Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
06.06.2019 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю представника Закарпатської митниці ДФС України Селеша О.Я., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав адвокат Ільтьо А. М. в інтересах ОСОБА_1 ,

постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 лютого 2019 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , гр. України, українець, із середньою освітою, водій фірми «Бурда-Транс»,
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн..
Згідно постанови, 03 листопада 2018 року об 06 год. 11 хв. у зону митного контролю митного посту «Неветленфолу» Закарпатської митниці ДФС по смузі руху «червоний коридор» у напрямку «в`їзд в Україну» заїхав вантажний автомобіль марки «VOLVO», реєстраційний номер НОМЕР_1 НОМЕР_2 , із напівпричепом марки «SCHWARZMULLER», реєстраційний номер України НОМЕР_3 , під керуванням гр. України ОСОБА_1 . Для митного контролю водієм було подано контрольний талон для проходження по смузі руху «червоний коридор», документ, що посвідчує особу (паспорт НОМЕР_4 ), реєстраційні документи на транспортні засоби (свідоцтво про реєстрацію від 13.09.2018 № СХI 095956 та свідоцтво про реєстрацію від 13.09.2018 № НОМЕР_5 ). Відповідно до наданих документів транспортний засіб слідував без вантажу. Громадянину ОСОБА_1 було запропоновано заповнити митну декларацію, в якій він вказав про наявність у нього ручної поклажі у кількості 8 місць, а також вказав, що товари, які підлягають обов`язковому письмовому декларуванню відсутні. Перед проведенням митного контролю при усному опитуванні громадянин ОСОБА_1 заявив, що товарів заборонених або обмежених до ввезення на митну територію України та прихованих від митного контролю немає, крім особистих речей. При проведенні митного огляду, були виявлені не вказані в митній декларації та не заявлені при усному опитуванні трикотажні та шкіряні вироби (одяг турецького виробництва), а саме: куртка жіноча шкіряна 2 шт., жилетка жіноча з хутра 3 шт., жіноче пальто 5 шт., куртка чоловіча шкіряна 25 шт., сорочка жіноча 12 шт., кофти жіночі 25 шт., сукні жіночі 41 шт., штани жіночі 47 шт., костюми жіночі 5 шт., спідниця жіноча 7 шт., кофта чоловіча 75 шт., краватка чоловіча 15 шт., брюки чоловічі 14 шт., сорочки чоловічі 26 шт., светр чоловічий 12 шт., шарфи 2 шт., взуття домашнього вжитку з хутром 19 пар, жіночий спортивний костюм 3 шт., туфлі чоловічі 1 пара. Зазначені вище трикотажні та шкіряні вироби знаходилися у кабіні водія, а саме під спальним та на спальному місці водія, а також у нішах для особистих речей, були виявлені у дорожніх сумках та у нішах для особистих речей без ознак приховування. У поясненні, наданим гр. України ОСОБА_1 зазначено, що виявлені трикотажні вироби не є його власністю. Після вивантаження вантажу у Румунії, дорогою додому на заправці біля м. Сату Маре невідомі громадяни запропонували йому за винагороду в 500 грн. перевезти дані вироби до м. Тячів, де його повинні були зустріти. Таким чином, гр. України ОСОБА_1 не заявлено за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування, або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.
Заслухавши пояснення представника Закарпатської митниці ДФС України Селеша О.Я., який судове рішення вважає законним та обґрунтованим і заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про порушення митних правил, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Справа про порушення митних правил розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника адвоката Ільтьо А. М., неявка яких з урахуванням вимог ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. З матеріалів справи вбачається, що апеляційним судом ОСОБА_1 та адвокат Ільтьо А. М. своєчасно повідомлені про час та місце розгляду справи. При цьому враховується те, що дані про поважність причин неявки ОСОБА_1 та адвоката Ільтьо А. М. чи заяв про відкладення розгляду справи на інший термін до апеляційного суду від них не надходили.
При вирішенні питання про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення враховується наступне.
Так, у матеріалах справи відсутні дані про те, що копія оскаржуваної постанови була вручена або надіслана ОСОБА_1 у передбачений ч. 1 ст. 285 КУпАП триденний строк. З матеріалів справи вбачається, що копію оскаржуваної постанови від 12.02.2019 отримав адвокат Кустрьо М. М. в ході ознайомлення з матеріалами справи (а. с. 69), а ОСОБА_1 така була направлена лише 18.04.2019, що підтверджується наявним у матеріалах справи супровідним листом (а. с. 73), однак, даних про отримання її ОСОБА_1 у матеріалах справи немає.
Зазначені обставини, на переконання апеляційного суду, перешкодили своєчасно подати апеляційну скаргу на постанову, а тому, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя та захист, причини пропуску строку на апеляційне оскарження, - визнаються поважними, у зв`язку із чим, клопотання про поновлення строку визнається обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, і строк поновлюється.
Обставини, за яких ОСОБА_1 порушив митні правила, у постанові судді місцевого суду зазначені правильно, кваліфікація його дій за ст. 472 МК України відповідає зібраним у справі, дослідженим суддею місцевого суду, наведеним у постанові й перевіреним в апеляційному суді доказам.
Так, факт спроби переміщення 03 листопада 2018 року об 06 год. 11 хв. ОСОБА_1 у вантажному автомобілі марки «VOLVO», реєстраційний номер України НОМЕР_2 не вказаних у митній декларації та не заявлених при усному опитуванні трикотажних та шкіряних виробів (одяг турецького виробництва), а саме: куртка жіноча шкіряна 2 шт., жилетка жіноча з хутра 3 шт., жіноче пальто 5 шт., куртка чоловіча шкіряна 25 шт., сорочка жіноча 12 шт., кофти жіночі 25 шт., сукні жіночі 41 шт., штани жіночі 47 шт., костюми жіночі 5 шт., спідниця жіноча 7 шт., кофта чоловіча 75 шт., краватка чоловіча 15 шт., брюки чоловічі 14 шт., сорочки чоловічі 26 шт., светр чоловічий 12 шт., шарфи 2 шт., взуття домашнього вжитку з хутром 19 пар, жіночий спортивний костюм 3 шт., туфлі чоловічі 1 пара, підтверджується протоколом про порушення митних правил (а. с. 1 12), митною декларацією (а. с. 13), письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а. с. 14-15), актом про проведення огляду транспортних засобів та багажу (а. с. 18), фотоматеріалами (а. с. 20-23), описом предметів (а. с. 24-37), доповідною запискою (а. с. 39-40).
Вищенаведені докази та зазначені в них обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей про переміщуваний ним через митний кордон України товар, який підлягає обов`язковому письмовому декларуванню та оподаткуванню, і у своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст. 472 МК України адміністративного правопорушення недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто не заявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що державний інспектор відділу митного оформлення № 4 митного посту «Неветленфолу» Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_2 був упереджений при проведенні митного контролю та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу, що в нього були підстави для фальсифікації протоколу та обмови ОСОБА_1 у порушенні митних правил, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи, на які-небудь дані, які б достовірно підтверджували будь-які з наведених фактів, у апеляційній скарзі не вказується, у зв`язку з чим, апеляційний суд приходить до висновку, що вищевказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.
Не встановлено апеляційним судом і будь-яких даних про те, що в експерта ОСОБА_3 , який склав Висновок про вартість виявлених у ОСОБА_1 товарів, були підстави для фальсифікації складеного ним Висновку, - на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.
З урахуванням вищенаведеного, доводи апеляційної скарги про те, що митний орган зацікавлений у тому, щоб вартість товару була оцінена в максимальному розмірі, так як від розміру вартості товару залежить розмір накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, так як не підтверджені будь-якими достовірними доказами, а також будь-яким чином не спростовують факту порушення ОСОБА_1 . митних правил та не впливають на встановлену у Висновку експерта вартість товарів.
При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення апеляційний суд враховує те, що сторона захисту - правопорушник ОСОБА_1 та адвокат Ільтьо А.М. мали можливість провести товарознавчу експертизу у справі для з`ясування вартості переміщуваного через митний кордон України товару, не надали документи, у підтвердження виявленого товару й не вказували на те у чому саме полягає поверховість при проведенні експертних досліджень.
Із вищенаведених підстав, доводи апеляційної скарги про скасування постанови суду першої інстанції та направлення справи на новий судовий розгляд до Ужгородського міськрайонного суду, - апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані й такі, що не ґрунтуються на вимогах чинного КУпАП. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує те, що, заявляючи таку вимогу, апелянт не послався на те, які саме обставини, на його думку, свідчать про необхідність направлення справи на новий судовий розгляд, при цьому, не врахувавши те, що чинним КУпАП апеляційному суду не надано повноважень щодо повернення справи на новий судовий розгляд у суд першої інстанції.
Тому, наведені вище обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги спрямовані виключно на затягування розгляду справи та вирішення її в точній відповідності із законом, а також на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за порушення ним митних правил.
На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
Вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд першої інстанції врахував обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника й застосував щодо ОСОБА_1 вид та розмір стягнення в межах санкції ст. 472 МК України, врахувавши належні докази про вартість товарів безпосередніх предметів порушення митних правил, належним чином умотивувавши судове рішення, а тому, накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, справедливим і таким, що відповідає передбаченій ст. 23 МК України меті адміністративного стягнення.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції, як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга без задоволення.
При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, призначати експертизи, тощо; те, що стороною захисту, з метою підтвердження зазначених в апеляційній скарзі доводів, не заявлялось письмових клопотань про приєднання або витребування доказів у справі, про призначення експертизи, тощо, а також не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ст. 472 МК України адміністративного правопорушення; що не зв`явившись на розгляд апеляційної скарги, при цьому, будучи належним чином повідомленим про час та місце її розгляду, ОСОБА_1 позбавив себе можливості надати пояснення з приводу обставин справи, а також заявити які-небудь клопотання, у тому числі й про виклик свідків, призначення повторної експертизи, тощо.
Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
пропущений строк на апеляційне оскарження судового рішення поновити.
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Ільтьо А. М. в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 лютого 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя І. В. Стан