ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/86/19 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2019 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я.

з участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - адвоката Подковського А.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в місті Тернополі матеріали справи за апеляційною скаргою, особи притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 січня 2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто 384,20 грн. судових витрат.

Згідно постанови, ОСОБА_1 09.12.2018р. о 01год. 13хв., в м.Тернополі по вул.Пушкіна, керував транспортним засобом марки Volkswagen Polo номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Drager Alcotest ARBF-0422 (повірка дійсна до 20.05.2019 року) та огляду в КУТОР Тернопільському ОНД, водій категорично відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5. ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану постанову, мотивуючи тим, що суд не взяв до уваги його покази про невинуватість у вчиненні цього правопорушення, а також матеріали фото і відеозйомки. Також, судом не враховані порушення інструкції при проведенні його огляду і таким чином допущено однобічність дослідження доказів. Просить поновити строк оскарження, мотивуючи тим, що його було затримано працівниками поліції і він перебував 3 дні під вартою. Також вказує, що ним будуть подані доповнення до апеляційної скарги.

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 підтримав свою апеляційну скаргу, від подання письмових доповнень до неї відмовився та пояснив, що від проходження огляду на стан сп`яніння дійсно відмовився у зв`язку з тим, що вважає таку вимогу працівників поліції незаконною, оскільки не був зупинений працівниками поліції, а сам зупинився у дворі будинку і лише після цього до нього підійшли працівники поліції, які стверджували, що він порушив правила дорожнього руху, про що винесли відповідну постанову ч.1 ст.121 КУпАП, яку він оскаржив в порядку адміністративного судочинства і просив відкласти апеляційний розгляд до вирішення адміністративного позову. Щодо пропуску строку оскарження пояснив, що перебував під вартою з підстав, що не пов`язані з цією справою, однак це перешкодило вчасно подати апеляційну скаргу.

В подальшому ОСОБА_1 в судові засідання апеляційного суду не з`явився, його захисник Подковський А.О. пояснив, що ОСОБА_1 відомо про час та місце апеляційного розгляду, однак не зміг з`явитися і просив завершити розгляд у його відсутності.

Також, захисник під час апеляційного розгляду підтримав подану Найдухом А.П. апеляційну скаргу та додатково пояснив, що на його думку суд першої інстанції безпідставно визнав допустимими доказами рапорт працівника поліції і письмові пояснення свідків, які судом безпосередньо не допитувались, а також не врахував, що працівники поліції не роз`яснювали ОСОБА_1 встановленого порядку проведення огляду і не оформили його направлення в медичний заклад, а також долучили до протоколу не повний відеозапис подій, а лише їх фрагменти.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи його захисника, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Строк апеляційного оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду від 17 січня 2019 року відносно ОСОБА_1 закінчився 27 січня 2019 року, який був вихідним днем. Апеляційну скаргу подано в наступний робочий день 28 січня 2019 року, а тому строк апеляційного оскарження з урахуванням повідомлених ОСОБА_1 обставин його пропуску підлягає поновленню.

Перевіркою доводів апеляційної скарги і пояснень ОСОБА_1 по суті справи в ході апеляційного розгляду встановлено наступне.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

При розгляді цієї справи суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

Так, в ході судового розгляду, встановлено зокрема, що 09 грудня 2018 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом по вул.Пушкіна в м.Тернополі з явними ознаками алкогольного сп`яніння і відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, судом вірно враховані дані: протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №416453 від 09 грудня 2018 року, яким зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки і в медичному закладі, відеоматеріалами з нагрудних камер працівників патрульної поліції, якими також зафіксовані вказані події, які повністю узгоджуються з даними протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена належним чином дослідженими в судовому засіданні та оціненими в постанові суду доказами, а матеріали справи не містять суперечностей та узгоджуються між собою.

Доводи апеляційної скарги, що працівниками поліції було порушено встановлений законом порядок проведення огляду на стан сп`яніння не обґрунтовані конкретними обставинами.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, в суді першої інстанції ОСОБА_2 .П. наводив аналогічні твердження, які суд відхилив мотивуючи тим, що працівники поліції дотримались вимог п. 3,6 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 (далі Інструкція проведення огляду), та п.6 розділу IX Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 (далі Порядок направлення для огляду).

Однак, ні в апеляційній скарзі, ні в ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 не вказав, які саме вимоги встановленого законом порядку огляду порушили працівники поліції і в чому полягає неправильність висновків суду першої інстанції. Крім того, доводи апеляційної скарги про порушення порядку проведення огляду є безпідставними, оскільки в цьому випадку огляд на стан сп`яніння не відбувся через відмову ОСОБА_1 його проходити.

Зі змісту апеляційної скарги та пояснень ОСОБА_1 в суді першої інстанції і в ході апеляційного розгляду вбачається, що він не заперечує факт керування автомобілем і відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, але вимогу поліції пройти такий огляд він вважає незаконною через те, що працівники поліції підійшли до нього після того, як він зупинив свій автомобіль з власної ініціативи, а не на їх вимогу.

Оцінюючи ці доводи апелянта суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій на вимогу поліцейського повинен пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або що до вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ст.266 КУпАП огляд водія на стан сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення такого огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно Порядку направлення для огляду водіїв транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС, - підлягають огляду: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Зі змісту наведених нормативно-правових актів, які регулюють порядок направлення водіїв для огляду на стан сп`яніння, вбачається, що працівник поліції має право вимагати проходження огляду на стан сп`яніння в особи, яка керувала транспортним засобом.

Як встановлено в ході судового розгляду ОСОБА_1 керував автомобілем і після його зупинки відмовився проходити огляд на стан сп`яніння, ознаки якого були виявлені працівниками поліції при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КУпАП, а саме порушення вимог п.31.4.7. е Правил дорожнього руху України (а.с.6).

Та обставина, що ОСОБА_1 керував автомобілем підтверджується доданими до протоколу відеозаписами нагрудних камер працівників поліції, яким він пояснював, що вони здійснили випередження керованого ним автомобіля. Також, цей факт встановлений постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №070321 від 09 грудня 2018 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП за те, що він 09.12.2018 р. о 01:13 год. по вул.Пушкіна, 3 в м. Тернополі керував транспортним засобом Volkswagen Polo, у якому був відсутній передній бампер, передбачений конструкцією, а також заводом-виробником, чим порушив вимоги п. 31.4.7 (е) ПДР України.

Вказана постанова була оскаржена ОСОБА_1 в порядку адміністративного судочинства і залишена без змін рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 червня 2019 року і постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2019 року (справа №607/26279/18).

Таким чином, доводи апеляційної скарги, що розгляд справи в даному випадку проведений неповно і без з`ясування усіх фактичних обставин, є безпідставними, оскільки як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції досліджено усі матеріали справи, зміст яких детально проаналізований судом.

Доводи захисника про недопустимість як доказів рапорту працівника поліції і письмових пояснень свідків не спростовують правильності висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 , оскільки його вина підтверджується сукупністю інших доказів у справі, в тому числі даними відеозапису подій та поясненнями самого ОСОБА_1 , який факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не заперечує.

Доводи захисника про необхідність скасування постанови через те, що працівники поліції не роз`яснювали встановленого порядку проведення огляду і не оформили його направлення в медичний заклад, є неналежними, оскільки встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, а тому не було підстав роз`яснювати порядок його проходження і оформляти відповідне направлення в медичний заклад.

Долучений до протоколу відеозапис містить відомості про факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, а тому він є належним і допустимим доказом. Обставин, які би давали підстави вважати, що він долучений до матеріалів справи в порушення вимог закону, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню не підлягає.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 січня 2019 року відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис