П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.01.2019 Справа №607/24313/18

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О.Я.,

за участю секретаря судового засідання Лобач І.В.,

розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у місті Тернополі Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, неодруженого, директора ТОВ «Перший Будівельний» жителя ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

16 листопада 2018 року о 00 год. 35 хв. в м. Тернополі по вул. Академіка Студинського водій ОСОБА_1 керував автомобілем «LEXUS, RX 300», державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу - газоаналізатора «Драгер Алкотест 6810» (№ARAM-2250, повірка дійсна до 06 грудня 2018 року) та огляду в КУТОР Тернопільському ОНД водій категорично відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

В судовому засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому не визнав, пояснивши, що 16 листопада 2018 року близько 00.00 год. він рухався автомобілем «LEXUS, RX 300», державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Микулинецька з смт. Велика Березовиця в напрямку м. Тернополя. Позаду його транспортного засобу слідував поліцейський автомобіль із ввімкненими проблисковими маячками червоно-синього кольору. Після того, як він почув звуковий сигнал поліцейських, то увімкнув покажчик повороту, а в подальшому зупинив автомобіль. До транспортного засобу ОСОБА_1 підійшов працівник поліції, він опустив вікно дверки біля водія, інспектор представився, поросив надати документи на автомобіль, водійські права та страховий поліс, що ним було зроблено. Після цього працівник поліції повідомив, що в нього є підозра на те, що водій ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного спяніння та запропонував пройти тест на наявність алкоголю на апараті «Драгер». ОСОБА_1 відмовився пройти такий тест на місці, оскільки вважає, що працівники поліції ставляться до нього упереджено. Тоді йому було запропоновано проїхати в лікарню, однак їхати в лікарню з незнайомими людьми він не вважав за потрібне. Спиртного ОСОБА_1 не вживав, почував себе абсолютно здоровим, а тому не хотів їхати в лікарню. Мету поїздки в лікарню працівник поліції не повідомив, свідків, про яких зазначено в протоколі не бачив.

Представник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечив факти, зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення. Вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зокрема, особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, не було розяснено мету поїздки в лікарню, вважає, що ОСОБА_1 за вказаних обставин не відмовлявся від проходження огляду на стан спяніння в лікувальному закладі. Крім того, в судовому засіданні не перевірено достовірність пояснень свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, а тому вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст.130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження в адміністративній справі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що 16 листопада 2018 року він разом із поліцейською ОСОБА_6 патрулювали ділянку дороги по вул. Микулинецька в м. Тернополі, заступили на службу о 20.00 год. Біля нічного магазину «Околиця» він бачив автомобіль «Лексус», який там знаходився близько 40 хв. Коли вони з напарницею поверталися, вказане авто стояло посеред дороги, а тоді продовжило рух з смт. Велика Березовиця в напрямку м. Тернополя. Причину зупинки вказаного транспортного засобу свідок не пригадує, однак вони подали звуковий сигнал, автомобіль повернув на бокову вулицю, де зупинився. Після огляду документів він виявив у водія ознаки алкогольного спяніння, про що ОСОБА_1 було повідомлено, запросили свідків, однак від проходження огляду на стан спяніння на місці та в медичному закладі водій відмовився, про що було складено протокол. В який саме спосіб особі, яка притягується до адміністративної відповідальності було розяснено про необхідність проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду свідок не пригадує. Після перегляду відеозапису з нагрудних камер поліцейських пояснив, що під поїздкою в лікарню він мав на увазі поїздку з метою визначення стану алкогольного спяніння водія.

Дослідивши адміністративні матеріали, заслухавши доводи ОСОБА_1, представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності адвоката ОСОБА_2, покази свідка, суд встановив наступне.

Як вбачається з копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАВ №733412, складеної 16 листопада 2018 року о 01.01 год., водій ОСОБА_1 в м. Тернопіль по вул. Академіка Студинського,1 керував транспортним засобом в темну пору доби, на якому державний номерний знак не освітлений, чим порушив п. 2.9 (в) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Порушення водієм ОСОБА_1 правил дорожнього руху і стало причиною зупинки керованого ним транспортного засобу. Вказана вище постанова не оскаржувалася та набрала законної сили, що в судовому засіданні підтвердила особа, яка притягується до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні було переглянуто відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, якими підтверджуються факти, зафіксовані протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 206782 від 16 листопада 2018 року.

Пунктом 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09 листопада 2015 року, № 1452/735 (надалі - Інструкція), передбачено, що Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду.

У відповідності до пункту 3 Інструкції ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З переглянутого відеозапису з нагрудних камер поліцейських встановлено, що працівником поліції було встановлено такі ознаки та запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного спяніння, однак останній відмовився від проходження огляду на місці та в медичному закладі. Також особі, яка притягається до адміністративної відповідальності було розяснено, що у випадку його відмови від такого проходження відносно нього буде складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення.

За вказаних обставин, суд дійшов до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 206782 від 16 листопада 2018 року; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 від 16 листопада 2018 року; записами із нагрудних камер працівників поліції.

Суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, поведінка, відсутність обставин, що помякшують адміністративну відповідальність, а тому, суд приходить до переконання, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією статті, за якою він притягується до відповідальності, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Доводи адвоката ОСОБА_2 про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ч. 130 КУпАП суд відхиляє, виходячи з наступного.

Згідно Інструкції, огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Працівниками поліції цієї вимоги було дотримано, свідки були присутні, що вбачається із відеозапису з нагрудних камер поліцейських, їхні пояснення долучені до матеріалів адміністративної справи. Щодо їх неявки в судове засідання для допиту в якості свідків, суд зазначає, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повідомлялися належним чином про дату та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, а тому суд приймає рішення на підставі доказів, які приєднано до матеріалів адміністративної справи.

Також, Інструкцією передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Працівник поліції пропонував ОСОБА_1 проїхати в лікарню, однак останній відмовився з причин, які навів у своїх поясненнях, які надав суду. Такі дії поліцейського узгоджуються з вимогами Інструкції, якою передбачено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Суд вважає, що обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, підтверджені належними та допустимими доказами, які в ході розгляду справи не спростовані.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 40-1, 130, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) грн., який стягнути в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. в дохід держави.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Головуючий суддяОСОБА_7