ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куценко О.В.

за участю секретаря Чоботаренко Т.І.

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Гречаної Є.Й.

потерпілого ОСОБА_3

захисника Капіноса І.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Гречаної Є.Й., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 грудня 2018 року, відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

якою, його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 281692 від 18.10.2018 року, водій ОСОБА_1 29.09.2018 року о 13 годині 50 хвилин, керуючи транспортним засобом BMW 320 номерний знак НОМЕР_1 в м. Миколаєві по пр. Богоявленському, при виїзді на перехрестя з вул. Авангардна, в порушення вимог п.п. 2.3 б, 16.5 Правил дорожнього руху України, був неуважний, не врахував дорожню обстановку, не надав дорогу транспортному засобу, що завершував маневр розвороту на дозволяючий сигнал світлофора та допустив зіткнення з транспортним засобом ВАЗ 2107 номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, внаслідок ДТП пасажир автомобіля ВАЗ 2107 ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження, транспортні засоби отримали механічні пошкодження та було завдано матеріальних збитків.

Постановою судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 грудня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340грн. Стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник Гречана Є.Й., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що оскаржувана постанова прийнята судом з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, є незаконною, необґрунтованою та такою що підлягає скасуванню.

Зазначає, що 18.10.2018 року інспектори патрульної поліції склали протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 281692 на водія ОСОБА_1 за порушення ним п.п.2.3 «Б» та 16.5 ПДР України. Проте суддею при винесені постанови на власний розсуд було змінено данні, які були встановлені поліцією в протоколі про адміністративне правопорушення та вказано, що водієм ОСОБА_1 порушено п.16.10 ПДР України, проте відповідно до законодавства України суддя не мала права змінювати пункт ПДР за яким складено адміністративний протокол.

Вказує, що відповідно до п.16.10 ПДР України на перехресті, де рух регулюється світлофором з додатковою секцією, водій, який перебуває на смузі, з якої робиться поворот, повинен продовжувати рух у напрямку, що вказує стрілка, ввімкнута в додатковій секції, якщо його зупинка на заборонний сигнал світлофора створить перешкоди транспортним засобам, що рухаються за ним по тій самій смузі. В оскаржуваній постанові вказано, що саме цей пункт ПДР України порушено водієм ОСОБА_1, проте в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що водій ОСОБА_1 рухався на дозволений сигнал світлофору. Що вказує на те, що суддя не ознайомлювалась з протоколом та не взяла до уваги пояснення сторін.

Стверджує, що водій ОСОБА_1 не є винним в ДТП, оскільки він рухався в правій смузі на зелений дозволений сигнал світлофору, попереду нього не було автомобілів, тобто і перешкод на полосі руху не було.

Зазначає, що зміст постанови не відповідає вимогам передбаченим ст.283, 284 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Гречаної Є.Й. на підтримку доводів апеляційної скарги, заперечення потерпілого ОСОБА_3 та його представника - адвоката Капіноса І.І., дослідивши матеріали справи, вважаю, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування всіх обставин справи. Підлягають для з'ясування питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, які мають істотне значення для правильності вирішення справи.

За змістом ст.ст.7, 254, 279, КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється тільки щодо правопорушника і підставою для її розгляду є протокол про адміністративне правопорушення, тобто справа розглядається в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Оскільки така норма закону як ст.124 КУпАП, яка інкримінується ОСОБА_6, є бланкетною, то при провадженні у справі необхідно з'ясовувати, серед іншого, яку норму спеціального закону порушила особа, в чому полягає суть цих порушень із відповідним закріпленням вказаних норм, як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в постанові судді.

Разом з цим, вказаних вимог закону судом першої інстанції не було дотримано.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 281692 від 18.10.2018 року, ОСОБА_1 29.09.2018р. інкримінувалось порушення вимог п.п. 2.3 б ПДР України, що передбачає відповідальність за те, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, та пункту 16.5 ПДР України в яком зазначено що, у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід.

В той же час, суд першої інстанції, розглянувши адміністративне провадження, дослідивши докази по справі, в тому числі і протокол про адміністративне правопорушення, прийшов до висновку про порушення ОСОБА_1 зовсім інших вимог ПДР, а саме п.16.10 який передбачає, що на перехресті, де рух регулюється світлофором з додатковою секцією, водій, який перебуває на смузі, з якої робиться поворот, повинен продовжувати рух у напрямку, що вказує стрілка, ввімкнута в додатковій секції, якщо його зупинка на заборонний сигнал світлофора створить перешкоди транспортним засобам, що рухаються за ним по тій самій смузі.

Таким чином, суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень та визнав ОСОБА_1 винним в порушенні Правил дорожнього руху України, які йому не інкримінувалися, що є недопустимим.

Розглядаючи дану адміністративну справу, суд мав вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення пунктів 2.3 «б», 16.5 Правил дорожнього руху України, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення уповноваженою особою патрульної поліції, і позбавлений можливості перекваліфікації.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є незаконною і підлягає скасуванню.

Відповідно до положень статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, якщо це не погіршує становище особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності і яка подала апеляційну скаргу..

Разом з ти, керуючись приписами цієї норми закону, апеляційний суд не вправі за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності будь-яким чином погіршити його становище.

Зважаючи на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також межі апеляційного розгляду, визначені ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги захисника, та скасування постанови суду з закриттям провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Оскільки, ОСОБА_1 не інкриміновано порушення вимог п.16.10 ПДР України, про порушення якого зазначено в постанові суду першої інстанції, а про порушення вимог п. 16.5 ПДР України про яке йдеться в протоколі про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції в своїй постанові не зазначив.

Керуючись ст.ст. 289, 294 КУпАП,-

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Гречаної Є.Й. яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 грудня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. скасувати.

Провадження відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Куценко О.В.