Справа № 751/6900/18 Головуючий у 1 інстанції Маслюк Н.В.
Провадження № 33/4823/25/19
Категорія - ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2019 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

за участі особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1,

захисника - адвоката - ОСОБА_2,

потерпілого - ОСОБА_3,

представника потерпілого - адвоката - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_4 подану в інтересах потерпілого ОСОБА_3 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10 грудня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

закрито провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Оскаржуваною постановою зазначено, що ОСОБА_1 26 вересня 2018 року о 10 год. 33 хв. в м. Чернігові, по вул. Чорновола, біля вул. Любецька, 28, рухаючись в бік вул. Старобілоуська, керуючи транспортним засобом ВАЗ 210700, д.н.з. НОМЕР_1, при виконанні обгону не впевнився в безпечності свого маневру та скоїв зіткнення з автомобілем Peageot - J5 д.н.з. НОМЕР_2, який рухався попутно і повертав ліворуч, після чого продовжив рух та скоїв наїзд на автомобіль НОМЕР_3, що стояв. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, постраждалих осіб немає. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 14.6 «е» Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою суду адвокат ОСОБА_4 представляючи в інтереси потерпілого ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Обґрунтовує апеляційні вимоги тим, що судом була допущена істотна неповнота з'ясування обставин справи, яка перешкодила суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, оскільки не були належним чином досліджені докази, наявні в матеріалах справи, зокрема: схему місця ДТП, протокол про адміністративне правопорушення, серії БД. №238432 від 26 вересня 2018 року, письмові та усні пояснення учасників ДТП ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_5, пояснення поліцейського взводу №2 роти №3 БУПП в Чернігівській області Гавриленка О.В., фотографії, за допомогою дослідження яких можна побачити, що зіткнення автомобілів Peageot - J5 д.н.з. НОМЕР_2 та ВАЗ 210700, д.н.з. НОМЕР_1 відбулося в зоні дії знаку 5.20.1 «Початок додаткової смуги руху», тобто, маневр обгону, на даному етапі вже здійснювався за наявності двох смуг руху в одному напрямку. Відповідно до п. 14.6 «е» Правил дорожнього руху України обгін заборонено на дорогах, що мають дві і більше смуги руху в одному напрямку, в зв'язку з чим ОСОБА_1 завчасно побачивши вказаний дорожній знак, свідомо проігнорував можливість роз'їзду без маневру обгону, в зв'язку з чим здійснив наїзд на автомобіль, який належить ОСОБА_3 При цьому, вказує, що суд не звернув увагу на те, що ОСОБА_3 не створив жодної небезпеки для учасників дорожнього руху, оскільки завчасно зменшив швидкість та включив сигнал лівого повороту, таким чином інші водії були завчасно повідомлені про зміну напрямку руху його автомобіля. Звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги обставини зіткнення транспортних засобів в конкретній дорожній ситуації та механічні пошкодження, виявлені і зафіксовані на схемі місця ДТП і фотографіях, а саме, поза увагою залишились дані, щодо конкретної ділянки дороги, а в подальшому і розташування транспортних засобів на проїзній частині дороги. Вважає, що сукупність наявних в матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказів, та дорожніх знаків, зафіксованих слідів, розташування транспортних засобів, та пошкоджень, які містяться на них, а також пояснень, зазначених учасниками дорожньо-транспортної пригоди дає підстави дійти висновку про те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 рухався з порушенням правил дорожнього руху України, в зв'язку з чим твердження місцевого суду про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення є безпідставним.

Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження в зв'язку з тим, що копію судового рішення від 10 грудня 2018 року нею було отримано лише 13 грудня 2018 року, підтвердженням чого є відповідна заява, наявна у матеріалах справи, що і стало причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши потерпілого - ОСОБА_3 та його представника адвоката - ОСОБА_4, які підтримали вимоги, викладені в апеляційній скарзі, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката ОСОБА_2, які заперечували проти доводів поданої апеляційної скарги, та просили постанову суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову судді по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи доводи сторони захисту про поновлення строку на апеляційне оскарження є обґрунтованими і на думку суду, є поважними причинами його пропуску, а тому клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Однак, апеляційним переглядом встановлено, що суд першої інстанції, належним чином не з'ясував обставини щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП., оскільки викладені в постанові висновки суду про відсутність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності порушень п. 14.6 «е» Правил дорожнього руху України є хибними і такими, які не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах даної справи та фактичних обставинах ДТП.

Проаналізувавши зміст постанови суду першої інстанції, апеляційний суд встановив, що закриваючи провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення, суд обґрунтував своє рішення тим, що зі схеми та копій фотокарток не вбачається, що ОСОБА_1 здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, а в схемі ДТП не відображені координати місця зіткнення автомобілів та не вказано відстані від місця зіткнення до обочин проїжджої частини дороги, в зв'язку з чим неможливо встановити чи відбулось зіткнення на смузі руху транспортних засобів, чи на зустрічній смузі, та, посилаючись на недостатність доказів вини ОСОБА_1 прийшов до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає вказані висновки суду першої інстанції необґрунтованими, хибними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вони є суперечливими і не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах справи.

Як встановлено матеріалами справи, водію ОСОБА_1 інкримінується порушення, вимог п. 14.6 «е» Правил дорожнього руху України, котре виразилося в тому, що він 26 вересня 2018 року о 10 год. 33 хв. м. Чернігові, рухаючись по вул. Войкова біля вул. Любецька, 28 в бік вул. Старобілоуська, керуючи транспортним засобом ВАЗ 210700, д.н.з. НОМЕР_1, при виконанні обгону не впевнився в безпечності свого маневру та скоїв зіткнення з автомобілем Peageot-J5 д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3, який рухався попутно і повертав ліворуч, відносно якого також було складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення пункту 10.1 ПДР України, та кваліфіковано його дії за ст. 124 КУпАП.

Згідно вказаного вище п. 14.6 «е» ПДР України, обгін заборонено на дорогах, що мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку.

Крім того, відповідно до п.1.3 цих Правил, учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно виконувати вимоги Правил, а також бути взаємно ввічливими, а згідно п.1.5, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Так, відповідно до наявної в матеріалах справи схеми ДТП, ділянка дороги, на якій трапилось зіткнення транспортних засобів, є дорогою із двостороннім рухом, яка має в сторону вул. Старобілоуська одну смугу для руху, а у зворотному напрямку має дві смуги для руху в цьому напрямку, що підтверджується наявним там дорожнім знаком 5.17.2 «Напрямок руху по смугах».

Згідно пояснень ОСОБА_3, він, керуючи автомобілем Peageot-J5 д.н.з. НОМЕР_4 рухався по вул. Войкова та здійснював поворот ліворуч на АЗС, при цьому, хоча і поїхав на дорожній знак «Вїзд заборонено», якого не побачив відразу, проте перед здійсненням відповідного маневру ввімкнув покажчик повороту та зменшив швидкість, а коли розпочав маневр, то відчув удар.

Відповідно до наданих ОСОБА_1 пояснень як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду справи, він не заперечував факту здійснення обгону автомобіля Peageot-J5 д.н.з. НОМЕР_4, що рухався попереду нього, проте вказав, що жодних забороняючих дорожніх знаків, які б не дозволяли здійснення такого маневру, на тій ділянці дороги, де він здійснював обгін, не було.

Однак, за поясненнями поліцейського взводу №2 роти №3 БУПП в Чернігівській області Гавриленка О.В., які були ним надані в суді першої інстанції, вбачається, що один автомобіль повертав з крайньої лівої смуги ліворуч, а інший автомобіль виконував обгін в забороненій зоні. На місці зіткнення скла не було. Протокол було складено як на водія ОСОБА_1 за порушення п. 14.6 «е» ПДР України, так і на водія ОСОБА_3 за порушення п. 10. 1 ПДР України, оскільки останній не переконався в безпеці руху при повороті.

