ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №616/416/19 Суддя 1-ї інстанції: Риков М.І.
Провадження № 33/818/1060/19
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.09.2019 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., з участю особи, відносно якої винесено постанову у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 , та його захисника - адвоката Зінченко Світлани Анатоліївни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Великобурлуцького районного суду Харківської області від 25.07.2019 року у відношенні ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Великобурлуцького районного суду Харківської області від 25.07.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , був визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. і позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 10.05.2019 року о 19:30 ОСОБА_1 по вул. Центральна в с. Шипувате, Великобурлуцького району, Харківської області керував автомобілем «ЗАЗ - 11022», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Крім того, за цих самих обставин ОСОБА_2 по вул. Центральна в с. Шипувате, Великобурлуцького району, Харківської області керував автомобілем «ЗАЗ - 11022», державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху та скоїв наїзд на стоячий автомобіль марки «ВАЗ 21081», державний номерний знак НОМЕР_2 , в результаті чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень, тим самим ОСОБА_1 порушив п.12.1 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його змінити, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

В апеляційній скарзі вказує, що вважає оскаржувану постанову не законною та необґрунтованою в частині міри покарання.

Зазначає, що призначення адміністративного стягнення у вигляді штрафу потягне погіршення його матеріального становища, та матеріального становища його дітей, так як з ним проживає неповнолітній син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходиться у нього на утриманні.

Згідно рішення Великобурлуцького районного суду Харківської області від 25.06.2012 року з нього стягують аліменти на користь неповнолітнього сина ОСОБА_4 -ІНФОРМАЦІЯ_3.

Тому виконання оскаржуваної постанови позбавляє його та дітей засобів існування.

В суді першої інстанції вказував, що в силу захворювання та перенесення кількох операцій на гортані, не може дути з силою, а також про те, що панічно боїться уколів.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Зінченко С.А., які підтримали вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Апеляційний суд приймаючи рішення про відмову в задоволенні апеляційних вимог виходить з того, що санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вказана правова норма є імперативною, та інших варіантів поведінки не передбачає.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, апеляційний суд позбавлений можливості змінити адміністративне стягнення накладене постановою судді Великобурлуцького районного суду Харківської області від 25.07.2019 року на ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 Кодексом України про адміністративне правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Великобурлуцького районного суду Харківської області від 25.07.2019 року у відношенні ОСОБА_1 без змін.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського апеляційного суду В.П.Цілюрик