Номер провадження 3/638/2436/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 року суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Грищенко І. О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з управління патрульної поліції в Харківській області департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина ОСОБА_2 , тимчасово не працюючого, адреса проживання: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

установив:

03.07.2019 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал з управління патрульної поліції в Харківській області департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 155202 від 23.06.2019 р. складеного о 06:15 год. зазначається, що 23.06.2019 р. о 05:10 год. в м. Харкові по вул. Данилевського, буд. 10 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Camaro, державний номер KVW AT НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Drager Alcotest 6820 ARHF 0027 в присутності двох свідків. Результат позитивний 0,78 ‰.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно і належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачених ст. 130 КУпАП присутність правопорушника не обов`язкова, таким чином справа розглядається за його відсутності.

Оцінюючи докази у сукупності, суд керується положеннями ст. ст. 251, 252 КУпАП.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин кожної справи, розглядаючи справу суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580 VIII, поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, п. 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9. ПДР України водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

б) керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу;

в) керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий;

г) передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані;

ґ) передавати керування транспортним засобом особам, які не мають при собі посвідчення на право керування ним, якщо це не стосується навчання водінню відповідно до вимог розділу 24 цих Правил;

д) під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання);

е) користуватися розпізнавальним знаком «Водій з інвалідністю» за відсутності у водія чи пасажира документів, що підтверджують інвалідність (крім водіїв з явними ознаками інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності).

Відповідальність за порушення зазначених вимоги ПДР України передбачена також і ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п. 6 розділу І Інструкції).

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п. 6 розділу ІІ Інструкції, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Винність ОСОБА_1 у скоєні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 155202 від 23.06.2019 р.

Тестуванням на алкоголь до протоколу № ОБ 155202, проведеного за допомогою приладу Drager Alcotest 6820 ARHF 0027, тест № 885, за результатами тесту виявлено 0,78 ‰.

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: почервоніння обличчя, різкий запах з порожнини рота за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 ARHF 0027. Результат огляду на стан сп`яніння позитивний 0,78 ‰. З результатами огляду ОСОБА_1 був згоден. Свідки огляду ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Поясненнями ОСОБА_4 від 23.06.2019 р., в яких він зазначає, що 23.06.2019 р. працівниками поліції його було залучено в якості свідка при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення за ознаками ст. 130 КУпАП. В його присутності водій автомобіля Chevrolet Camaro, державний номер KVW НОМЕР_2 , ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням приладу Drager Alcotest 6820 у присутності двох свідків, результат огляду складає 0,78 ‰. Також в його присутності водій ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом адміністративного протоколу, зі своїми правами та обов`язками, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП і повідомлено про місце та час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Поясненнями ОСОБА_3 від 23.06.2019 р., в яких він зазначає, що 23.06.2019 р. працівниками поліції його було залучено в якості свідка при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення за ознаками ст. 130 КУпАП. В його присутності водій автомобіля Chevrolet Camaro, державний номер KVW НОМЕР_2 , ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням приладу Drager Alcotest 6820 у присутності двох свідків, результат огляду складає 0,78 ‰. Також в його присутності водій ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом адміністративного протоколу, зі своїми правами та обов`язками, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП і повідомлено про місце та час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Рапортом поліцейського взводу № 2 роти № 6 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП старшого сержанта поліції Павла Кучкова.

Довідкою інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП капітана поліції Аршави В. В. від 24.06.2019 р., відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно облікових даних НАІС ДДАІ не отримував посвідчення водія.

Відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів патрульних поліцейських, запис № .

Водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9. «а» ПДР і суддя кваліфікує його порушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

За змістом п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

З огляду на те, що ОСОБА_1 не отримав право керування транспортним засобом, про що вказано в довідці з бази даних НАІС ДДАІ (а. с. 7), тому відсутні підстави для застосування до нього стягнення у вигляді позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст. ст. 33, 40 1, 130, 221, 283 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VI, суддя

постановив:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченою ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200,00 грн. (десять тисяч двісті грн. 00 коп.), без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири грн. 20 коп.)

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Суддя: