ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/775/19 Справа № 200/6413/19 Суддя у 1-й інстанції - Карягіна Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2019 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Яковенко О.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2019 року якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно з оскаржуваною постановою, 10 квітня 2019 року о 18-00 год. водій ОСОБА_1 , у порушення п. 2.5 ПДР України, знаходячись на пров.Гальченко у м. Дніпро, керував автомобілем «Renault Clio» д/н НОМЕР_1 з наявними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, тремтіння рук). Від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , відмовився в присутності двох свідків, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з цим рішенням, захисник Яковенко О.В. в інтересах ОСОБА_1 поза межами строку апеляційного оскарження постанови звернувся до суду з апеляційною скаргою та клопотанням про його поновлення.

Обґрунтовуючи поважність причин строку апеляційного оскарження судового рішення, захисник посилається на те, що ОСОБА_1 не був присутнім у судовому засіданні, а дізнався про його ухвалення лише 06 червня 2019 року після ознайомлення його захисника з матеріалами справи.

Свої вимоги про скасування постанови адвокат обґрунтовує упередженим ставленням працівників поліції до його підзахисного. Захисник зазначає, що ОСОБА_1 зупиняється працівниками поліції систематично та без жодних належних підстав. Про таке ставлення до нього свідчить відсутність у матеріалах справ відеозаписів з нагрудних камер поліцейських. Окрім цього, адвокат посилається на відсутність доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння та вважає, що за цих обставин, його відмова від проходження огляду є законною, тому просить постанову скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_1 та його захисника Яковенко О.В., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку апеляційного оскарження постанови, суд апеляційної інстанції виходить з того, що справу було розглянуто за відсутністю ОСОБА_1 та про ухвалення постанови щодо нього він дізнався лише 06 червня 2019 року.

За таких обставин, з огляду на те, що скарга надійшла до суду 14 червня 2019 року, тобто в межах 10-денного строку оскарження, встановленого ст. 289 КУпАП, суд не вважає строк апеляційного оскарження постанови пропущеним.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 136363 від 10 квітня 2019 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, та доведеність його вини.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Суд звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, за наявності відповідного медичного висновку на стан сп`яніння, а так само й за відмову від проходження медичного огляду. При цьому, обставини самої відмови від проходження огляду повністю підтверджені самим ОСОБА_1 у судовому засіданні.

Доводи захисника про упередженість з боку працівників поліції щодо ОСОБА_1 , про що свідчить його систематична зупинка, суд розцінює як безпідставні, оскільки вони не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами. При цьому, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 був обізнаний у настанні наслідків у виді складання щодо нього протоколу, однак свідомо ухилився від виконання законних вимог працівників поліції.

Посилання захисника на незаконність дій працівників поліції не заслуговують на увагу як такі, що не відповідають матеріалам справи.

З огляду на викладене, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст.30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_1 , інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги захисника в інтересах ОСОБА_1 є необґрунтованими, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захсиника Яковенко О.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко