Провадження № 3/520/274/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2019 року суддя Київського районного суду м. Одеси Федулеєва Ю.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

21.11.2018 року о 21 годині 05 хвилин, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai Sonata» р/н ВН 2258 HC у стані алкогольного спяніння з характерними ознаками, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Огляд на стан спянінні, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився з застосуванням приладу Драгер.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявився, судом неодноразово направлялася повістки про виклик останнього в судове засідання за зазначеною у протоколі його адресою проживання, однак вказані повідомлення про виклик поверталися на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Крім того, ОСОБА_1 повідомлявся про дату та час судового засідання у протоколі про адміністративне правопорушення, а також інформація про дату та час судового засідання щоразу оприлюднювалася на веб-сайті Київського районного суду м. Одеси. Суд зазначає, що номер телефону ОСОБА_1, за яким останнього можна було б викликати у судове засідання у протоколі про адміністративне правопорушення відсутній.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 повідомлявся про дату та час судового засідання належним чином, беручи до уваги положення ст. 268 КУпАП, яка передбачає можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в цілях не порушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, суд приходить до переконання, що справу про адміністративне правопорушення можливо розглянути за відсутності ОСОБА_1 по наявним матеріалам.

У рішенні по справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

Разом з тим, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 вищевказаних вимог законодавства не дотримався. Зокрема, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, в повній мірі підтверджується долученими матеріалами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №070311 від 21.11.2018 року, роздруківкою тесту з застосуванням приладу Драгер, актом огляду на стан алкогольного спяніння, згідно якого результат тесту позитивний 1,62%, а також письмовими поясненнями свідків, якими підтверджується факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан спяніння та його результати, а також наявним в матеріалах справи відеозаписом.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

З огляду на викладене, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в повному обсязі доведена, сумнівів у обґрунтованості складеного протоколу чи долучених до протоколу додатків у суду не має.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на порушника за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, відсутність помякшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин під час вчинення даного правопорушення, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до порушника адміністративне стягнення, в межах санкції ст. 130 КпАП України у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст. 130, ст.ст. 283-285 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ :

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

Термін позбавлення ОСОБА_1 права керувати всіма видами транспортних засобів обчислювати з дня винесення постанови про позбавлення такого права.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Федулеєва Ю. О.