Справа №754/9440/19 Головуючий в суді І інстанції: Вінтоняк Р.Я.
Провадження № 33/824/3076/2019 Доповідач в II інстанції: Авраменко М.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Авраменко М.Г.,

за участю:

особа, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

захисника - Мамедова Р.Х.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києвіматеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 9 липня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Цією ж постановою вирішено питання щодо процесуальних витрат,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови, 15.06.2019 року о 06 год. 00 хв. ОСОБА_1 в м. Києві по вул. Електротехнічна, 2, керував автомобілем «ГАЗ 3302» номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці ока не реагують на подразнення світлом, тремтіння пальців рук, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 09 липня 2019 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погоджуючись з рішенням першої інстанції адвокат Мамедов Р.Х. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що ОСОБА_1 погано розуміє російську мову і взагалі не розуміє українську мову, а тому із самого початку складання щодо нього адміністративного протоколу була необхідність залучення працівниками поліції відповідного перекладача для дотримання норм про забезпечення права на рідну мову, що не було зроблено. Внаслідок нехтування правами ОСОБА_1 на перекладача, він не міг розуміти суть складу правопорушення, за яке на нього складався протокол, крім того помилково був інформований його пасажиром про платність медичного огляду. Працівниками поліції не було роз`яснено що відмова ОСОБА_1 від проходження медичного обстеження є самостійним складом адміністративного правопорушення та передбачає ті ж санкції, як за встановленої наявності наркотичного або алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 того ж дня, самостійно пройшов огляд на алкогольне та наркотичне сп`яніння в медичному закладі «Соціотерапія», згідно його висновку, ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 не виявлено.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, які підтримали вимоги, викладені в апеляційній скарзі, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом першої інстанції вказані вимоги закону дотримані.

Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції послався на наявні у справі та досліджені докази, зокрема, відеозапис події, відповідно до якого ОСОБА_1 на неодноразові пропозиції працівників патрульної поліції в присутності двох свідків відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога, розпискою, відповідно до якої ОСОБА_1 підтвердив факт залишення на зберігання транспортного засобу «ГАЗ 3302», пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в присутності яких водій відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку, врахував положення, передбачені ст. 33 КУпАП та дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 порушення вимог п. 2.5 ПДР України, що тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП (ас. 18-20).

З таким висновком суду першої інстанції погоджується й суд апеляційної інстанції.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що він складений щодо ОСОБА_1 про те, що 15 червня 2019 року о 06 год. 00 хв. водій ОСОБА_1 у м. Києві по вул. Електротехнічна, 2, керував автомобілем «ГАЗ 3302» номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці ока не реагують на подразнення світлом, тремтіння пальців рук, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП(ас. 2).

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 Розділу 1, Розділами П та Ш Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року за № 1452/735.

Згідно з п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за вимогою інспектора патрульної поліції.

Приписами ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, норма ч. 1 ст. 130 КУпАП є імперативною і невиконання вимоги працівників патрульної поліції не звільняє особу від відповідальності, передбаченої санкцією цієї ж статті КУпАП.

Апеляційним судом переглянуто відеозапис з нагрудного відеореєстратора, якій міститься в матеріалах справи, на якому зафіксовано, що інспектори патрульної поліції зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , пояснили причину зупинки, та запропонували ОСОБА_1 пред`явити водійське посвідчення та документи на транспортний засіб. В ході спілкування, інспектор патрульної поліції запитав у водія чи останній не вжив алкогольних напоїв чи будь-яких наркотичних речовин, на що водій заперечував. У зв`язку з підозрою працівника патрульної поліції, останній запропонував водію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я, одночасно інспектор патрульної поліції повідомив, що у разі відмови буде складено протокол про адміністративне правопорушення. В подальшому, в присутності двох свідків, водій відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння з посиланням на те, що не випивав і наркотичних речовин не вживав (ас. 6).

Відеозаписом подій, який є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, на якому зафіксовано обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря нарколога, спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не було роз`яснено наслідки відмови від медичного обстеження.

Доводи апелянта про те, що працівниками патрульної поліції не було залучено перекладача є необґрунтованими, з огляду на те, що з відеозапису вбачається спілкування водія з інспектором патрульної поліції російською мовою, і будь-яких зауважень чи застережень щодо забезпечення перекладача від Курбанова В. інспектору патрульної поліції не надходило.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 не міг розуміти суть складу правопорушення, за яке на нього складався протокол є безпідставним, оскільки відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №3477969 від 15 червня 2019 року, в графі підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 розписався без будь яких застережень чи зауважень (ас. 1).

Окрім того, суд першої інстанції врахував, що ст. 266 КУпАП та Інструкції №1452/735 огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 були виявлено 15 червня 2019 року о 06 год. 00 хв., а згідно наданого висновку, огляд ОСОБА_1 у лікаря-нарколога було проведено 15 червня 2019 року о 19 год. 00 хв., тобто, після спливу встановленого чинним законодавством строку проходження медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння. Крім того, у вказаному висновку не конкретизовано, що у ОСОБА_1 відсутні ознаки саме наркотичного сп`яніння.

Інші доводи, які викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду постанови місцевого суду.

За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, постанова місцевого суду є законною, вмотивованою, обґрунтованою, та підстави для її скасування відсутні, у зв`язку з чим апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Мамедова Р.Х.- залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Києва від 09 липня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Г. Авраменко