ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/4441/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2019 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О., розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ІПН: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

06.06.2019 приблизно о 20 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Дніпровська Набережна, буд. 26 ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Passat», н.з. НОМЕР_2 , який належить OSTRZES20W у стані алкогольного сп`яніння в порушення п. 2.9 а) ПДР України. Огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресою: м. Київ, просп. Визволителів, буд. 6

Вивченням матеріалів адміністративної справи встановлено, що вони містять достатні докази винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до висновка КМНКЛ «Соціотерапія» складеного 06.06.2019 лікарем, ОСОБА_1 направлений на огляд 06.06.2019 о 20.30 год., був оглянутий 06.06.2019 о 20.55 год., та висновок огляду - ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, на підставі даних, що містять в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, № 005257.

ОСОБА_1 в перше судове засідання, яке було призначене на 26.07.2019 не прибув направив заяву з проханням відкласти розгляд справи за сімейними обставинами, вдруге судове засідання, яке було призначене на 16.08.2019 він повторно не прибув направивши заяву з проханням відкласти розгляд справи за сімейними обставинами, тому суд повторно відклав розгляд справи та призначив дату судового засідання на 30.08.2019.

В судове засідання яке було призначене на 30.08.3019 ОСОБА_1 прибув та заперечував обставини вказані в протоколі, зазначив, що не приймав алкоголь та не був в стані алкогольного сп`яніння, зазначив, що оскільки має травму вимушений вживати ліки, та на протязі дня вживав ліки. Втретє заявив клопотання про відкладення розгляди скарги, на обґрунтування якого послався на те, що впродовж останніх двох місяців він знаходився за межами м. Києва та доглядав за своєю матір`ю, та повернувся в м. Київ лише 29.08.201, тому не мав фізичної можливості належним чином підготуватися до розгляду справи, та оскільки він не згоден з правопорушенням він має намір скористатися послугами адвоката.

Дослідивши клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, та його усні пояснення, суд підстав для третього відкладення розгляду справи суд не вбачає розцінюючи клопотання як таке, що має на меті затягнути розгляд справи з метою уникнення відповідальності внаслідок спливу строків накладення адміністративного стягнення, оскільки ОСОБА_1 достовірно знаючи про те, що 06.06.2019 відносно нього складений протокол, який буде предметом розгляду в Дарницькому районному суді м. Києва, мав достатньо часу для того, щоб скористатися гарантованим йому правом на захист.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У суду немає підстав ставити під сумнів зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджені висновком лікаря КМНКЛ «Соціотерапія» відомості про перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`янінні, дії поліцейських та лікаря ним не оскаржувались і жодних доказів на спростування цих обставин суду не надано.

Отже враховуючи доведеність вини ОСОБА_1 в порушенні п. 2.9.а) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП України суд приходить до висновку про необхідність накладення на особу, винну у вчиненні адміністративного правопорушення, адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 130 ч. 1, 279, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. на користь держави.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя М.О. Заставенко