Справа № 163/1668/19 Провадження №33/802/727/19 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія:ст. 472 МК України. Доповідач: Філюк П. Т.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2019 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Філюк П.Т., з участю представника заінтересованої особи ОСОБА_1 - адвоката Кривошея А.М., представника Волинської митниці ДФС Пікалюка М.С., розглянувши апеляційну скаргу т.в.о. заступника начальника Волинської митниці ДФС Джиги Д.В. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 06 вересня 2019 року щодо ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, на підставі ст. 22 КУпАП, у зв`язку з малозначністю, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрито.

Вилучений за протоколом про порушення митних правил тренажер "Galileo Med", який зберігається Волинською митницею, повернуто ОСОБА_1 .

Згідно з протоколом про порушення митних правил, ОСОБА_2 , слідуючи 24.07.2019 року з Республіки Польща в Україну через митний пост "Ягодин" Волинської митниці ДФС автомобілем "Шкода", номерний знак НОМЕР_1 , не задекларував за встановленою формою тренажер "Galileo Med" вартістю 101 324,80 гривень, що знаходився в салоні автомобіля і був виявлений під час митного контролю, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, т.в.о. заступника начальника митниці в апеляційній скарзі вказує за яких обставин та яким чином ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 472 МК України, оскільки він не задекларував за встановленою формою тренажер "Galileo Med". Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою призначити стягнення в межах санкції статті.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши представника Волинської митниці ДФС, який підтримав подану апеляційну скаргу з мотивів, викладених у ній, та просив її задовольнити, міркування представника заінтересованої особи адвоката Кривошея А.М., який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив рішення судді залишити без змін, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до положень ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил повинно бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, при постановленні рішення судом першої інстанції вказаних вимог закону дотримано.

Висновки суду про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, належно дослідженими і оціненими судом доказами, які ніким з учасників судового розгляді не оспорюються.

В силу вимог ст.33-35 КУпАП, які визначають загальні засади накладення адміністративного стягнення, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Апеляційний суд вважає, при постановленні рішення судом першої інстанції вказаних вимог закону дотримано в повній мірі.

Зокрема, суд першої інстанції прийняв до уваги, що ОСОБА_2 вперше притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил та щиро розкаюється у вчиненому, крім того апеляційним судом встановлено, що на утриманні в ОСОБА_2 перебуває двоє неповнолітніх дітей.

Також, судом першої інстанції враховано ту обставину, що предметом порушення митних правил є тренажер, який ОСОБА_2 перевозив на прохання сім`ї ОСОБА_4 , і який використовується для лікування їх доньки ОСОБА_5 , яка хворіє спинальною аміотрофією ОСОБА_6 .

Так, підставою для перевезення вказаного тренажеру автомобільним транспортом слугувало те, що сім`я ОСОБА_4 переміщувалась в Україну авіаційним транспортом, а тренажер, з огляду на його габарити та технічні особливості не міг переміщуватись в багажі.

Вказані обставини підтверджуються медичною документацією хворої, квитками на авіарейс «Берлін-Київ», документами про придбання тренажера, фото та відеоматеріалами про його використання хворою.

Дані обставини дали можливість для звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності відповідає вимогам ст.22 КУпАП.

Тому суддя підстав для скасування постанови суду та винесення нової постанови, про що просить скаржник в своїй апеляційній скарзі, не знаходить.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу т.в.о заступника начальника Волинської митниці - начальника УПМП та МВ Джиги Д. залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 06 вересня 2019 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду П.Т. Філюк