Справа № 206/4669/19
Провадження № 3/206/1622/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 року суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Грицаюк Н.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП ,

ВСТАНОВИВ:

13.08.2019 року о 06-20 год. в м. Дніпро, Самарський район по Семафорна,26, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ЗАЗ державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль FIAT Doblo державний номерний знак НОМЕР_2 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Також, він же 13.08.2019 року о 06-20 год. в м. Дніпро, Самарський район по Семафорна,26, керував транспортним засобом ЗАЗ державний номерний знак НОМЕР_1 із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини роту. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 будучи належним чином сповіщеним про час і місце розгляду справи у протоколі про адміністративне правопорушення (розписався у графі ознайомлений з місцем та часом розгляду справи), до суду не з`явився. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не направляв. Наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

Тому, на підставі ч.2 ст.268 КУпАП, враховуючи, що дана категорія справ до вичерпаного переліку за якими обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не відноситься, суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 36 КУпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст. 124 КУпАП відповідальність за дане правопорушення наступає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП України, судам слід враховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, а якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується: протоколами про адміністративне правопорушення серія БР №102360 від 13.08.2019 року та серії БР №102359 від 13.08.2019 року, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події, письмовими поясненнями свідків, які підтвердили факт відмови водія ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Таким чином, з урахуванням викладеного, враховуючи характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь вини, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст.130 КУпАП і вважає за необхідне з метою виправлення водія і недопущення в подальшому подібних правопорушень, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, підвергнути останнього адміністративному стягненню у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Також, відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», враховуючи результат розгляду даної справи, з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч. 1 ст.130 КУпАП, та на підставі ст. 36 КпАП України накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 384,20 гривень.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.М. Грицаюк