КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 28 серпня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно постанови, 22.07.2018 року о 01 год. 23 хв. на вул. Маршала Маліновського, 13 в м. Києві ОСОБА_1 керував автомобілем «Деу Нексія» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння за згодою водія ОСОБА_1 проводився у встановленому законом порядку в КМНКЛ «Соціотерапія» за результатами проведення якого, згідно висновку медичного огляду №007530 ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп'яніння (результат тесту 1,21 ‰), чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на незаконність оскаржуваного рішення через порушення судом норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати постанову Оболонського районного суду м. Києва від 28.08.2018 року, а провадження в справі відносно нього закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції однобічно розглянув дану справу, який в порушення вимог ст.ст. 9, 279, 280 КУпАП щодо повного дослідження доказів та встановлення під час судового розгляду всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не з'ясував, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні.

При цьому вказує, що під час зупинки автомобіля працівниками поліції за кермом перебував не він, а інша особа - ОСОБА_2, який виявивши відсутність при собі посвідчення водія, повернувся за ним до місця свого проживання, оскільки проживав поруч. Коли до автомобіля підійшов працівник поліції, він (ОСОБА_1.) повідомляв йому про ці обставини, однак поліцейський не реагуючи на його пояснення, почав вимагати пройти огляд на стан сп'яніння, незважаючи на пояснення водія (ОСОБА_2.), який через деякий час повернувся з документами до автомобіля.

Крім цього апелянт зазначає, що не зміг з'явитись в судове засідання суду першої інстанції, оскільки перебував на стаціонарному лікуванні, однак незважаючи на його заяву про відкладення судового розгляду, суд розглянув справу без його участі, чим позбавив його можливості заявити клопотання про виклик в судове засідання фактичного водія автомобіля - ОСОБА_2 та працівника поліції щоб довести свою невинуватість.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та апеляційні доводи, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч. 7, 8 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами поданої апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Так, перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчинення правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 пояснив, що вночі 22.07.2018 року він не перебував за кермом автомобіля «Деу Нексія» д.н.з. НОМЕР_1 під час зупинки працівниками поліції по вул. Маршала Малиновського, 13 та стверджував, що в той час автомобілем керував ОСОБА_2, який виявивши відсутність при собі посвідчення водія, вирішив повернутись додому, оскільки проживає неподалік. Коли до автомобіля підійшов працівник поліції він повідомляв йому ці обставини, однак останній проігнорував його пояснення та почав вимагати від нього пройти огляд на стан сп'яніння.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 щодо порушення ним п.2.9 «а» ПДР України, який під час апеляційного розгляду справи стверджував, що не керував транспортним засобом, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, в тому числі і даними відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) інспектора поліції (а.с. 3), з якого вбачається, що під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 повідомляв, що направляється додому, вказуючи, що випив лише одну пляшку пива. При цьому не зазначав, що водієм автомобіля є не він, а ОСОБА_2 або інша особа і без заперечень погодився на пропозицію інспектора пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку.

Отже, вказаний відеозапис повністю підтверджує дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №074956 від 22.07.2018 року, складеному відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП і повністю спростовує твердження апелянта про те, що він не керував транспортним засобом, а лише чекав водія ОСОБА_2, який в цей час пішов додому, оскільки забув посвідчення водія.

Перевіряючи рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги апеляційний суд вважає безпідставними викладені в ній доводи про відсутність події адміністративного правопорушення, оскільки наявні в матеріалах справи докази, а саме протокол про адміністративне правопорушення від 22.07.2018 року складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1), висновок щодо результатів медичного огляду водія №007530 від 22.07.2018 року (а.с. 2), а також відеозапис з нагрудної камери (відеореєстратора) інспектора поліції (а.с. 3) з достатньою повнотою підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9«а» Правил дорожнього руху України та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

За наведеного, постанова судді Оболонського районного суду м. Києва від 28.08.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому відсутні підстави для її скасування та закриття провадження в справі, про що ставиться питання в його апеляційній скарзі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 28 серпня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова

Справа№ 33/824/112/2019 Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Головуючий у апеляційній інстанції - Сілкова І.М.