Справа № 467/775/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2019 року суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області Явіца І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні,-

за ч.1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

Із протоколу про адміністративне правопорушення № 19 від 03 липня 2019 року слідує, 03 липня 2019 року в смт. Арбузинка Миколаївської області ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 183 -1 КУпАП та ч.12 ст. 7 Закону України Про виконавче провадження, а саме : не сплатив аліменти протягом шести місяців за період з 01 січня 2019 року по 01 липня 2019 року, у зв`язку із чим має місце заборгованість на суму 14 614, 66 грн.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про його дату, час і місце повідомлявся належно двічі, причин свого неприбуття не вказав, будь яких заяви чи то клопотань до суду не направляв.

За таких обставин, суд, з огляду на положення ст. 268 КУпАП, вважає за можливе розгляду справу за відсутності особи, яка притягається до відповідальності.

До того ж, суд зважає на практику ЄСПЛ, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутність.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Тож, суд, дослідивши матеріали провадження у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, виходив із такого.

Зокрема, адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 183 -1 КУпАП настає у разі несплати аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Разом із тим, із протоколу про адміністративне правопорушення та розрахунку заборгованості по виплаті аліментів слідує, що сукупний розмір заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів не перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, а є рівним цій сумі.

Зокрема, відповідно до виконавчого листа, виданого Приморським районним судом м. Одеси 30 січня 2017 року, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісяця з 23 листопада 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні в Арбузинському РВ ДВС ГТУЮ в Миколаївській області з 02 квітня 2018 року.

Водночас, до протоколу про адміністративне правопорушення додано розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за період з 01 січня 2019 року по 01 липня 2019 року, тобто за шість місяців.

Сукупний розмір заборгованості за шість місяців 2019 року ( з 01.01.2019 року по 01.07.2019 року) становить 14 614,66 грн. і складається із суми платежів за кожний місяць.

Отже, наразі має місце заборгованість, сукупний розмір якої не перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, а дорівнює цій сумі.

Таке чітко слідує із даних протоколу про адміністративне правопорушення та підтверджено розрахунком заборгованості, що до нього доданий.

Інших даних, які б свідчили про більший розмір заборгованості ОСОБА_1 , тобто, той, який перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, наприклад, дані про наявність заборгованості за 2018 рік, матеріали справи не містять.

Як наслідок, у контексті вищевикладеного, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183 -1 КУпАП, оскільки, наголошує, що уповноваженою особою достовірно доведено розмір заборгованості, який є рівним сумі платежів за шість місяців, у той час, як для наявності усіх ознак об`єктивної сторони цього правопорушення слід довести розмір заборгованості, який би перевищував суму платежів за шість місяців.

До тог ж, слід вказати, що обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Та знову ж таки, будь-яких інших доказів, які б спростували такі висновки суду, в ході судового розгляду здобуто не було.

Стаття ж 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

За такого, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП, позаяк, протокол про адміністративне правопорушення у даному конкретному випадку складено передчасно.

За правилами п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністі події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з чим, дане провадження, з урахуванням вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, позаяк, вона не піддається адміністративному стягненню.

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 221, 245, 247, 251, 252, 268, 272, 280, 321 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 183-1 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 цього ж Кодексу у зв`язку з відсутністю у його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо або через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя І.В. Явіца