ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 594/676/19Головуючий у 1-й інстанції Чир П.В.
Провадження № 33/817/313/19 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2019 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І.

розглянувши з участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності,- ОСОБА_1 та його захисника Денисової Т.С., адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Кудринці Борщівського району Тернопільської області, такого, що не працює,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Борщівського районного суду Тернопільської області від 06 серпня 2019 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови складає 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Цією ж постановою стягнуто зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову місцевого суду скасувати, закривши провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначає, що в його діях відсутній склад зазначеного адміністративного правопорушення, оскільки мопедом він не керував, а лише, відштовхнувшись ногами, котився ним пішохідною зоною до магазину без заведеного двигуна, оскільки той був у несправному стані.

Вказує, що після того, як він зупинився, до нього під`їхали працівники поліції та зробили зауваження, що пішохідною зоною їздити заборонено. Під час розмови з ним поліцейські звернули увагу на те, що він перебуває у стані алкогольного спяніння, чого він і не заперечував, та запропонували пройти йому огляд на стан алкогольного спяніння, на що він погодився.

Стверджує, що в розумінні термінів, що наведені в ПДР України він водієм не був, оскільки ним є особа, яка керує транспортним засобом, має посвідчення відповідної категорії та бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як водій, однак він по дорозі мопедом не керував, двигун не заводив та посвідчення водія не мав.

Крім того, як зазначає апелянт, працівники поліції зупинили його безпідставно, оскільки він не порушував ПДР України і будь-які твердження щодо цього працівниками поліції до нього не висловлювались.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адмінвідповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Денисову Т.С., які просили задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_1 з наведених в ній підстав, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, прихожу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 03 червня 2019 року о 13 год. 05 хв., в смт. Мельниця-Подільська по вул. Незалежності Борщівського району Тернопільської області керував мопедом без номерного знаку, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в присутності двох свідків за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора «Drager» Alcotest 6810, на табло якого висвітився показник 2,86 % (проміле). Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 35 Закону України Про Національну поліцію поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Що стосується порушення Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена в тому числі КУпАП, керування транспортними засобами в стані алкогольного спяніння тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

В свою чергу дії поліцейських повинні відповідати вимогам закону.

Відповідно до п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС 09 листопада 2015 р. № 1452/735, /далі Інструкція/ огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.3 ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п.п.6,7 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно з постановою місцевого суду та протоколу судового засідання Борщівського районного суду Тернопільської області від 06 серпня 2019 року, під час розгляду даної справи були допитані працівники поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які склали протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали у даній справі. Вказані поліцейські зазначили, що 03 червня 2019 року вони під час патрулювання в смт. Мельниця-Подільська, проїжджаючи центр селища, біля кафе День і Ніч побачили скутер, який рухався по дорозі, а потім через площу та виїхав на тротуар їм назустріч. Водій скутера був без мотошолому, у звязку з чим ними було прийнято рішення про зупинку цього скутера. Під час розмови з водієм, яким виявився ОСОБА_1 , вони виявили у нього ознаки алкогольного спяніння, у звязку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки за допомогою алкотестера Драгер, на що він погодився. За результатами цього огляду у ОСОБА_1 виявлено 2,85 % проміле вмісту алкоголю в крові, після чого було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, який ОСОБА_1 відмовився підписувати.

Патрульний поліцейський ОСОБА_3 в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що ОСОБА_1 котитися мопедом не міг, оскільки він проїжджав по рівній площині дороги і проїхав велику відстань по дорозі, потім через площу на проїжджу частину дороги і виїхав на тротуар, не відштовхуючись при цьому ногами, що неможливо було зробити з вимкнутим двигуном, окрім того, вони чули звук двигуна мопеда.

Наведені вище покази поліцейських підтверджуються долученим до матеріалів справи відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 в порушення п.2.3 (г) ПДР України саме їхав на мопеді без шолому, а не відштовхувся при цьому ногами, як у своїй скарзі зазначає апелянт.

Таким чином, патрульні поліцейські, діючи у відповідності до ч.1 ст.35 ЗУ Про Національну поліцію, мали законні підстави для зупинки скутера, яким керував ОСОБА_1 .

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу - газоаналізатора DRAGER ALCOTEST 6810 №ARAM- 0601 та пройшов його у присутності двох свідків, за результати якого виявлено 2,85% (проміле алкоголю в крові). З даним результатом водій погодився та відмовився пройти такий огляд у медичному закладі, що також підтверджується долученим відеозаписом.

Крім того, вина останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена і письмовими показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які пояснили, що 03 червня 2019 року близько 13 год. вони були свідками того, як ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою газоаналізатора, за результатом якого на табло висвітилось 2,85 проміле, з чим останній погодився та відмовився проходити повторний огляд в медичному закладі.

Відтак, поліцейськими був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №542710 від 03 червня 2019 р., акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також долучено до матеріалів справи роздруківку з технічного приладу Драгер, за допомогою якого і проходив тест на стан алкогольного спяніння ОСОБА_1 .

Приймаючи рішення про встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції дослідив наявні у справі матеріали, а також відеоматеріали з нагрудних камер працівників патрульної поліції та відеореєстратора патрульного автомобіля, а також інші матеріали справи у їх сукупності, якими і обґрунтував свої висновки.

Тому на думку судді апеляційного суду висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним вказаного адміністративного правопорушення є обґрунтованими та узгоджуються як з поясненнями свідків, так із матеріалами справи.

Доводи, які зазначені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , були належним чином досліджені судом першої інстанції та спростовані під час судового розгляду.

Таким чином в ході апеляційного розгляду обставин, які би підтверджували доводи апеляційної скарги і спростовували висновки суду першої інстанції, не встановлено, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 06 серпня 2019 р., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, -без змін.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис