Номер провадження 3/523/163/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2019 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Дяченко В.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: Херсонської області, Голопристанський р-н, с. Лиманівка, вул. Калініна, 2, за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БД №296311 від 14.11.2018р. з доданими до нього матеріалами відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Відповідно протоколу - 14.11.2018 року о 02 годині 12 хвилин в м. Одесі, вул. Миколаївська дорога, в районі будинку № 245, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Москвич 412», державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння відмовився в присутності двох понятих, тим самим порушив п. 2.5 «Правил дорожнього руху».

Згідно довідки (а.с.1) ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зазначена подія була зафіксована співробітниками поліції та кваліфікована як порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 130 КпАП України.

ОСОБА_1 у судове засідання на розгляд справи не зявився, про час та місце розгляду повідомлявся, письмових пояснень з приводу вчиненого правопорушення та складеного протоколу не подавав. Відповідно до положень ст. 268 КУпАП справа може бути розглянута у його відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 КпАП України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КпАП України, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КпАП України встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положення ст. 280 КУпАП України, передбачають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 9, 33, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан спяніння.

Відповіднодо п.6 та п.7«Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015р. №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015р. за №1413/27858, огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 відмовився підписувати його, пояснень з приводу його складення не надав, заперечень чи зауважень також не вказував.

Відмова від проходженні огляду на стан сп'яніння є завершеним складом правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена нормами ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд звертає увагу, що ОСОБА_1, знаючи про наявність справи в суді, не скористався своїм правом, не надав письмових пояснень. Неявку ОСОБА_1 у судове засідання суд розцінює як спосіб уникнення адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали справи, а саме: протокол серії БД № 296311 від 14.11.2018р., письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3, суд дійшов до висновку, що у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, що передбачено ч.1 ст. 130 КУпАП, а також за кваліфікуючою ознакою: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

З урахуванням характеру правопорушення, особи правопорушника, котра зневажливо ставиться до загальноприйнятих норм моралі та встановленим законам держави, враховуючи обставини вчиненого адміністративного правопорушення, охорони прав і свобод громадян, власності, збереження життя та здоров'я учасників дорожнього руху, встановленого правопорядку, забезпечення зміцнення законності, сприяння запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного та неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, свобод, честі й гідності інших громадян, суд враховуючи те, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія, приймаючи до уваги мету адміністративного стягнення, передбачену ст.23 цього Кодексу, та прийшов до висновку про те, що з метою виховання особи та запобігання вчинення ним нових правопорушень, до зазначеної особи єдиним можливим є застосування адміністративного стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст. ст. 34, 130, 280, 283 КпАП України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

За вчинення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок за наступними платіжними реквізитами: отримувач коштів: УК у м. Одесі/Суворовський р-н/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38016923; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО):899998; рахунок отримувача: 5009; код класифікації доходів бюджету: 22030101

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя: