Справа № 712/630/19
Провадження №3/712/383/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 року, суддя Соснівського районного суду м.Черкаси Кончина О.І., з участю прокурора Хабло О.М., адвоката Нешенко О.Б. розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою АДРЕСА_1, працюючого, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

16.01.2019 до Соснівського районного суду м. Черкаси надійшли з Управління захисту економіки в Черкаській області Департаменту захисту економіки НП України адміністративні матеріали відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 09.01.2019 № 3 ОСОБА_2, 08.06.2018, було звільнено з посади оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області та зі служби в Національній поліції України за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) ЗУ «Про національну поліцію» та відповідно до п.п. «а» п. 1 ч. 1 ст. 3 - Закону України « Про запобігання корупції», він повинен був не пізніше дня припинення діяльності пов'язаної з виконанням функції держави або місцевого самоврядування, подати декларацію суб'єкта декларування, який припиняє діяльність пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, оскільки вважає, що йому було відомо, що відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 - Закону України « Про запобігання корупції», він є суб'єктом, на якого поширюється дія Закону та до ч. 2 ст. 45 Закону, не пізніше дня припинення діяльності пов'язаної з виконанням функції держави або місцевого самоврядування, тому ОСОБА_2 повинен був подати декларацію суб'єкта декларування, який припиняє діяльність пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, тому його вина у вчиненні корупційного діяння доведена повністю. Просив накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції цієї статті.

ОСОБА_2 в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що він працював на посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області. 01.06.2018 звернувся до керівництва ГУНП в Черкаській області з рапортом про звільнення зі служби в Національній поліції України за власним бажанням та на підставі вказаного рапорту наказом начальника ГУНП в Черкаській області від 08.06.2018 був звільнений з посади. Після звільнення він одразу звернувся до бухгалтерії за довідкою про доходи за 2018, однак йому відмовили та повідомили, що він може забрати довідку 11.06.2018. Того ж дня ОСОБА_2 отримав усні дані про доходи та одразу подав декларацію. Довідку про доходи за 2018 у письмовому вигляді отримав лише 17.01.2019. Щодо виконання вимог ст.ст. 47, 116 КЗпП України, вважає, що повний розрахунок з ним проведено було лише 26.06.2018. Вважає, що вказані факти виключають відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, у зв'язку з цим просив суд закрити справу про адміністративне правопорушення відносно нього за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Захисник Нешенко О.Б. в судовому засіданні просила справу закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Суд, заслухавши прокурора, пояснення ОСОБА_2 та його захисника вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного.

Відповідно до ст.252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, КпАП України передбачає лише дві форми вини: умисел або необережність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ч. 1 ст. 11 КУпАП).

Згідно з вказаною нормою, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисно або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В п.2 роз'яснень Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією» від 22.05.2017 зазначено, що вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування слід враховувати об'єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об'єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації суб'єктами вказаного правопорушення.

ОСОБА_2 є суб'єктом відповідальності за ч.1ст.172-6 КупАП згідно підпункту «з» пункту 1 частини 1статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки на момент звільнення займав посаду оперуповноваженого відділу кримінальної поліції України.

Для кваліфікації діяння за ч.1ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

В ч.1ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено кінцевий термін, коли уповноважені на те особи зобов'язані подати декларацію, зокрема вміщено формулювання «Щорічно до 1 квітня» .

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб» від 23.03.2017 року, строк подання щорічної декларації, для осіб, які подають таку декларацію вперше, продовжено до 01.05.2017 року.

У випадках, передбачених абзацом першим ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», тобто в разі припинення здійснення діяльності, цей термін не визначено взагалі. Відсутність законодавчо визначеного терміну подання декларації в разі припинення діяльності унеможливлює безумовну констатацію несвоєчасності такого подання.

Згідно з пунктом 2 частини 1 роз'яснення Національного агентства з питань запобігання корупції щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, затвердженого рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 11.08.2016 №3, декларація суб'єкта декларування, який припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб'єкт декларування дізнався чи повинен був дізнаватися про таке припинення.

Таким чином, є наявний сумнів щодо строку подачі декларації особи при звільненні, даний сумнів не може бути усуненим роз'ясненням НАЗК №3, враховуючи те, що роз'яснення мають рекомендаційний характер.

Рішенням ЄСПЛ у справі «Щокін проти України» від 14.10.2010 визначено концепцію якості закону, зокрема, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов'язків осіб, національні органи зобов'язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід.

Таким чином, даний сумнів, так як і будь-який, має тлумачитися на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності, що передбачає також принцип презумпції невинуватості відповідно до положення ст. 62 Конституції України.

Конструктивною ознакою цього правопорушення є несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин.

Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно з ст. 116 КЗпП України зазначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_2 та підтверджується матеріалами справи, а саме довідкою про суму нарахованого та виплаченого грошового забезпечення звільненим працівникам та дату кінцевого розрахунку, згідно якої отримано довідку про доходи № 31 від 17.01.2019, а повний розрахунок з ОСОБА_2 здійснено 26.06.2018, що підтверджено випискою з особового рахунку з 01.01.2018 по 31.08.2018.

Склад правопорушення за ч.1ст.172-6 КУпАП є формальним, оскільки обов'язковим елементом об'єктивної сторони є умисна дія та умисне несвоєчасне подання електронної декларації. А тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення повинен довести в діях особи умисел на несвоєчасне подання електронної декларації.

Однак органом, що склав протокол, не надано суду доказів про наявність в діях ОСОБА_2 умислу направленого на порушення абзацу першого ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції».

Предметом правопорушення за ч.1 ст.176-2 КУпАП є декларація, подана шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції: а) за минулий рік; б) за період,охоплений раніше поданими деклараціями.

Суддя оцінюючи пояснення ОСОБА_2 наданими у судовому засіданні, приходить до висновку про те, що він не мав умислу на вчинення адміністративного правопорушення, оскільки як було встановлено в судовому засіданні після отримання усної інформації,з бухгалтерії щодо доходу 11.06.2018, ОСОБА_2 одразу було заповнено декларацію, вказаний факт підтверджується витягом послідовності дій користувача «Єдиного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування».

Також, зважаючи на вищевикладене, оскільки повний розрахунок з ОСОБА_2 було здійснено 26.06.2018, суд аналізуючи докази зібрані під час розгляду справи та аналізуючи законодавство щодо запобігання корупції, приходить до висновку, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 7, п.1 ч.1 ст. 247 , ст.250 п.1 ч.1 ст. 284, ст.287, ч.2 ст.294 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_2 закрити, з підстав відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення..

Постанова може бути оскаржена, на підставі ст.294 КУпАП особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови в апеляційний суд Черкаської області.

Суддя Соснівського

районного суду міста Черкаси О.І.Кончина