Вищезазначені пояснення водія ОСОБА_3 та поліцейського Гавриленка О.В. є логічними, послідовними, та відображають обставини ДТП і в повному обсязі узгоджуються з даними, які містяться в матеріалах справи.

Крім того, факт порушення водієм ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху України, в повному обсязі підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення; схемою місця ДТП, підписаною уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень, в якій зафіксовано місце зіткнення, положення транспортних засобів після їх зіткнення, пошкодження, які отримали автомобілі в результаті ДТП.

Розташування на схемі автомобілів, локалізація їх пошкоджень об'єктивно свідчать про те, що водій ОСОБА_1 розпочав маневр обгону в зоні дії знаку, що забороняє здійснення такого маневру, а також підтверджується вищевикладеними поясненнями поліцейського Гавриленка О.В.

Твердження водія ОСОБА_1 і його захисника, про те, що це йому було завдано удару автомобілем Peageot-J5 д.н.з. НОМЕР_4, є хибними, і такими, що не відповідають дійсності, оскільки активні дії щодо обгону здійснювались саме водієм ОСОБА_1, який відповідно вказаного пункту ПДР України (п.14.6. «е»), здійснив обгін автомобіля у забороненому місці, що разом з ігноруванням обов'язку водія щодо необхідності переконатися у безпечності здійснення відповідного маневру для інших учасників дорожнього руху, призвело до зіткнення транспортних засобів.

Таким чином, даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення факту порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 14. 6 «е» ПДР України, що знаходиться в причинному зв'язку з наслідками ДТП - спричинення пошкоджень транспортним засобам та кваліфікується за ст. 124 КУпАП, як порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Посилання ОСОБА_1 на те, що зіткнення відбулося також і з вини водія ОСОБА_3, який здійснював поворот ліворуч на забороняючий знак, само по собі не спростовує вказаних висновків, а встановлення його долі вини у даному ДТП виходить за межі цього провадження, тому дані обставини не перевіряються і не встановлюються, оскільки відповідно до вимог ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється в межах протоколу про адміністративне правопорушення та лише щодо особи, на яку його складено, а тому дотримання водієм ОСОБА_3 вимог ПДР України, та встановлення його вини в даній ДТП, безумовно не може бути предметом дослідження в межах розгляду справи про притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Встановлені і досліджені та перевірені вище вказані докази і обставини є достатніми для розгляду справи по суті та прийняття об'єктивного та обґрунтованого рішення по ній.

Таким чином, апеляційним переглядом встановлено, що водій ОСОБА_1 26 вересня 2018 року о 10 год. 33 хв. в м. Чернігові, по вул. Чорновола, біля вул. Любецька, 28, в бік вул. Старобілоуська, керуючи транспортним засобом ВАЗ 210700, д.н.з. НОМЕР_1, при виконанні обгону не впевнився в безпечності свого маневру та скоїв зіткнення з автомобілем Peageot - J5 д.н.з. НОМЕР_2, який рухався попутно і повертав ліворуч, після чого продовжив рух та скоїв наїзд на автомобіль НОМЕР_3, що стояв. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, постраждалих осіб немає. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 14.6 «е» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведена, а його дії слід кваліфікувати за ст. 124КУпАП, як порушення ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а відтак, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, з винесенням нової постанови, якою ОСОБА_1 необхідно визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вирішуючи питання про вид та розмір адміністративного стягнення, апеляційний суд виходить з вимог ст. 38 КУпАП, якою передбачено строк накладення стягнення - три місяці з моменту скоєння ДТП, яке мало місце 26 вересня 2018 року, а оскільки на момент прийняття даної постанови такий термін сплив, тому, апеляційний суд вважає необхідним, на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п. 7 ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_4 подану в інтересах потерпілого ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10 грудня 2018 року, якою закрито провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу правопорушення - скасувати.

Винести нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із закінченням на момент розгляду даної справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач