Справа № 732/1742/18 Головуючий у 1 інстанції Березовський О. Д.
Провадження № 33/4823/65/19
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2019 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, його захисника - адвоката Слєпченка С.А.

Розглянув апеляційну скаргу захисника адвоката Слєпченка С.А. на постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 08 січня 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований та проживаючий по АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн 20 коп.

Як установив суд, 30 жовтня 2018 року о 23 годині 20 хвилин, на автодорозі Н-28, 56 км +300 м, ОСОБА_1 керував автомобілем «Рено 19», д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду щодо ОСОБА_1 скасувати, закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, мотивуючи тим, що факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 є недоведеним, суд не встановив дійсні обставини справи та не перевірив надані докази, не допитав жодного з учасників події, працівника поліції.

Посилання суду на відеозапис, на думку апелянта, є безпідставним, оскільки висновки викладені у судовому рішенні, є суб'єктивними. Так, з переглянутого відеозапису видно тільки якийсь рух у транспортному засобі, але не видно хто з осіб, які перебували усередині автомобіля, залишає місце водія. Більш того, даний автомобіль придбав ОСОБА_3, який і керував належним йому транспортним засобом без посвідчення водія та надав працівникам поліції всі документи.

Наголошує на тому, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 керував автомобілем, а отже і не повинен нести відповідальність за те, що перебував у стані алкогольного сп'яніння, оскільки був лише пасажиром.

Вказує на порушення судом права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя, оскільки розгляд справи відбувався за його відсутності, в той час як він перебував на стаціонарному лікуванні у Городнянській ЦРЛ і суд мав усі підстави для відкладення судового розгляду, з урахуванням того, що тримісячний термін накладення адміністративного стягнення на час судового розгляду ще не сплинув.

Під час апеляційного перегляду ОСОБА_1 та його захисник підтримали доводи апеляційної скарги.

На засіданні в апеляційному суді ОСОБА_1 пояснив, що 30 жовтня 2018 року у нього був день народження, у зв'язку з чим вживали спиртні напої. Його товариш ОСОБА_3 купив автомобіль, без оформлення договору купівлі продажу, власник передав документи на автомобіль. На пропозицію ОСОБА_3 поїхали кататися, чому йому пропонували пройти обстеження на стан сп'яніння, він не розумів, не пручався, так як не його автомобіль і він ним не керував. Під час руху транспортного засобу він сидів на задньому сидінні автомобіля разом з ОСОБА_4, який взагалі був без свідомості.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 підтвердив, що відмічали день народження ОСОБА_1, потім на автомобілі ОСОБА_3 поїхали кататися, його привели до тями в приміщенні поліції, як там опинився не пам'ятає.

Свідок ОСОБА_3 підтвердив, що дійсно катав хлопців на власному автомобілі, його зупинили працівники поліції і за той час як до нього наближалися поліцейські, він пересів на переднє пасажирське сидіння. Документи на автомобіль поліцейському надавав саме він. На товариша ОСОБА_1 вказав навмисно, оскільки він сам раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП і при повторному порушенні штраф буде набагато більший.

З переглянутого відеозапису вбачається, що коли працівники поліції підійшли до автомобіля на сидінні водія не було нікого.

При цьому ОСОБА_3 знаходився на передньому пасажирському сидінні, двоє пасажирів ОСОБА_4 в сплячому стані та ОСОБА_1 напівсплячому стані на задньому пасажирському сидінні. На ОСОБА_1 як на водія автомобіля показував працівникам поліції ОСОБА_3, він же на вимогу поліцейського надав технічний паспорт на автомобіль.

Заслухавши особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності, його захисника, допитавши свідків, переглянувши відеозапис, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положення ч. 2 ст. 268 КУпАП дозволяють судовий розгляд у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, якщо є данні про її своєчасне сповіщення про день і час, а також місце проведення розгляду справи, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 чотири рази звертався до суду із заявою про відкладення розгляду справи, з підстав перебування на стаціонарному лікуванні з приводу отриманих тілесних ушкоджень. Незважаючи на це, суд провів судовий розгляд у відсутність ОСОБА_1, який на час судового розгляду перебував під наглядом лікувального закладу і подав заяву про відкладення судового засідання.

Відповідно до підпункту «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. Якщо особа, перебуває в салоні автомобіля, вимоги названого пункту Правил на неї не розповсюджуються.

Поліцейський, який складав протокол про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1, а також суд першої інстанції, не звернули уваги, що на час зупинки транспортного засобу останній перебував на задньому сидінні автомобіля у стані середнього ступеня алкогольного сп'яніння.

З відеозапису вбачається, що поліцейські не намагалися з'ясувати, хто саме керував автомобілем, довірившись цілком жестам ОСОБА_3, який показував на ОСОБА_1, не відібрали у останнього пояснень.

При цьому саме ОСОБА_3, який указував на іншу особу, перебував на передньому пасажирському сидінні, за зовнішніми ознаками виглядав тверезим і за своїми фізичними даними міг вільно переміститися з місця водія на місце пасажира. Технічний паспорт на автомобіль поліцейському передавав саме він.

Намагання ОСОБА_1 сказати, що видно по відеозапису, хіба він перебував за кермом, ніхто не почув. Поза увагою поліцейського та суду залишився і той факт, що ОСОБА_1 з його зростом та станом середнього ступеня сп'яніння 2,4 промілє, так спритно переміститися із за керма водія на заднє пасажирське сидіння, фізично не міг.

Матеріали судової справи, показання свідків, відеозапис, поза розумним сумнівом не доводять, що 30 жовтня 2018 року о 23 годині 20 хвилин, на автодорозі Н-28, 56 км +300 м, саме ОСОБА_1, а не інша особа, керував автомобілем «Рено 19», д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння.

Недоведеність вини особи, відповідно до ст. 9 КУпАП, свідчить про відсутність складу правопорушення.

На порушення вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, розглядаючи справу, суд всебічно та повно не з'ясував усіх обставин справи, не перевірив, чи вчинене правопорушення саме особою, щодо якої складений протокол про адміністративне правопорушення, через що ухвалив необґрунтоване рішення, яке підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 247п.1, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Слєпченка С.А. задовольнити.

Постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 08 січня 2019 року щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець