Справа № 603/546/19
Провадження № 3/603/207/2019
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" вересня 2019 р. м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Галіян І. М. розглянувши матеріали, що надійшли від Тернопільського зонального відділу військової служби правопорядку збройних сил України Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого заступником військового комісара начальник відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 , одруженого, з вищою освітою, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

- за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
ВСТАНОВИВ:
Капітан ОСОБА_1 , всупереч вимогам Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, а також в порушення вимог ч. 3 ст. 1, ч. 5 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», пунктів 35, 37 Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом, затвердженого Постановою КМ України від 21.03.2002 р. № 352 (далі Положення № 352), перебуваючи на посаді заступника військового комісара начальника відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 , не вів: оперативний облік призовних ресурсів; відомості контролю за рухом призовних ресурсів, які перебувають на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , які у 2019 році не складав та на затвердження військовому комісару не надавав.
Окрім цього, капітан ОСОБА_1 , всупереч вимогам ч. 9 ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та п. 45 Положення № 352 у ІНФОРМАЦІЯ_3 , у ході проведення чергового призову весною 2019 року здійснював зміну військового обліку призовників без надання відповідних підтверджуючих документів. В порушення вимог п. 68 Положення №352, документи щодо розшуку призовників, які ухилялися від явки до військового комісаріату, до правоохоронних органів не направляв.
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та вказав, що обставини викладені в протоколі не відповідають дійсності та є надуманими. Пояснив, що свої службові обов`язки проягом січня липня 2019 року виконував справно. На обгрунтування цих доводів надав суду копії документів, які на його переконання спростовують викладені в протоколі звинувачення.
Незважаючи на невизнання своєї провини у вчиненні адміністративного правопорушення вина ОСОБА_1 доводиться доказами, що були предметом дослідження в судовому засіданні.
Відповідно до вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, капітан ОСОБА_1 був зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників); виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Згідно вимог ст. 45 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України за вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Приписами ст. 15 КУпАП визначено, що військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б Кодексу України про адміністративні правопорушення, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.
Згідно з ч. 2 ст. 172-15 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку недбалого ставлення військової службової особи до військової служби вчинене в умовах особливого періоду.
Скоєне ОСОБА_1 правопорушення підтверджується такими доказами:
- доповіддю тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 19.07.2019 року про результати перевірки у даній доповіді ІНФОРМАЦІЯ_2 від 19.07.2019 року, у якій детально описано суть вчинених правопорушень (а.с.4-11);
- письмовими поясненнями від 19.07.2019 року відібраних у ОСОБА_1 у яких описано обставини вчинення правопорушення, у поясненнях також вказано, що усе записано вірно, прочитано й зауважень до пояснень немає (а.с. 26-28);
-даними встановленими в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЛВТ №103 про військове адміністративне правопорушення від 03.09.2019 року, складеного офіцером відділення запобігання, виявлення злочинів та інших правопорушень ІНФОРМАЦІЯ_4 старшим лейтенантом ОСОБА_2 ;
- письмовими поясненнями військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 , який був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП 29.07.2019 року (Справа №603/475/19).
Винність ОСОБА_1 підтверджується також поясненнями свідків, що опитувалися в судовому засіданні.
Так офіцер відділення запобігання, виявлення злочинів та інших правопорушень Тернопільського зонального відділу Військової служби правопрядку ОСОБА_4 суду повідомив, що на виконання вимог командира військової частини НОМЕР_1 , викладених у телеграмі від 16 липня 2019 року щодо виконання доручення першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 15 липня 2019 року посадовими особами Тернопільського зонального відділу спільно з представниками Головного управління персоналу Збройних Сил України проведено перевірку ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо виконання посадовими особами цього військового комісаріату своїх функціональних обов`язків та організації виконання завдань з питань проведення заходів щодо комплектування Збройних Сил України війсковослужбовцями військової служби за контрактом та проведення призову громадян України на строкову військову службу, оцінки мобілізаційної готовності військового комісаріату в організації та штатах воєнного часу, зміцнення військової дисципліни, запобігання кримінальних та інших правопорушень серед особового складу і виявлення та усунення їх причин.
За наслідками проведеної перевірки виявлено порушення організації та проведення заходів комплектування Збройних Сил України військовослужбовцями військової служби за контрактом, організації та проведення заходів по призову громадян України на строкову військову службу. Зокрема в суперч п. 37 Положення № 352 у ІНФОРМАЦІЯ_6 відомості контролю за рухом призовних ресурсів, які перебувають на військовому обліку взагалі не складалися та військовим комісаром не затверджувалися. Цей факт унеможливив встановити достовірні дані щодо кількості громадян, які підлягали призову на строкову військову службу у Монастириському районі.
