ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/124/19 Справа № 215/3160/18 Суддя у 1-й інстанції - Коноваленко М. І. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9., що діє в інтересах ОСОБА_2 на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 грудня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, що проживає в АДРЕСА_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження у справі закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно оскаржуваній постанові суду першої інстанції та протоколу про адміністративне правопорушення 11 липня 2018 року о 19.00 год. водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Део Сенс», реєстр.№ НОМЕР_1 по вул. Сергія Колачевського, перед початком руху не переконався у безпечності при виїзді з прилеглої території Б №52к, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував відповідним чином на її зміни, порушив вимоги знаку 2.1 ПДР України, а саме, не надав перевагу в русі оперативному транспортному засобу, який виконував невідкладне службове завдання «Пежо», реєстраційний НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3 з увімкненими проблисковими маячками синього кольору по вул. С.Колачевського, та в результаті чого здійснив з ним зіткнення, внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

В апеляційній скарзі захисник просить оскаржувану постанову суду скасувати, визнати ОСОБА_2 невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі щодо ОСОБА_2 закрити у зв'язку з відсутністю адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги зазначає, що постанова суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам провадження, її винесено на недопустимих доказах за недоведеністю вини ОСОБА_2 Одночасно вказує, що суд безпідставно залучив у якості потерпілого ОСОБА_3, який керував автомобілем Пежо, оскільки збитки в даному випадку спричинені безпосередньо державі, а не особисто ОСОБА_3, при цьому у судовому засіданні не було з'ясовано належним чином всіх обставин події, також у постанові суду не повністю зображені пояснення учасників події та свідків, зокрема ОСОБА_3 не вчинив всіх дій для безпечного проїзду перехрестя та не знизив швидкість свого автомобіля, щоб уникнути зіткнення. На думку апелянта з пояснень водіїв та свідків виходить, що саме водій ОСОБА_4 створив аварійну обстановку, в якій водій ОСОБА_2 не мав можливості уникнути зіткнення. Апелянт також зазначає, що ОСОБА_2 не порушував правил дорожнього руху, та виїжджаючи з прилеглої території по вул. С.Колачевського, 52 к на проїзну частину, яка має 3 полоси руху, з метою здійснити поворот праворуч до другої смуги та зупинитись перед світлофором, та впевнившись, що у першій смузі відсутні автомобілі продовжив рух та почув зліва звук спецсигналу автомобіля Пежо, який в свою чергу на його думку рухався з перевищенням швидкості та до під'їзду до світлофора без увімкнутого сигналу, в подальшому відбулося зіткнення. Також вказує, що не було прийнято того факту, що водієм ОСОБА_4 було порушено вимоги ПДР.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, приходить до наступних висновків.

Аналізуючи з урахуванням доводів апеляційної скарги висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає його законним і обґрунтованим, таким, що відповідає фактичним обставинам справи, та повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; схемою місця події; фототаблицею; відеозаписом події з відеореєстратора; письмовими показаннями ОСОБА_3 та, частково, самого ОСОБА_2

Так, згідно ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне вмотивоване рішення.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою органів поліції, та доведеність вини правопорушника поза розумним сумнівом.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги захисника, які полягають у тому, що судом безпідставно було допущено до участі у судовому розгляді в якості потерпілого водія Пежо - ОСОБА_3, оскільки будь - якої шкоди йому не було завдано, так як автомобіль не належить йому, а належить поліції охорони, то слід зазначити, що у відповідності до положень ст. 269 КУпАП потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду, а тому з огляду на той факт, що ОСОБА_3 на момент ДТП перебував при виконанні своїх службових обов'язків та здійснював фактичне керування автомобілем Пежо, підстав вважати, що на нього не розповсюджуються вимоги даної норми, немає.

Що стосується доводів апелянта стосовно того, що ОСОБА_4, керуючи автомобілем Пежо, рухався без заздалегідь увімкненого звукового сигналу та виїхав на першу полосу руху перед перехрестям, коли і увімкнув звуковий сигнал, приблизно за секунду до зіткнення, а тому водій ОСОБА_2 не міг його бачити, що на його думку підтверджується наявним відеозаписом, то слід зазначити наступне.

Як убачається з встановлених фактичних обставин події, що походять з наявних в матеріалах провадження доказів, зокрема відеозапису події з відеореєстратора, то водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Део Сенс», реєстр.№ НОМЕР_1, по вул. Сергія Колачевського, перед початком руху не переконався у безпечності при виїзді з прилеглої території Б № 52к, порушив вимоги знаку 2.1 ПДР України, а саме, не надав перевагу в русі оперативному транспортному засобу, який виконував невідкладне службове завдання «Пежо», реєстраційний НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3 з увімкненими проблисковими маячками синього кольору по вул. С.Колачевського, та в результаті чого здійснив з ним зіткнення, одночасно слід зазначити, що з відеозапису чітко вбачається, як водій ОСОБА_2перед виїздом на головну дорогу здійснював рух транспортного засобу без його зупинки для впевненості у безпеці свого руху, при цьому вбачається, що з моменту появи спеціального звукового сигналу, який свідчить про наближення оперативного транспортного засобу, до моменту зіткнення автомобілів, пройшло три секунди, що в свою чергу свідчить про заздалегідь увімкнутий спеціальний звуковий сигнал водієм ОСОБА_4, одночасно такі обставини знаходять своє підтвердження у показах, наданих у суді, свідка ОСОБА_5, який спочатку почув звуковий сигнал, а потім побачив автомобіль потерпілого, який рухався у першій смузі та автомобіль ОСОБА_2, який здійснював виїзд на головну дорогу, при цьому автомобіль Пежо змінив рух, не зміг уникнути зіткнення; також поясненнями свідка ОСОБА_6, згідно з якими водій ОСОБА_7 заздалегідь перед перехрестям увімкнув спеціальний звуковий сигнал; крім того частково підтверджуються і показами самого ОСОБА_2, який також зазначив, що в момент виїзду на головну дорогу він раптово почув звуковий сигнал сирени, у зв'язку з чим відповідні доводи апелянта є неприйнятними.

Що стосується доводів ОСОБА_9. стосовно оцінки дій водія ОСОБА_4, який, на його думку, порушуючи правила дорожнього руху створив обстановку, яка стала причиною даного ДТП, то слід зазначити, що судом апеляційної інстанції такі доводи залишаються поза увагою, оскільки дії водія ОСОБА_4 не є предметом розгляду у даній справі та окремої правової оцінки не потребують.

Інші доводи захисника мають формальний характер та спрямовані на ухилення його підзахисного від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Так, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження через збіг строків накладення адміністративного стягнення, оскільки правопорушення було вчинено 11 липня 2018 року, а розгляд справи по суті з винесенням рішення відбувся лише 10 грудня 2018 року, що є за межами тримісячного строку, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9. - залишити без задоволення.

Постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 грудня 2018 року про притягнення ОСОБА_2до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Дніпровського

апеляційного суду С.І. Крот