Справа № 493/2683/18
Провадження № 3/493/13/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року м.Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючої-судді Мясківської І.М.,

при секретарі Тихонової Н.І.,

за участю прокурора Мішустіна М.А.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Балта Одеської області, громадянина України, ІПН НОМЕР_1, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, який протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

10.12.2018 року на адресу Балтського районного суду Одеської області з Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України надійшов протокол № 760 про адміністративне правопорушення, пов'язаного з корупцією, за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, який було складно відносно ОСОБА_2, який, звільнившись з посади головного спеціаліста з адміністрування і захисту інформаційно-аналітичних систем Управління Пенсійного фонду України в Балтському районі Одеської області, являючись суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, відповідно до п.п. «в» п. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію особи, яка припинила діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та скоїв адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_2 свою вину в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні не визнав та пояснив, що вчасно заповнити та подати декларацію не представилося можливим, оскільки закінчився строк дії електронних ключів для підпису електронної декларації про його майновий стан та доходи, які діяли до лютого 2017 року, і для створення нового електронного ключа знадобився тривалий час, хоча він і звернувся АТ КБ «ПриватБанк» завчасно, а саме 25.03.2018 року, аби уникнути несвоєчасності подання електронних декларацій. 26.03.2018 року о 20:53 годині ОСОБА_2 було надіслано запит на зміну ЕЦП у Єдиному Державному Реєстрі Декларацій, однак цього ж дня о 21:11 годині йому було надіслано повідомлення про відхилення заявки за зміну ЕЦП, оскільки в новому ЕЦП прізвище ім'я по-батькові зазначено російською мовою або з використанням символів не з української розкладки клавіатури. В зв'язку з цим він знову звернувся до банку про створення нового ЕЦП, який був створений 03.04.2018 року. ОСОБА_2 просить суд прийняти до уваги той факт, що він намагався вчасно подати електронну декларацію про свій майновий стан та доходи, однак, з низкою обставин, що не залежали від його волі, він не зміг подати її в строк,передбачений Законом, а саме до 01.04.2018 року.

Прокурор в судовому засіданні протокол про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, підтримав та просив притягнути останнього до адміністративної відповідальності.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріли справи, судом встановлено слідуюче.

Згідно копії Наказу № 11-0 від 22.04.2011 року Управління Пенсійного фонду України в Балтському районі Одеської області, ОСОБА_2 було призначено на посаду головного спеціаліста відділу з виплат пенсій Управління Пенсійного фонду України в Балтському районі Одеської області.(а.с. 35-36)

Присягу державного службовця прийняв 22.04.2011 року.(а.с. 32)

Крім того, 10.08.2015 року був ознайомлений про спеціальні обмеження, встановлені Законом України «Про державну службу» та Законом України «Про запобігання корупції».

22.07.2015 року за Наказом № 13-0 Управління Пенсійного фонду України в Балтському районі Одеської області ОСОБА_2 було переведено на посаду головного спеціаліста з адміністрування і захисту інформаційно-аналітичних систем Управління Пенсійного фонду України в Балтському районі Одеської області.( а.с. 37)

Відповідно до копії Наказу Управління Пенсійного фонду України в Балтському районі Одеської області № 10-0 від 27.03.2017 року ОСОБА_2 було звільнено з посади головного спеціаліста з адміністрування і захисту інформаційно-аналітичних систем Управління Пенсійного фонду України в Балтському районі Одеської області.(а.с. 38).

ОСОБА_2, відповідно до відсканованої сторінки інтернет-ресурсу Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (а.с.9), подав 08.02.2017 року щорічну електронну декларацію, 31.03.207 року - декларацію перед звільненням та 07.04.2018 року - декларацію після звільнення.

Відповідно до листа Національного агентства з питань запобігання корупції № 5356 від 26.10.2018 року( а.с. 17) та копії повідомлення НАЗК про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (а.с. 19) відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_2 несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за типом декларації «Після звільнення за 2017 рік».

Відповідно до роздрукованої послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_2 в період з 01.01.2018 року по 04.10.2018 року, початкові дії щодо подання електронної декларації зафіксовані 06.04.2018 року.(а.с.20)

Вирішуючи питання щодо визнання ОСОБА_2 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, суд виходить з слідуючого.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про запобігання корупції» НАЗК є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про запобігання корупції» до повноважень Національного агентства належить, зокрема, здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Крім того, згідно з п.п. 12, 12-1 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції» НАЗК наділено правом ініціювати проведення службового розслідування, вжиття заходів щодо притягнення до відповідальності осіб, винних у вчиненні корупційних або пов'язаних з корупцією правопорушень, надсилати до інших спеціально уповноважених суб'єктів у сфері протидії корупції матеріали, що свідчать про факти таких порушень, а також складати протоколи про адміністративні правопорушення, віднесені законом до компетенції НАЗК, застосовувати передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Використавши право делегування повноважень відповідно до п.п. 12, 12-1 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції», НАЗК листом від 24.10.2018 року (а.с.17) звернулося до Департаменту захисту економіки Національної поліції України про проведення заходів з перевірки фактів несвоєчасного подання декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в тому числі і ОСОБА_2, а у разі встановлення підстав, складання протоколів про адміністративні правопорушення з метою притягнення їх до адміністративної відповідальності.

В результаті проведеної Департаментом захисту економіки Національної поліції України перевірки було встановлено несвоєчасне подання декларації ОСОБА_2, що відобразилося в рапорті оперуповноваженого МРВ 6 УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НП України лейтенанта поліції Карпаченкова Є.Г. від 04.12.2018 року ( а.с. 7-8) .

04.12.2018 року було складено протокол про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією № 760 ( а.с.1-5), яким встановлено, що ОСОБА_2 подав декларацію особи, яка припинила діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік несвоєчасно, без поважних причин, а саме: 07.04.2018 року о 13.28 годині, чим було порушено вимоги чинного законодавства, оскільки ОСОБА_2, будучи достовірно обізнаним із порядком формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зобов'язаний був подати електронну декларацію після звільнення за 2017 рік у строк до 01.04.2018 року.

Тобто оперуповноважений МРВ 6 УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НП України лейтенант поліції Карпаченков Є.Г. при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією № 760 від 04.12.2018 року відносно ОСОБА_2 діяв у відповідності до діючого законодавства в межах своєї компетенції.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що суб'єктами декларування є особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої ст. 3 цього Закону, інші особи, які зобов'язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Згідно підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб'єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є: державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування, які зобов'язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Особи, які припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов'язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

За умовам ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається НАЗК.

За умовами вищенаведених правових норм ОСОБА_2, як державний службовець, зобов'язаний був надати після звільнення декларацію за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, що не зробив, чим порушив умови ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, з'ясувавши обставини справи, оцінивши докази у відповідності до ст..ст. 245, 280 КУпАП, вважає, що ОСОБА_2 несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави після звільнення за 2017 рік, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, при цьому його вина, як суб'єктивна підстава адміністративної відповідальності, полягає в бездіяльності, в результаті якої він не отримав своєчасно електронного ключа для оформлення та подачі декларації.

ОСОБА_2 під час розгляду справи надав до суду роздруковані копії листів, які були отриманні ним на його електронній почті відносно створення нового ключа для заповнення електронної декларації, а саме: відповідно до листа від «» від 25.03.2018 року поштову скриньку в особистому кабінеті для подання декларацій змінено з з ІНФОРМАЦІЯ_2 на ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 66); відповідно до листа від «» від 26.03.2018 року заявку на зміну ЄЦП відхилено, у звязку з тим, що в новому ЄЦП прізвище ім'я по-батькові зазначено російською мовою або з використанням символів не з української розкладки клавіатури( а.с. 67); відповідно до електронного діалогу між ОСОБА_2 та працівниками АТ КБ «ПриватБанк» від 31.03.2018 року, ОСОБА_2 просив виписку щодо його звернення до АТ КБ «ПриватБанк» від 27.03.2018 року, його прохання було проігноровано.( а.с. 68-70); відповідно до листа від АТ КБ «ПриватБанк» від 03.04.2018 року на ім'я ОСОБА_2 03.04.2018 року створено новий ЕЦП. (а.с. 71).

Суд вважає, що причини, на які посилається ОСОБА_2, у зв'язку із несвоєчасним поданням електронної декларації є неповажними, ОСОБА_2 мав достатньо часу з 01.01.2018 року до 01.04.2018 року для створення нового ЕЦП та подання декларації, однак останній звернуся до АТ КБ «ПриватБанк» для створення нового ЄЦП тільки 27.03.2018 року, крім того, отримавши новий ЕЦП 03.04.2018 року почав заповнювати свою електрону декларацію тільки 06.04.2018 року.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» ставка судового збору становить 0,2 % розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 1, 3, 45 Закону України «Про запобігання корупції», ст. ст. 23, 24, 33, 40-1, 172-6, 245, 280, 283,284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_2 притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. (Отримувач коштів: УК у Балтському р-ні Балтський р-н/21081100, ; Банк отримувача: ГУДКСУ в Одеській області, Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: 5057; Призначення платежу: *;21081100; 12.02.2019 року 493/2683/18);

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в сумі 384,20 грн. (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві / м. Київ / ; Банк отримувача: ГУДКСУ в м. Києві, Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: 6001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106, Призначення платежу: 22030106; 12.02.2019 року, Справа № 493/2683/18; ОСОБА_2.)

Роз'яснити ОСОБА_2, що відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст.. 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Згідно ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскарженою до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

СУДДЯ