Номер провадження: 33/813/1037/19
Номер справи місцевого суду: 505/1924/19
Головуючий у першій інстанції Вергопуло А.К.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,

за участю: секретаря Ющак А.Ю.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Котовського міськрайонного суду Одеської області від 03 липня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-4, ст.124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 10200 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, а також стягнуто судовий збір в сумі 384, 20 грн.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 08.06.2019 року о 22.00 годині він керував автомобілем «ВАЗ 2105», д/н НОМЕР_1 , по пров. Водопроводному в м. Подільськ Одеської області у стані алкогольного сп`яніння, відповідно до проведеного огляду у лікаря КП «Подільська міська лікарня» Ковальчука В.К., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. Крім того, керуючи зазначеним автомобілем, рухаючись заднім ходом, ОСОБА_1 не врахував дорожню обстановку, не звернувся до сторонніх осіб за допомогою та здійснив наїзд на газову опору, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Після скоєння ДТП ОСОБА_1 залишив місце пригоди, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122-4 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою, 10.07.2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та провадження по справі закрити, а також звільнити його від сплати судового збору як інваліда ІІ групи.

В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови та закриття провадження у справі апелянт зазначив, що:

- під час розгляду справи суд надав невірну оцінку його поясненням про те, що алкогольних напоїв він не вживав;

- висновок медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у КП «Подільська міська лікарня» не може бути визнаний допустимим доказом, оскільки цей медичний заклад не має права на проведення відповідного огляду, а сам огляд був проведений більш ніж через дві години після його зупинки працівниками поліції - виникнення підстав для такого огляду;

- суд не врахував, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, тому з нього незаконно стягнутий судовий збір.

До суду апеляційної інстанції правопорушник ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового засідання, про причини неявки суд апеляційної інстанції не повідомив (а.с. 63, 64).

У зв`язку з цим, апеляційний суд вирішив слухати справу на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

При цьому, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Так, доведеність наявності в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-4 та ст.124 КУпАП в апеляційній скарзі не оспорюється, тому не перевіряється апеляційним судом. Натомість, відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає оскаржувану постанову лише в частині доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За результатами перегляду справи про адміністративне правопорушення апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув справу про адміністративне правопорушення, оцінив усі долучені до матеріалів справи докази в сукупності, на підставі чого дійшов обґрунтованого висновку про доведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-4, ст.124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючою ознакою: керування транспортними засобами особою в стані алкогольного сп`яніння.

Так, доведеність факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння підтверджується долученими до матеріалів справи доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №201846 від 09.06.2019 р. (а.с. 3);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 09.06.2019 року, згідно з якими він дійсно керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, вчинив ДТП та залишив місце події (а.с. 4);

- поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 08.06.2019 р. (а.с. 18,19), в яких останні зазначили, що були свідками того, як ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, здійснив ДТП та залишив місце події;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, проведеного в КП «Подільська міська лікарня» (а.с. 7), відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння;

Зазначені вище докази, на переконання апеляційного суду, у своїй сукупності свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема, керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, про що вірно зазначив суд першої інстанції в оскаржуваній постанові.

Надані ОСОБА_1 пояснення в судовому засіданні апеляційного суду щодо того, що він не вживав алкогольні напої, спростовуються його первинними письмовими поясненнями, наданими працівникам поліції, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Причину надання працівникам поліції письмових пояснень, в яких ОСОБА_1 визнав провину у вчиненні адміністративних правопорушень, а також причину розбіжностей зазначених пояснень з його усними поясненнями та доводами апеляційної скарги, ОСОБА_1 суду апеляційної інстанції не вказав.

Твердження ОСОБА_1 про те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений більш ніж через дві години після його зупинки працівниками поліції, апеляційний суд визнає безпідставними, оскільки згідно з долученим до матеріалів справи актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу підстави для проведення медичного огляду ОСОБА_1 виникли в момент виявлення та затримання транспортного засобу, а саме - о 23.50 годині 08.06.2019 року (а.с.25).

Медичний огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено у належному медичному закладі - КП «Подільська міська лікарня» о 00.05 годині, тобто менше ніж через дві години після виникнення відповідних підстав для проведення такого огляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що КП «Подільська міська лікарня» не є належним суб`єктом проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, також не підтверджується жодними доказами, тому визнаються апеляційним судом голослівними.

За таких обставин, апеляційний суд доходить висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що доказами, які містяться у справі підтверджена наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його винуватість у вчиненому правопорушенні повністю доведена, а висновок районного суду про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законним та обґрунтованим, тому немає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування постанови суду.

Доводи ОСОБА_1 про недопустимість доказів вчинення ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення апеляційний суд визнає безпідставними, оскільки зазначені доводи не підтверджуються матеріалами справи.

Разом з цим, апеляційний суд визнає слушними доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо незаконності стягнення з нього судового збору з огляду на наявність у нього інвалідності ІІ групи, що підтверджується долученою до матеріалів справи копією посвідчення інваліда ІІ групи (а.с.9).

Відповідно до п.9 ст.5 Закону України «Про судовий збір», особи з інвалідністю І та ІІ груп звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право, серед іншого, змінити постанову суду.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, а оскаржувану постанову - змінити, звільнивши ОСОБА_1 від сплати судового збору як інваліда ІІ групи відповідно до вимог п.9 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Котовського міськрайонного суду Одеської області від 03 липня 2019 рокупро притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-4, ст.124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - змінити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п.9 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда