ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 33/821/59/19 Справа № 704/349/19 Головуючий по 1 інстанції Міщенко К.М.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПДоповідач в апеляційній інстанції Соломка І.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2019 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., при секретарі Єгоровій С.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №704/349/19 відносно ОСОБА_1 , що надійшли з Тальнівського районного суду Черкаської області за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 ,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Тальнівського районного суду Черкаської області від 24 червня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Колодисте Тальнівського району, Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , працюючого водієм ПП «Дисковер»,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 384,20 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 29.03.2019 близько 21.10 год. на а/д Н-16+175 км. Золотоноша-Сміла-Умань поблизу АЗС «Вог» керував транспортним засобом - автомобілем «ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та проходження медичного огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, захисник ОСОБА_7, подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, та свідки під час складання адміністративних матеріалів присутні не були. Крім того, працівниками поліції під час складення протоколу про адміністративне правопорушення грубо порушено вимоги КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Заслухавши думку захисника ОСОБА_8 в підтримку доводів, викладених в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, які надійшли з Тальнівського районного суду Черкаської області і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.

Висновок районного суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Обґрунтування невинуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7, є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 058112 від 29.03.2019, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 29.03.2019 близько 21.10 год. на а/д Н-16+175 км. Золотоноша-Сміла-Умань поблизу АЗС «Вог» керував транспортним засобом - автомобілем «ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та проходження медичного огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, (а.с. 1);

- показаннями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що вони були свідками того як ОСОБА_1 в їх присутності відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку. Крім того, ОСОБА_2 вказував, що за кермом автомобіля перебував саме ОСОБА_1 (а.с. 2,3);

- показаннями свідка ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_1 від газової колонки до виїзду з заправочної станції (а.с. 4).

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Місцевим судом вірно оцінено критично покази свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , оскільки вони суперечать показанням свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , та вірно оцінені як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом є безпідставними.

Твердження апелянта про те, що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння та свідки при цьому були відсутні є надуманими та спростовуються показаннями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в присутності яких ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Також, апеляційним судом встановлено відсутність порушень вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за № 1413/27858, «Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в МЮ України 10.11.2015 № 1408/27853, та вимог КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушника.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова районногосуду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження по справі, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Тальнівського районного суду Черкаської області від 24 червня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Постанова остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка