ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/5738/18 Суддя 1 інстанції: Грінчук О.П.
Провадження: 33/790/37/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

06 лютого 2019 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду Яковлева В.С., за участю особи, щодо якої провадження у справі закрито - ОСОБА_2, захисника - адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3, що діє в інтересах ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

ПостановоюЛенінського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2018 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. ст. 185, 122-2 КУпАП закрити у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Як вказано в постанові суду першої інстанції, 20.06.2018 року, близько 11 год. 40 хв. за адресою: м. Харків, вул. Кутепова, 20, ОСОБА_2 керував мопедом «Honda», після зупинки на законну вимогу капітана поліції ОСОБА_4 пред'явити водійське посвідчення та свідоцтво про реєстацію транспортного засобу відмовлявся. При цьому грубо себе поводив.

Не погодившись з рішенням районного суду, захисник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постановуЛенінського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2018 року та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. В обгрунтування доводів апеляційної скарги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, вказує, що протокол про адміністративне правопорушення за ст.. 185 КУпАП від 14.07.2018 року підпису особи, що притягується до адміністративної відповідальності не містить, вказано про відмову від підписання протоколу, але даний факт не засвідчений підписами двох свідків, що викликає сумнів про законність складання протоколу, а лише підтверджує той факт, що протокол сфальсифіковано. Крім того, до протоколу не додано жодного доказу на підтвердження викладених у ньому обставин, передбачених ст. 256 КУпАП, хоча були і свідки, і вилучався транспортний засіб.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисник підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, просили її задовольнити. Як пояснив суду ОСОБА_2, у день, коли мали місце вище вказані події, патрульний екіпаж фактично «підрізав» його, а потім патрульні збили його з ніг та почали безпідставного бити, вимагаючи гроші на ремонт патрульного автомобіля. При цьому посвідчення на мопед знаходилось у бардачку. Потім до нього застосували кайданки та відвезли додому, звідки його забрала карета "швидкої допомоги".

Захисник ОСОБА_3, в свою чергу, зазначив, що працівниками поліції були порушення правила при оформленні адміністративного матеріалу, а районний суд проігнорував ці порушення.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні апеляційного суду зазначив, що 20.06.18р. був свідком того, як працівники поліції прибули до домоволодіння ОСОБА_2 з метою отримання матеріальної компенсації за пошкодження їх службового автомобіля. При цьому будь-яких видимих пошкоджень автомобіль не мав. ОСОБА_2 був в кайданках, на запитання відповів, що їхав, зупинили, побили. При цьому ОСОБА_2 мав видимі тілесні пошкодження голови. Що трапилось знає зі слів ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_6 дав аналогічні покази.

Вивчивши матеріали справи, доводи ОСОБА_2 та його захисника на підтримку апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону суддею виконані не в повному обсязі.

Приймаючи рішення про закриття провадження по справі районний суд виходив з того, що строки накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 на час розгляду справи сплинули.

Апелянт же наполягає на закриття справи за відсутністю складу інкримінованих правопорушень.

Аналіз положень статті 185 КУпАП дає можливість прийти до висновку, що під злісною непокорою розуміється відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівників поліції при виконанні службових обов'язків, або у відмові, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Вказане тлумачення викладено в Рішенні Конституційного Суду України від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011.

У відповідності до п.7 постанови Пленум Верховного Суду України «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоровя, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» №8 від 26.06.1992 року(зі змінами) роз'яснено, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків, що адміністративна відповідальність за ст.185КУпАП настає при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи.

Дане правопорушення обов'язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції при виконанні ним службових обов'язків, оскільки вимога працівника міліції або розпорядження це - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, який має бути законодавчо обґрунтований.

Виходячи з наведеного, на наявність складу даного правопорушення в діях особи впливає не лише вимога, яка була поставлена працівниками поліції, але і у зв'язку з чим вона висувалась.

Проте, матеріали справи не містять даних, які б відображали, в чому саме полягала злісна непокора працівникам поліції та від виконання яких законних вимог працівників поліції він відмовився.

Також відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 047781 від 14.07.2018 року, щодо порушення ним також ст.. 122-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Орган, який уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення зобов'язаний надавати докази щодо винуватості осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності.

Проте, матеріали адміністративної справи не містять будь-якого належного доказу на підтвердження винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, 185 КУпАП.

До того ж, апеляційний суд звертає увагу на недотримання строків, передбачених ч.2 ст. 254 КУпАП.

За викладених обставин постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови апеляційним судом.

Дослідивши зазначені матеріали справи, приходжу до висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатньо даних для встановлення наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 185, 122-2 КУпАП. За таких обставин, постанова районного суду підлягає скасуванню, а провадження по справі у відношенні ОСОБА_2 закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 185, 122-2 КУпАП.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3, що діє в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2018 року, якою провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 за ст. ст. 122-2, 185 КУпАП закрито у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду В.С. Яковлева