Справа № 201/7920/19
ПОСТАНОВА

іменем України

20 вересня 2019 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Щербина-Почтовик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого у АДРЕСА_1 ,

- який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

- за участю захисника адвоката Коваленко В.С.

ВСТАНОВИВ:

25.06.2019 року о 14:25 годині в м. Дніпрі по вул. Луговській 255, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Land Cruiser державний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, (запах алкоголю з порожнини рота, непряма хода, поведінка, що не відповідає обстановці) На проходження огляду за допомогою приладу Drager Alkotest 6820 водій погодився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків. Тест Драгеру (1530) результат тесту - 2,49 ‰.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засідання захисник Коваленко ОСОБА_2 . виразив незгоду з складеним протоколом у відношенні його підзахисного посилаючись на його необґрунтованість.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожен окремо, пояснили, що були свідками того, як в літку 2019 року, у період часу близько з 13.00 до 15.00 години у їх присутності п`яного водія витягували із автомобіля, він чинив опір працівникам поліції, подив себе агресивно, відштовхнув дівчину поліцейську, у зв`язку з чим на чоловіка одягли кайданки. Далі, у їх присутності, п`яного водія автомобіля працівники поліції навіть умовляли пройти тест на приладі Драгер, на що водій добровільно погодився, але через сильний стан алкогольного сп`яніння він навіть не міг з першого разу продути прибор, коли у нього все ж таки це вийшло, результат прибору Драгер був дуже високим та перевищив у десятки разів допустиму норму, п`яний водій не погодився із результатами тесту, через що працівники поліції запропонували йому пройти медичний огляд у медичному закладі, але той відмовився.

Крім вказаного, свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , пояснили, що навіть без визначеного результату Драгер було очевидно видно, що водій автомобіля перебуває у стані сильного алкогольного сп`яніння, від нього на відстані було чутно запах алкоголю з порожнини рота, непряма хода, агресивна поведінка, він то відмовлявся, то погоджувався на проходження огляду за допомогою приладу Драгер, та навіть не міг у руці тримати ручку аби написати свої пояснення у протоколі про адміністративне правопорушення.

Свідок ОСОБА_3 зазначив, що працівниками поліції була дотримана вся процедура проходження огляду за допомогою приладу Drager.

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У зв`язку з цим слід зазначити, що згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 161764 від 25.06.2019 року, 25.06.2019 року о 14:25 годині в м. Дніпрі по вул. Луговській 255, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Land Cruiser державний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, (запах алкоголю з порожнини рота, непряма хода, поведінка, що не відповідає обстановці) На проходження ряду за допомогою приладу Drager Alkotest 6820 водій погодився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, результат якого склав 2,49 ‰.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які кожен окремо вказали, що у їх присутності саме ОСОБА_1 у встановленому законом порядку пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» результат якого склав 2,49 ‰, які у свою чергу підтверджуються показами наданими ними безпосередньо в суді.

Крім того такі відомості узгоджують обставини зазначені і в рапорті поліцейського згідно якого після прибуття на місце за викликом було встановлено, що екіпажем працівників поліції 25.06.2019 року за орієнтуванням було зупинено транспортний засіб Toyota Land Cruiser державний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння та пройшов огляд на стан сп`яніння у присутності двох свідків за допомогою приладу Драгер результат якого склав 2,49 ‰.

Усі досліджені судом докази узгоджуються між собою, так покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 співпадають між собою, суперечностей не містять та узгоджуються з усіма дослідженими матеріалами справи, які спростовують твердження захисника Коваленка В.С.

З огляду на наведене, доводи захисника Коваленка В.С. щодо неможливості розгляду справи за відсутності відеозапису із нагрудних камер поліцейських, - є надуманими та спрямованими на порушення розумних строків розгляду справи, і як наслідок уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Так, хоча суд дійсно повинен створити необхідні умови для реалізації сторонами їх прав і обов`язків, але це не означає, що саме на суд покладено безумовний обов`язок збирати докази по справі.

При розгляді даного провадження, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Суд задовольнив клопотання захисника, яке полягало у витребуванні відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, а у разі відсутності відеодоказів, викликати та допитати як свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Тобто, суд вжив усіх можливих та необхідних заходів для розгляду справи у розумні строки, та прийшов до висновку про можливість ухвалення рішення на підставі наданих сторонами доказів, які суд безпосередньо дослідив в судовому засіданні за участі захисника в межах строків визначених ст. 38 КУпАП.

Про намір захисника та ОСОБА_1 затягнути розгляд розумних строків розгляду даної справи, свідчать матеріали справи, а саме заява ОСОБА_1 у якій він просив направити справу для розгляду до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, до якого він жодного разу не з`явився, що призвело до того, до вказаний суд постановою від 08.08.2019 направив справу до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська оскільки місцем проживання ОСОБА_1 та місцем вчинення адміністративного правопорушення є саме Амур-Нижньодніпровський район Дніпропетровська.

Згодом, ОСОБА_1 із аналогічною заявою звернувся вже до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська та прохав справу знов направити до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

Наведене свідчить про те, що ОСОБА_1 був обізнаний про судове провадження відносно нього, але жодного разу як до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська так і до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська - не з`явився та не висловив бажання ознайомитися із матеріалами провадження, будь яких клопотань про витребування доказів не заявляв.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

Що стосується тверджень захисника в частині порушення вимог законодавства при проведенні процедури огляду водія на стан сп`яніння, то аргументація тверджень захисника є непереконливою, оскільки, матеріали справи не містять інформації з приводу звернень як самого ОСОБА_1 так і його захисника Коваленка В.С., - з будь якими скаргами щодо неправомірних дій працівників поліції.

Крім вказаного, ОСОБА_1 , мав можливість у разі незгоди із результатами огляду пройти самостійно огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, однак своїм правом не скористався, та не спростував доказів наданих уповноваженою особою на складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, дії ОСОБА_1 , враховуючи межі складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Оскільки саме це стягнення, буде необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При цьому суд враховує, що керування в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 накласти адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобам строком на 1 рік.

На підставі ст. 401 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Щербина-Почтовик

20.09.2019