Справа № 161/8069/19 Провадження №33/802/688/19 Головуючий у 1 інстанції:Ковтуненко В. В.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2019 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Старенько Л.М., скаржника ОСОБА_1 , розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу на постанову судді Луцького міськрайонного суду від 18 червня 2019 року, якою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, 28 квітня 2019 року, о 23.30год., по вул.Варшавській в м.Ковель Волинської області, керуючи автомобілем «Форд», н.з. НОМЕР_1 , відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції Дуда Ю.В. в апеляційній скарзі вказує на невідповідність постанови вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Посилається на те, що судом неповно та необ`єктивно з`ясовано обставини справи та вирішено її всупереч вимогам законодавства. Зазначає те, що в його діях відсутній склад правопорушення, оскільки суддею місцевого суду порушено право на захист. Просить поновити пропущений строк, оскільки вважає його пропущеним з поважних причин, скасувати постанову суду першої інстанції як незаконну та необґрунтовану та закрити провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи в суді першої інстанції, постанову від 18.08.2019 отримав лише 06.08.2019, при цьому апеляційну скаргу подав 16.08.2019, тому строк апеляційного оскарження постанови необхідно поновити, так як він пропущений із поважних причин.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку скаржника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, суддя приходить до наступного висновку.

Сам по собі факт подання ОСОБА_1 клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його перебуванням у відрядженні не може прямо вказувати про порушення судом його права на захист, оскільки, що і правильно встановлено в суді першої інстанції, останній не вказував про своє працевлаштування в протоколі та поясненнях та не надав підтверджуючих документів, більше того, дане клопотання не підписане.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 03.07.2017 подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи, однак так і не ознайомився з ними, при цьому скаргу подав лише 16.08.2019, таким чином, жодних порушень права на захист судом допущено не було.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться зібраними матеріалами справи, зокрема протоколом (а.с.1), зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомлений, будь-яких заперечень не вказував, визнав свою винуватість (а.с.1), його письмовими поясненнями, відповідно до яких він відмовився від проходження огляду (а.с.2), відеозаписом подій з боді-камер поліцейського (а.с.7), поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 3, 4).

Підстав в апеляційного суду ставити під сумнів показання вказаних свідків немає, не наведені такі підстави і в самій апеляції.

Дані докази, на думку апеляційного суду, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.

Враховуючи вищенаведені докази, які в своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи і узгоджуються між собою та відтворюють картину вчиненого правопорушення, суддя знаходить доводи скаржника про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, безпідставними.

Звертає суд увагу і на ту обставину, що в апеляційному суді ОСОБА_1 будь-яких додаткових обставин, окрім викладених в скарзі, не повідомив, жодних клопотань чи доказів не подавав.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Суддя суду першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення відповідно до вимог ч.2 ст.33 КУпАП врахував характер правопорушення, дані про особу винного, які наявні в матеріалах справи, інші обставини справи, а тому призначив ОСОБА_1 безальтернативне адміністративне стягнення саме у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами, з чим повністю погоджується і апеляційний суд, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В

Поновити строк ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду від 18 червня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду від 18 червня 2019 року щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Волинського апеляційного суду О.М.Клок