Категорія:ст. 173 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2019 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду, з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 грудня 2018 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді громадських робіт на строк 40 годин.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 27 листопада 2018 року о 16:02 год. на вулиці Травневій, 2 в м. Луцьку лаявся, ображав нецензурною лайкою працівників поліції ОСОБА_2, ОСОБА_3, заважав виконувати їм службові обов'язки, порушував громадський порядок і спокій мешканців будинку, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вказує на невідповідність постанови вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Посилається на те, що судом неповно та необ'єктивно з'ясовано обставини справи та вирішено її всупереч вимогам законодавства. Зазначає, що в його діях відсутній склад та подія правопорушення, оскільки він фактично відстоював права інваліда дитинства 1 групи ОСОБА_4 від фізичних і моральних знущань тітки ОСОБА_5. Стверджує, що поліція за вказаною адресою прибула на його з громадянкою ОСОБА_6 виклик, однак працівники поліції поводились дуже агресивно, не розібравшись, одягнули на них кайданки до доставили в Луцький ВП ГУНП у Волинській області, на що суддею першої інстанції не звернуто уваги.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши показання свідків, пояснення ОСОБА_1, суддя приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимогами ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Приписами ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, в основу прийнятої постанови про визнання винним ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, суд першої інстанції поклав протоколи про адміністративне правопорушення і адміністративне затримання.

Однак, складений щодо ОСОБА_1 протокол серії ВН №003088 від 27 листопада 2018р. не може, на думку апеляційного суду, вважатись належним доказом, оскільки оформлений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, а саме, не сформульовано змісту правопорушення, як визначено ст. 173 КУпАП.

Ні зі змісту цього протоколу, ані з постанови судді суду першої інстанції неможливо зрозуміти об'єктивну сторону правопорушення, яка повинна бути чіткою, зрозумілою, та не викликати сумнівів.

Опитані в судовому засіданні апеляційного суду в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пояснили, що прибули за повідомленням про конфлікт на АДРЕСА_1, де на сходовому майданчику житлового будинку між ними та громадянко ОСОБА_6 виник конфлікт з приводу того, що остання чинила опір по її затриманню, як особи, яка перебуває в розшуку, і в цьому їй допомагав громадянин ОСОБА_1 Присутніми були ОСОБА_5 та ОСОБА_7. Поведінку ОСОБА_1, який кричав і перешкоджав їм затримувати громадянку ОСОБА_6 вважають пов'язану більше за все із-за стану його здоров'я - поганого слуху. Пояснень в інших громадян не відбирали, чи збереглися дані з боді-камер їм не відомо.

Диспозиція статті 173 КУпАП передбачає, що об'єктивна сторона складу дрібного хуліганства складається з самостійних альтернативних діянь: 1) нецензурна лайка в громадських місцях; 2) образливе чіпляння до громадян; 3) інші подібні дії, за умови, що кожне із цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян, а обов'язковою ознакою суб'єктивної сторони цього правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії.

При цьому норма статті 173 КУпАП визначає, що кожна кваліфікуюча ознака повинна бути поєднана з порушенням громадського порядку і спокою громадян, та бути вчинена з хуліганських мотивів. У кожному конкретному випадку це потребує з'ясування і конкретизації.

Всупереч цьому, матеріалами справи не підтверджується обов'язкова складова об'єктивної сторони - порушення громадського поряду і спокою громадян.

Також, характерною ознакою правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП є наявність потерпілого та порушення суспільних відносин. Разом з тим, як вбачається з самого протоколу і підтверджується рапортами патрульних, ОСОБА_1 лаявся на працівників поліції, перешкоджаючи при цьому затримувати громадянку ОСОБА_6 під час конфлікту, який виник з приводу житла з іншими особами. Тобто ці дії підлягають іншій кваліфікації за нормами КУпАП.

Виявлену істотну неповноту судового розгляду, яка унеможливлює повний, всебічний та об'єктивний розгляд справи, неможливо виправити під час вирішення суддею провадження, адже суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч. 2 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вважаю обґрунтованими доводи апеляційної скарги про відсутність у матеріалах справи належних, допустимих і достатніх доказів, які свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні дрібного хуліганства, тобто адміністративного правопорушення, передбаченого саме ст. 173 КУпАП, тому апеляційну скаргу слід задовольнити, а провадження у справі - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Оскаржуване рішення судді суду першої інстанції є незаконним і в частині призначеного адміністративного стягнення, оскільки громадські роботи, відповідно до ч.3 ст. 30-1, 33 КУпАП, не призначаються чоловікам, які досягли 60-річного віку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 грудня 2018 року щодо ОСОБА_1 - скасувати.

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк