ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1866/19
провадження № 3/753/1070/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2019 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Цимбал І.К., розглянувши матеріали, які надійшли з Дарницького УП ГУ НП в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, українка, гр. України, працює ТОВ «Бюро кредитних послуг», покоївка, проживає: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

24.01.2019 до Дарницького районного суду м. Києва надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України.

Згідно протоколу про вчинення адміністративного правопорушення від 23.01.2019 ОСОБА_2.13.01.2019 за адресою: АДРЕСА_1 здійснила насильство психологічного характеру відносно чоловіка ОСОБА_3.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров'ю особи.

З протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається, в чому саме мали місце протиправні дії ОСОБА_3, у зв'язку з чим не можна встановити яку небезпеку несли такі дії, а також які негативні та шкідливі наслідки спричинені такими діями.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що голосно кричала, оскільки ОСОБА_3 тягнув з її за руки, хотів вигнати з квартири та викликав працівників поліції. Будь яких дій, які б могли бути охарактеризовані, як домашнє насильство ОСОБА_2 не вчиняла.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до рішень ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» Суд зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Отже в такому разі справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв'язку з відсутністю складу правопорушення.

Беручи до уваги вище наведене вважаю, що у діях ОСОБА_2 склад інкримінованого адміністративного правопорушення відсутній, оскільки матеріали справи не підтверджують вину останньої. Так, протокол про адміністративне правопорушення, не відображає суті порушення, зокрема в чому полягали протиправні дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, хоча їх вчинення ставиться ОСОБА_2 за вину. Інших доказів матеріали справи також не містять, зокрема пояснення подружжя не містять даних в чому саме полягало вчинення психологічного насильства з боку ОСОБА_2

Керуючись ч. 1ст. 173-2, ст. ст. 251, 252, 247, 284-285, 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

СУДДЯ: ЦИМБАЛ І.К.