В порушення вимог вищевказаного Положення не складалися списки прибуття призовників на призовні дільниці за днями відповідно до графіка роботи призовної комісії. Неналежно здійснювалося оповіщення громадян про призов на строкову військову службу. Виявлено також порушення вимог п. 68 Положення № 352, як щодо належного ведення особових справ призовників, які ухиляються від призову, так і, щодо надсилання небхідної документації на таких призовників до правоохоронних органів. Також були виявлені й інші недоліки в роботі.
Ці недоліки стали можливими через недостатній рівень контролю з боку командування ІНФОРМАЦІЯ_7 та через недотримання військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_5 капітаном ОСОБА_3 та заступником військового комісара начальником відділення комплектування капітаном ОСОБА_1 встановленого порядку підготовки і проведення призову громадян Україним на строкову службу.
За наслідками неналежного виконання своїх службових обов`язків керівника ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 було переведено на іншу посаду з меншим навантаженням та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст 172-15 КУпАП.
Окрім цього, ОСОБА_4 вказав, що з результатами перевірки був ознайомлений ОСОБА_1 він надав з цього приводу детальні пояснення й визнав свою провину. Невизнання у судовому засіданні своєї вини, на думку ОСОБА_4 свідчить, про те, що ОСОБА_1 має намір уникнути відповідальності.
Аналогічні за змістом пояснення надав в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 офіцер відділення запобігання, виявлення злочинів та інших правопорушень Тернопільського зонального відділу Військової служби правопрядку
Окрім цього, внність ОСОБА_1 підтверджується письмовими документами, які ж він сам подав до суду, зокрема, відомостями контролю за рухом призовних ресурсів, які перебувають на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 за серпень місяць (а.с. 42-46) підтверджено, що такі відомості велися лише у серпні місяці, натомісць жодних даних про ведення таких відомостей з січня по липень 2019 року та надання їх на затвердження комісару ОСОБА_1 до суду подано не було. У судовому засіданні сам ОСОБА_1 вказав, що дійсно таких відомостей впродовж січня- липня 2019 року не складав і на затвердження комісарові не надавав.
Неспроможними на переконання суду є доводи ОСОБА_1 щодо безпідставного його звинувачення у ненаправленні правоохоронним органам документів щодо розшуку призовників, які ухиляються від явки до військового комісаріату.
Приписами п. 68 Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом, затвердженого Постановою КМ України від 21.03.2002 р. № 352 передбачено, що якщо дії щодо розшуку призовників не дають позитивних наслідків, за рішенням призовної комісії на них оформляються та надсилаються до відповідних правоохоронних органів такі документи: копія облікової картки призовника з результатами медичного огляду; витяг з протоколу засідання призовної комісії з рішенням про надіслання до відповідних правоохоронних органів матеріалів на призовника, який ухиляється від призову; копія особової справи призовника; корінець повістки з підписом призовника про те, що його попереджено про день і час явки у районний військовий комісаріат; витяг із списку осіб, які викликались у районний військовий комісаріат, з відміткою про неявку призовника; пояснювальні записки посадових осіб районного військового комісаріату, які проводили перевірку причин неявки призовника; пояснювальні записки осіб, яким доручалося вручити повістки (у разі, коли мала місце відмова від одержання повісток); документи, що підтверджують доведення до відома призовника основних положень Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", встановленої законами відповідальності за їх порушення, застосовані до призовника заходи за ухилення від явки у районний військовий комісаріат; пояснення від особи, яка ухиляється від призову на військову службу, якщо відоме її місцезнаходження; супровідний лист районного військового комісаріату на адресу керівника правоохоронного органу із зазначеними матеріалами та у разі потреби іншими документами.
Як слідує з тих листів, які долучив ОСОБА_1 до матеріалів справи (а.с. 47-60) це лише списки призовників, які ухиляються від призову на строкову службу. Натомість документів, які передбачені п. 68 вищевказаного Положення на кожного з призовників долучено не було й правоохоронним органам не направлялося, а тому суд не бере вищевказані листи до уваги.
За таких обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП недбале ставлення військової службової особи до військової служби вчинене в умовах особливого періоду.
Згідно зі ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Суд, керуючись ст. 33 КУпАП, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь його вини, пом`якшуючі обставини судом не встановлені, обтяжуючі обставини судом не встановлені, дійшов висновку про можливість застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави в межах санкції ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Саме таке стягнення на переконання суду буде співмірним вчиненому діянню, узгоджуватиметься з принципами доцільності, справедливості та невідворотності відповідальності, а також відповідатиме меті адміністративного стягнення.
У відповідності до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст. 22, 33, 34, ч. 1 ст. 172-15, ст. ст. 283, 284, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати виннуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) грн. 00 коп. штрафу в дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя І. М. Галіян