ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 661/4274/18 Головуючий в І інстанції: Ведяшкіна Ю.В.
Провадження №33/819/50/19 Доповідач: Пузанова Л.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
Постанова

і м е н е м У к р а ї н и

28 січня 2019 року Херсонський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Пузанової Л.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 та його захисника - адвоката ОСОБА_3 на постанову Новокаховського міського суду Херсонської області від 13 грудня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП відносно ОСОБА_2,

встановив:

Постановою судді Новокаховського міського суду Херсонської області від 13 грудня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

З постанови суду вбачається, що ОСОБА_2, 15 вересня 2018 року, о 01 годині 10 хвилин, в м. Нова Каховка Херсонської області по пр. Перемоги, 18 керував автомобілем Nissan Sunny, державний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп'яніння відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_2 та його захисник - адвокат ОСОБА_3 20 грудня 2018 року подали апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просили скасувати постанову та закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, дослідивши матеріали адміністративного провадження, перевіривши законність і обґрунтованість винесеної постанови в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про те, що у задоволенні скарги слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов'язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, зокрема, алкогольного сп'яніння, частиною першою статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 078788 від 15 вересня 2018 року; доданими до протоколу письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 про те, що у їх присутності 15 вересня 2018 року о 02 годині 40 хвилин в м. Нова Каховка, працівником поліції водію транспортного засобу Nissan Sunny, державний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2, у якого були виявлені ознаки алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, млява мова), було запропоновано пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп'яніння із застосуванням алкотестера «Драгер» на місці зупинки, від проходження якого він відмовився, після чого йому було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп'яніння в найближчому лікарняному закладі, від чого він також відмовився.

ОСОБА_2 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення пояснень по суті порушення не надавав, підписати протокол відмовився.

В суді першої інстанції ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, не визнав та пояснив, що у стані алкогольного сп'яніння не керував транспортним засобом, від проходження огляду в медичному закладі не відмовлявся, а навпаки-самостійно з'явився до Новокаховської міської лікарні, однак пройти медичний огляд на стан сп'яніння не зміг через відсутність відповідного направлення.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (стаття 251 КУпАП).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право, в тому в числі, подавати докази і заявляти клопотання на спростування викладених у постанові про адміністративне правопорушення обставин.

Відповідно до положень статті 294 КУпАП апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

При вирішенні даної справи суд першої інстанції визнав протокол про адміністративне правопорушення належним доказом, який підтверджує вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення та вину у його вчиненні, зважаючи на те, що викладені в протоколі обставини підтверджені показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які в процесі судового розгляду не спростовані.

Положеннями КУпАП пояснення свідків визнано належними доказами у справі про адміністративне правопорушення, які збираються особами, уповноваженими на складання протоколу про адміністративне правопорушення. Наведений Кодекс не зобов'язує орган (посадову особу), що розглядає справу про адміністративне правопорушення повторно відбирати пояснення у зазначених працівником поліції (в даному випадку) свідків, однак відповідно до частини другої статті 272 КУпАП на виклик органу (посадової особи), у провадженні якого перебуває справа, свідок зобов'язаний з'явитися в зазначений час, дати правдиві пояснення, повідомити все відоме йому по справі і відповісти на поставлені запитання.

Суд викликав свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судові засідання, призначені на 05.12., 10.12., 11.12. та 13.12.2018 року, а також інспектора поліції ОСОБА_6, який складав протокол про адміністративне правопорушення, - в судові засідання, призначені на 10.12., 11.12. та 13.12.2018 року, однак зазначені особи не були допитані судом як свідки через їх неявку в судові засідання та незабезпечення компетентними органами приводу свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5

ОСОБА_2 та його захисник не з'явилися в судові засідання, призначені на 11.12. та 13.12.2018 року, заявивши клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із тимчасовою втратою працездатності ОСОБА_2

В судовому засіданні 10 грудня 2018 року суд досліджував наданий органом поліції відеозапис складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2, який був оцінений судом як такий, що підтверджує викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини та спростовує заперечення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_2 доказів на спростування викладених в протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові суду першої інстанції про притягнення його до адміністративної відповідальності обставин не надав, клопотання про виклик наведених вище свідків до суду апеляційної інстанції не заявив.

Апеляційний суд, розглянувши справу в межах апеляційної скарги, як це передбачено статтею 294 КУпАП, вважає, що викладені в скарзі доводи висновків суду не спростовують, а тому підлягають відхиленню.

