Житомирський апеляційний суд
Справа №278/1143/19 Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є. О.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Зав`язун С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого - судді Зав`язуна С.М.,

секретар Скородинська Г.В., Гонгало Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу захисника Очича Андрія Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 19 червня 2019 року,

за участю: захисника ОСОБА_2

особи притягнутої

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ :

зазначеною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 384,40 грн.

Згідно постанови суду, 28 квітня 2019 року о 21 год. 20 хв. по вул. Автомагістральній в с. Барашівка Житомирського району та області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки "Peugeot Expert", реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник Очич А.Ю. просить постанову суду скасувати, як незаконну, та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Апеляційні вимоги мотивує тим, що постанова винесена з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу на те, що суд першої інстанції допустив формально спрощений підхід до розгляду справи та ігнорування прав особи, яка притягується до відповідальності. Зміст постанови суду не відповідає вимогам передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. В постанові не наведено докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення із зазначенням мотивів відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник. Так, відповідно до п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Отже, не можуть бути свідками ОСОБА_3 , оскільки у їх неупередженості є сумніви, так як вказані особи під час конфлікту заподіяли ОСОБА_1 тілесні ушкодження і дали неправдиві показання з метою приховування вчинення ними кримінального правопорушення. При цьому, в поясненнях свідків не заначено час, коли вони відбиралися.

Окрім цього, судом першої інстанції в судове засідання було викликано лише вибірково - інспектора ОСОБА_4 , а інших свідків суд не викликав і не допитував.

Так, в п.3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (надалі - Інструкція) вказані ознаки алкогольного сп`яніння. Як вбачається з протоколу про адмінітративне правопорушення, то у ОСОБА_1 були такі ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, як запах алкоголю з порожнини рота, не зв`язна мова, не стійка хода. З виписки із медичної картки ОСОБА_1 вбачається, що у нього було діагностовано ЗМЧТ та струс головного мозку, симптомами яких часто є не зв`язна мова, не стійка хода.

Відповідно до норм ст.266 КУпАП, п.п.6,7 розділу І Інструкції та Порядку незгода водія з проведенням огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, а є підставою для направлення його на огляд до відповідного закладу охорони здоров`я. В наданих матеріалах адміністративної справи відсутня форма направлення ОСОБА_1 на огляд, як і відсутні відомості про надання ОСОБА_1 копії акту огляду, де було б вказано про відмову від проходження останнім огляду на стан сп`яніння.

За таких обставин, суду першої інстанції необхідно було повернути протокол про адміністративне правопорушення відповідному правоохоронному органу для належного оформлення, оскільки він складений не уповноваженою на те особою або без додержання вимог ст.256 КУпАП. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено дату, час і місце його складання 28.04.2019 року о 23:50, тоді як відповідно до протоколу протоколу про вчинення адміністративного правопорушення за ст.185 КУпАП ОСОБА_1 28.04.2019 року о 23:30 знаходився в Житомирському РВП. А тому, протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП було складено без додержання вимог ст.256 КУпАП, а саме не вірно зазначено дату, час і місце його складання.

Зазначає, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративне правопорушення передбачене ст.130 КУпАП, оскільки він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, так як йому ніхто не пропонував пройти такий огляд.

Крім того, ОСОБА_1 жодних повісток чи телефонограм про дату та час розгляду справи 19.06.2019 року не отримував. Адвоката лише 18.06.2019 року було повідомлено телефонограмою про розгляд справи на 19.06.2019 року, з порушенням ст.277-2КУпАП, оскільки він був позбавлений часу для підготовки для розгляду справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника в підтримку апеляційних вимог, вивчивши матеріали справи, доводи апеляції, перевіривши постанову суду в межах поданої апеляції, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Як зазначено в ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст.252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції під час розгляду справи стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП дотримався.

Так, згідно з ч.1 статті 254 КУпАП та пункту 1 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом МВС України №1376 від 06.11.2015 щодо вчинення адміністративного правопорушення уповноважені на те посадові особи органів поліції складають протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як передбачено п. 12 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 01.12.2015 р. №1496/27941 протокол підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення може бути підписано також цими особами. У разі відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, підписати протокол про адміністративне правопорушення у ньому робиться запис про це.

Апеляційний суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії БД №258179 від 28.04.2019 року відповідає вимогам ст.ст. 254, ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.

Так, протокол про адміністративне правопорушення було складено 28.04.2019 о 23 год. 50 хв. поліцейським СРПП Житомирського РВП ГУНП в Житомирській області, старшим сержантом поліції Житніком Д.В. стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, в ньому зазначено, що «28 квітня 2019 року о 21 год. 20 хв. по вул. Автомагістральній в с. Барашівка Житомирського району та області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки "Peugeot Expert", реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, не зв`язна мова, не стійка хода. Від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху».

При цьому, ОСОБА_1 було ознайомлено з його правами та обв`язками, передбаченими ст.63 Конституції України і ст.268 КУпАП. Від підпису в протоколі та дачі пояснень ОСОБА_1 відмовився в присутності свідків.

Як убачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дослідив у судовому засіданні, з послідуючої оцінкою в прийнятій поставі, обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, що стосуються часу та місця його складання, про що вказує в апеляційній скарзі захисник.

Апеляційний суд, звертає увагу на те, що в постанові судом першої інстанції з даного приводу зазначено, що в судовому засіданні інспектор Житнік Д.В. пояснив, що в протоколі була допущенна описка в зазначенні часу складання протоколу. Затримання ОСОБА_1 було здійснено після складання стосовно нього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Тобто, ця описка, з врахуванням інших в наявних в матеріалах справи доказів, носить очевидний характер, у з зв`язку з цим суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що вона не є істотним порушенням, що є підставою для визнання протоколу про адміністративне правопорушення недопустимим доказом вини ОСОБА_1

Доводи захисника, що протокол про адміністративне правопорушення складено не уповноваженою на те особою або без додержання вимог ст.256 КУпАП, є необґрунтованими.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суд першої інстанції повно і всебічно встановив фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст. ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду, та постановив рішення, яке відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Як убачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що є порушенням п.2.5 ПДР України.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (надалі - Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Порядком).

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно п.3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч.3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Згідно матеріалів справи працівником поліції було виявлено наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння - різкий запах алкоголю з ротової порожнини, не зв`язна мова, не стійка хода.

Апеляційні доводи захисника, що вказані ознаки алкогольного сп`яніння, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення є ознаками діагнозу ЗМЧТ та струсу головного мозку, не є обґрунтованими.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого №3169 від 30.04.2019 року (а.с.20) ОСОБА_1 звернувся до травматологічного пункту лише 30.04.2019 року, тоді як вказана подія відбулася ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому, така ознака сп`яніння як різкий запах алкоголю з ротової порожнини, не може бути ознакою травми про що зазначає адвокат.

Згідно положень Інструкції та Порядку, зокрема, п.п.6, 8 Порядку акт огляду складається лише в результаті огляду, проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу або лікарем закладу охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 не погодився, оскільки він відмовився від проходження огляду в установленому порядку, тобто на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів або направлення до медичного закладу.

Щодо доводів захисника, що свідки ОСОБА_5 і ОСОБА_6 не можуть бути свідками відповідно до абз.2 п.4 Порядку та в поясненнях свідків не зазначено час, коли вони саме відбиралися, апеляційний суд звертає увагу на те, що вказані свідки не є особами, щодо неупередженості яких є сумніви, оскільки вони були свідками вказаної події перебування ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, та його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Письмові пояснення свідків процесуально оформлені з дотриманням вимог закону, яким не передбачено за обов`язкове зазначати конкретну годину відібрання пояснення.

В ході досудової перевірки та складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення порушень положень вищезазначених Інструкції, Порядку та вимог ст.266 КУпАП допущено не було.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №258179 від 28.04.2019 р. (а.с.2); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.4,5), згідно змісту яких ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння на місці з допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі, від підпису в протоколі та будь-яких пояснень також відмовився, його було ознайомлено зі ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, а також ознайомлено зі змістом протоколу; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_7 (а.с.3) з яких вбачається, що вона зобов`язується не надавати ОСОБА_1 , з яким перебуває у цивільному шлюбі, можливості керувати автомобілем "Peugeot Expert", реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", оскільки останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, претензій до працівників поліції не має.

Вище наведені докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, на переконання апеляційного суду є належними, допустимими та достовірними.

Щодо апеляційних доводів захисника Очича А ОСОБА_8 , що судом першої інстанції в судове засідання був викликаний лише інспектор Житнік Д.В., а інших свідків суд не викликав і не допитував, то апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 та його захисником не заявлялося клопотання про виклик свідків у судове засідання.

Проаналізувавши в сукупності протокол про адміністративне правопорушення та інші докази додані до нього, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що пояснення особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 з приводу того, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, є такими, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд вважає неналежними як доказ пояснення свідка ОСОБА_9 , які він дав у судовому засіданні апеляційного суду.

Крім того, у відповідності до вимог ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. При цьому, справа про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП може розглядатися у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки судовий розгляд даної категорії справ не підпадає до винятків, передбачених нормами ч.2, 3 ст.268 КУпАП, щодо обов`язковості присутності особи.

Як убачається з матеріалів справи, суд першої інстанції неодноразово відкладав судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , вживаючи всі необхідні процесуальні заходи для повідомлення останнього та його захисника ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи. Так, суд першої інстанції направляв ОСОБА_1 судові повістки про виклик до суду на 28.05.2019 року та на 19.06.2019 року. Відповідно до телефонограми суду від 06.05.2019 року (а.с.11) ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи на 28.05.2019 року о 09 год. Крім того, адвокат Очич А.Ю. подав заяву від 27.05.2019 (а.с.18) щодо відкладення розгляду справи. Відповідно до телефонограми суду від 18.06.2019 року захисника Очича А ОСОБА_10 Ю. повідомлено про час та місце розгляду справи, а саме: о 9 год. 10 хв. 19 червня 2019 року.

В апеляційній скарзі адвокат Очич А.Ю. вказує на те, що його було повідомлено лише 18.06.2019 про розгляд справи на 19.06.2019, з порушенням ст.277-2 КУпАП, оскільки він був позбавлений часу для підготовки до судового засідання. Однак, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до заяви адвоката Очича А.Ю. від 21.05.2019 року (а.с.13) він знайомився з матеріалами справи та знімав фотокопії, а відповідно до заяви від 27.05.2019 (а.с.18) просив справу відкласти, а тому в період з 21.05.2019 по 18.06.2019 адвокат Очич А.Ю. мав достатню можливість підготуватися до розгляду справи.

Апеляційний суд звертає увагу, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати свої процесуальні права та обов`язки

В ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

На підставі вище зазначеного, апеляційні доводи про порушення судом першої інстанції вимог ст.268 КУпАП, на переконання апеляційного суду, є необґрунтованими.

Апеляційний суд, вважає, що викладені в постанові суду першої інстанції висновки, відповідають встановленим фактичним обставинам справи.

Доводи захисника Очича А ОСОБА_10 Ю ОСОБА_10 , щодо закриття провадження відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є необґрунтованими.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст.130 КУпАП та дотримався меж санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

На переконання апеляційного суду, вирішуючи справу, суд першої інстанції врахував вимоги ст.ст.9, 251, 279, 280, 283 КУпАП, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування чи зміни відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу захисника Очича Андрія Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 19 червня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду С.М. Зав`язун