Справа № 545/2237/19
Провадження № 3/545/652/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" вересня 2019 р. cуддя Полтавського районного суду Полтавської області Шелудяков Л.В., з участю прокурора Айдаєва Р.З., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з відділу моніторингу та зонального контролю Полтавського управління ДВБ Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працює, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувалася,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №40 від 02 вересня 2019 року, ОСОБА_1 будучи відповідно до п.п. «з» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до статті 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», припинивши 27 липня 2018 року діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, в порушення вимог абз. 1 ч.2 ст.45 вказаного Закону, п.п.2 п.5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10 червня 2016 року, несвоєчасно, без поважних причин, 30 липня 2018 року подала декларацію суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період, який не був охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнала, пояснила, що відповідно до наказу №736 о/с Департаменту патрульної поліції Національної поліції України її звільнено з посади поліцейського з 27 липня 2018 року, і в той же день вона була ознайомлена з наказом. Прийшовши додому вона почала подавати відповідну декларацію, однак виявила, що закінчився термін дії ЕЦП. З метою отримання нового ЕЦП вона відразу ж, 27 липня 2018 року звернулась до адміністратора сайту НАЗК. Лише через три дні, тобто 30 липня 2018 року, їй надана відповідь про зміну ЕЦП та о 09.56 нею подано декларацію. Про вказані обставини вона повідомила старшого оперуповноваженого відділу моніторингу та зонального Полтавського управління ДВБ Національної поліції України Логінову М.В. Враховуючи, що вона об`єктивно не могла подати декларацію перед звільненням в строки, встановлені законом з поважних причин, просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Прокурор Айдаєв Р.З. вважав, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, а тому просив провадження у даній по справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , висновок прокурора Айдаєва Р.З., дослідивши матеріали справи, враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до наступного.

За змістом ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», корупційне правопорушення - це діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно абзацу 5 частини 1 Закону України «Про запобігання корупції», корупція - це використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

Відповідно до протоколу №40 від 02 вересня 2019 року про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, ОСОБА_1 будучи відповідно до п.п. «з» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до статті 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», припинивши 27 липня 2018 року діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, в порушення вимог абз. 1 ч.2 ст.45 вказаного Закону, п.п.2 п.5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10 червня 2016 року, несвоєчасно, без поважних причин, 30 липня 2018 року подала декларацію суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період, який не був охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наміру на порушення вимог ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 не мала, та несвоєчасно подала декларацію суб`єкта декларування який припиняє діяльність, через єдиний реєстр декларацій, оскільки у неї закінчився термін дії ЕЦП.

Так, наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №736 о/с від 25 липня 2018 року ОСОБА_1 звільнена із служби в поліції з 27 липня 2018 року. Тобто у вказаний день нею припинена діяльність, пов`язана з виконанням функцій держави,.

В день звільнення із служби, тобто 27 липня 2018 року, ОСОБА_1 намагалась подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, однак не могла скористатись реєстром у зв`язку із закінченням терміну дії ЕЦП.

З метою отримання нового ЕЦП ОСОБА_1 в день звільнення, тобто 27 липня 2018 року звернулась до адміністратора сайту НАЗК, і після отримання 30 липня 2018 року відповіді про зміну ЕЦП, відразу о 09.56 нею подано декларацію.

Зазначене підтверджується скріншотами електронної скриньки ОСОБА_1 .

Про вказані обставини ОСОБА_1 повідомила старшого оперуповноваженого відділу моніторингу та зонального Полтавського управління ДВБ Національної поліції України Логінову М.В., однак, при складання протоколу вказане до уваги не взято.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 22 травня 2017 року № 223-943/0/4-17 зазначив, що вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.172-6 КУпАП, слід врахувати об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларацій. Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за вищезазначеною статтею виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха, технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням під вартою.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З огляду на це орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення повинен довести в діях особи умисел на несвоєчасне повідомлення.

Однак, відповідним органом не надано суду жодного доказу на підтвердження в діях ОСОБА_1 умислу, направленого на порушення вимог ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», а як наслідок вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Особу може бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі пов`язаного з корупцією, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто наявність усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення. Відсутність одного з елементів юридичних ознак складу правопорушення не утворює складу правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Положеннями ст.251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, між іншим, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Частина 3 статті 62 Конституції України, зобов`язує суд тлумачити усі сумніви щодо доведеності вини особи на її користь.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, що виключає провадження у справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 62, 129 Конституції України, ст.ст.172-6 ч.1, 283, 284, 285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя Полтавського районного суду

Полтавської області Л.В.Шелудяков