Так, твердження про те, що судом не додержані вимоги закону щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та незадоволення судом клопотання про відкладення судових засідань, призначених на 11.12. та 13.12.2018 року, коли ОСОБА_2 був тимчасово непрацездатним, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки справа про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП, частиною другою статті 268 КУпАП не віднесена до переліку справ, які розглядаються з обов'язковою присутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Крім того, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_2 був присутнім у судових засіданнях 05.12. та 10.12. 2018 року і надавав суду свої пояснення, переглядав відеозапис та висловлював свої заперечення щодо викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Посилання ОСОБА_2 на те, що працівниками поліції порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння, зміст протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам статті 256 КУпАП, не розкриває суті вчиненого правопорушення, а викладені у ньому обставини щодо відмови пройти огляд на стан сп'яніння не відповідають дійсності та не підтверджені належними доказами, оскільки від проходження огляду на стан сп'яніння у найближчому закладі охорони здоров'я він не відмовлявся, а з власної ініціативи звернувся до медичного закладу для проходження відповідного огляду, апеляційний суд вважає такими, що не спростовують викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини щодо відмови ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп'яніння, та не дають підстави вважати, що зібрані під час складення протоколу про адміністративне правопорушення докази щодо відмови пройти огляд не відповідають дійсності.

Зміст протоколу відповідає вимогам статті 256 КУпАП, у якому зазначено суть адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 цього ж Кодексу, об'єктивною стороною якого є саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Доводи ОСОБА_2 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння спростовується долученим до матеріалів справи і дослідженим судом у судовому засіданні відеозаписом складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, із якого вбачається, що патрульним поліцейським останньому було роз'яснено порядок проходження огляду на стан сп'яніння та неодноразово запропоновано його пройти на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням алкотестера «Драгер», від чого ОСОБА_2 відмовився. Після цього йому було запропоновано пройти огляд у відповідному закладі охорони здоров'я, на що останній відповів згодою, однак виходити з транспортного засобу для слідування з патрульними до медичного закладу відмовився, вимагаючи скласти щодо нього протокол про адміністративне правопорушення. Поведінка ОСОБА_2, як це зафіксовано на відеозаписі, протягом більше ніж 2 години, свідчила про відсутність у нього наміру виконувати передбачені законом дії та правомірні вимоги поліцейських. При цьому були присутні свідки.

Не спростовує висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, його твердження про те, що в матеріалах справи відсутнє направлення для проходження ним медичного огляду у закладі охорони здоров'я, як це передбачено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 року за № 1452/735, оскільки направлення для проходження відповідного огляду надається у разі згоди особи пройти такий огляд, а доставку цих осіб до медичного закладу забезпечує саме поліцейський, який отримує примірник акту огляду, складеного за наслідком його проведення (пункти 9, 12, 20 Інструкції).

Факт звернення ОСОБА_2 із власної ініціативи до закладу охорони здоров'я для проходження медичного огляду також не спростовує викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин щодо відмови пройти огляд на стан сп'яніння, як і не спростовують цих обставин наявні в матеріалах справи письмові пояснення працівника Новокаховської міської лікарні ОСОБА_7 щодо звернення ОСОБА_2 до медичного закладу та відсутності у нього явних ознак алкогольного сп'яніння.

Враховуючи, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у закладі охорони здоров'я, поліцейським у відповідності до вимог затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, у присутності двох свідків складено протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначено ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку).

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що при розгляді даної справи судом першої інстанції дотримано положення КУпАП , правильно встановлено всі фактичні обставини справи та зроблено обґрунтований висновок про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 та на яку покладається обов'язок щодо збирання доказів, не зазначено відеозапис в якості доказу в даній адміністративній справі, однак наведений відеозапис, про проведення якого ОСОБА_2 був попереджений працівником поліції при спілкуванні з ним, не є єдиним доказом факту вчинення останнім адміністративного правопорушення. Натомість за допомогою відеозапису, справжність якого не спростована, зафіксовано дійсні обставини, при яких складався протокол про адміністративне правопорушення, що дало суду можливість правильно та об'єктивно оцінити заперечення ОСОБА_2 факту вчиненого ним правопорушення.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстави для скасування постанови суду першої інстанції відносно ОСОБА_2 відсутні.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та адвоката ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Новокаховського міського суду Херсонської області від 13 грудня 2018 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду підпис Л.В. Пузанова

Згідно з оригіналом:

Суддя Л.В. Пузанова