АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/110/19 Справа № 711/8976/18 Категорія: ч.2 ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Михальченко Ю. В. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2019 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Соломка І. А. при секретарі Бєлан О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №711/8976/18 відносно ОСОБА_3, що надійшли з Придніпровського районного суду м. Черкаси за апеляційною скаргою останнього ,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 січня 2019 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 384,20 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 18 жовтня 2018 року о 23 год. в м. Черкаси по вул. Чигиринська, на перехресті вул. Рябоконя, 2/1, керував автомобілем «ВАЗ - 21043», д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «DRAGER» АRНJ-0258, в присутності двох свідків, тест № 291, результат - 1,09 ‰, чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України. ОСОБА_3 вказане адмінправопорушення вчинив повторно, протягом року після вчинення адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати , а матеріали справи направити до місцевого суду для розгляду про суті.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що під час розгляду справи місцевим судом він був присутній в судовому засіданні і визнав свою вину у зв'язку з тим, що незадовго до початку розгляду справи вживав ліки «Корвалол». На даний час вину у вчиненому адміністративному правопорушенні апелянт не визнає, та просить врахувати, що автомобіль використовується в робочих цілях, а позбавлення права керування транспортними засобами ставить його в скрутне матеріальне становище, оскільки він не має іншого способу для заробітку.

Заслухавши думку апелянта ОСОБА_3, який підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити, крім того стверджував, що він не керував транспортним засобом, а за кермом автомобіля перебувала його дружина, перевіривши матеріали справи, які надійшли з Придніпровського районного суду м. Черкаси і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок районного суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_3 - ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 170768 від 18.10.2018, відповідно до якого ОСОБА_3 18 жовтня 2018 року о 23 год. в м. Черкаси по вул. Чигиринська, на перехресті вул. Рябоконя, 2/1, керував автомобілем «ВАЗ - 21043», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «DRAGER» АRНJ-0258, в присутності двох свідків, тест № 291, результат - 1,09 ‰, чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України, адмінправопорушення вчинено ОСОБА_3 повторно, протягом року після вчинення адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП;

- постановою апеляційного суду Черкаської області від 08.06.2018, якою залишено без змін постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 квітня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, вказане правопорушення ОСОБА_3 вчинив 18.01.2018 р. (а.с. 2);

- даними позитивних результатів тестування на алкоголь приладом Drager Alcotest 6820 від 18.10.2018 - 1,09 ‰ (а.с. 3);

- даними акту огляду на стан сп'яніння відповідно до якого ОСОБА_3 в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пройшов огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу Drager Alcotest 6820, результат тесту - 1,09 ‰ (а.с. 4);

- показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про те, що вони були свідками того, як працівник поліції провів огляд ОСОБА_3 на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу Drager Alcotest 6820, тест якого показав - 1,09 ‰ (а.с. 5);

- даними рапорту поліцейського роти №2 батальйону УПП в Черкаській області Зінченка Я.А., згідно якого 18 жовтня 2018 року о 23 год. 00 хв. було зупинено автомобіль «ВАЗ - 21043», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, який з місця водія перемістився на заднє пасажирське сидіння, і у якого було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння, та запропоновано йому пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, на що останній погодився, та в присутності 2 свідків пройшов огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу Drager Alcotest 6820, тест якого - 1,09 ‰ (а.с. 6);

- даними відеозапису з нагрудних камер працівників поліції на якому зафіксовано обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст. 130 КУпАП та проведення огляду останнього на стан алкогольного сп»яніння в присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Доводи апелянта про те, що за кермом автомобіля перебувала його дружина, а він знаходився в якості пасажира - нічим не підтверджені, та спростовуються даними відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, згідно якого в автомобілі знаходилися лише ОСОБА_3 і його дружина, якаперебувала на передньому пасажирському сидінні, та на запитання працівників поліції відповіла, що вона автомобілем не керувала, кому він належить їй також не відомо.

Враховуючи дані, зафіксовані на відеозаписах з нагрудних камер працівників поліції, та зазначені в рапорті поліцейського роти №2 батальйону УПП в Черкаській області Зінченка Я.А. про те, що ОСОБА_3після зупинки автомобіля перемістився з місця водія на заднє пасажирське сидіння, а також той факт, що в автомобілі знаходилося лише 2 особи, доводи апелянта про те, що він не керував автомобілем «ВАЗ - 21043», є надуманими та безпідставними, і спрямовані на уникнення від притягнення до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Крім того, як вбачається з постанови суду першої інстанції, під час розгляду даної справи місцевим судом ОСОБА_3 визнав вину у вчиненому адміністративному правопорушенні, у скоєному розкаявся. Доводи апелянта про те, що він на той час перебував під дією медичних препаратів («корвалол»), тому визнав свою вину у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП , є надуманими.

Відповідно до ч.8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову. Тобто апеляційний суд не наділений повноваженнями щодо направлення справи про адміністративне правопорушення на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, як про те просив апелянт в своїй апеляційній скарзі.

Апеляційним судом встановлено відсутність порушень вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за № 1413/27858, «Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в МЮ України 10.11.2015 № 1408/27853, та вимог КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з'ясовані повно та об'єктивно. Вина ОСОБА_3 доведена повністю, а його дії за ч.2 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_3 в межах санкції ч.2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушника.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова районного суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та направлення матеріалів справи до місцевого суду, - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 січня 2019 року про притягнення ОСОБА_3до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3, - залишити без задоволення.

Постанова остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя: І. А. Соломка