУпАП. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 31.4.3 а ПДР України, ДСТУ 3649:2010 п.6.1.7.2, за що передбачена відповідальність за ч.4 ст.121 КУпАП.

ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що є особиста розписка в матеріалах справи та заяви ОСОБА_2 від 03.01.2019 року, 09.01.2019 року, 18.01.2019, 12.02.2019 року про відкладення розгляду справи на іншу дату, однак жодного документального підтвердження поважності неявки у судове засідання суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обовязки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із обєкта і цілі ст. 6 ЄСПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз протии Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Отже, обставини неявки у судові засідання ОСОБА_2, якому було відомо про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та направлення складеного матеріалу до суду, повідомлення про місце та час судового розгляду, дають підстави стверджувати про неналежне здійснення ним своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обовязків і тому неявку ОСОБА_2 у судові засідання суд визнає неповажною.

За зазначених обставин, суд вважає, що ОСОБА_2 був своєчасно та належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, у звязку з чим, згідно зі ст.268 КУпАП, справа розглянута на підставі матеріалів, які маються у справі.

Провина ОСОБА_2 у вчиненому ним адміністративному правопорушенні за ч.4 ст. 121 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 170064 від 21 листопада 2018 року, витягом про адмінпрактику стосовно ОСОБА_2, рапортом поліцейського, відеозаписом, наданим поліцейськими.

При визначенні ОСОБА_2 виду адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника і вважає обрати у відношенні нього покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Тому з ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 384,20 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, ч.4 ст. 121 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН 0, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН 0, на користь держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів із дня її винесення.

Постанова може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя П.І.Папаценко