Справа № 199/7350/19
ПОСТАНОВА

іменем України

19.09.2019 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Воробйов В.Л.,

при секретарі Чорнойван О.В.,

за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, працюючого викладачем початкових класів та кореспондентом видання «Територія Закону», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого, передбаченого ст.173 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

У відношенні ОСОБА_1 складено протокол серії ГП № 540167 про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП (далі протокол), в тому, що: «09.08.2019 року о 17-30 годині, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 лаявся нецензурною лайкою, вів себе агресивно, кидався на гр. ОСОБА_2 та погрожував йому фізичною розправою, чим порушив громадський порядок і спокій громадян».

Відповідно до ст.1 Конституції Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободі людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (ст.3 Конституції України).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.ст.245, 246, 252, 256, 268, 280, 283 КУпАП, суддя при розгляді справи розглядає всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись принципів судочинства та здійснення правосуддя, коли висновки судді не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви вини тлумачаться на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим докази повинні бути оцінені суддею на їх достатність для достовірних і безперечних висновків про скоєне адміністративне правопорушення на принципах забезпечення доведення вини за ст.129 Конституції України, і визнання провини згідно зі ст.252 КУпАП не може мати наперед встановленої сили.

Відсутність необхідних відомостей не дозволяє суду всебічно, повно й об`єктивно досліджувати обставини справи і винести постанову в точній відповідності з законом, тим самим порушуються положення ст.ст.7,245,251, 252 КУпАП.

У відповідності до ст.251 КУпАП суду повинні бути надані докази, що підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

Однак, дані вимоги закону при складанні протоколу порушені і суду не надані докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Дослідивши наявні докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, у зв`язку з наступним.

ОСОБА_1 свою провину не визнав та у судовому засіданні зазначив, що 29.08.2019 року о 17-10 годині він знаходився біля зали ігрових автоматів за адресою: АДРЕСА_2 , яка була відчинено, про що свідчила вивіска. Він вирішив зайти до туалету, та про це запитав охоронця ОСОБА_2 , з яким був знайомий у минулому, та з яким у нього склалися особисті неприязні стосунки. ОСОБА_2 почав на нього нецензурно лаятись, штовхав руками, фактично «викидати» його з приміщення, нічого при цьому не пояснюючи, показував не пристойні, ображаючі жести. Коли ОСОБА_2 його виштовхував, у нього впали на асфальт окуляри. ОСОБА_2 він раніше зустрічав при конфліктних ситуаціях між ними, в результаті чого з ним у нього виникли особисті неприязні стосунки. За наслідками подій, які відбулись 29.08.2019 року за його участі та ОСОБА_2 , він виклав поліцію, яка також склала протокол про адміністративне правопорушення на ОСОБА_2 за ст.173 КУпАП. Постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська було ОСОБА_2 притягнуто за ці події до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП із застосуванням штрафу.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні показав, що 29.08.2019 року о 17-10 годині він перебував біля ігрового залу «Золота підкова», за адресою: м.Дніпро, пр.Слобожанський, 89 та став свідком того, як невідомий охоронець намагався «викинути» ОСОБА_1 з приміщення ігрового залу « ІНФОРМАЦІЯ_2 підкова», при цьому лаявся нецензурною лайкою, показував непристойні жести.

Відповідно до диспозиції ст.173 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у разі вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, образливого чіпляння до громадян та інших подібних речей, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку, об`єктивна сторона даного правопорушення, передбачена ст.173 КУпАП України, виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суб`єктивна сторона такого правопорушення, як дрібне хуліганство, полягає в неповазі до суспільства, у демонстрації свої зневаги до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству. Саме умисний прояв порушником явної неповаги до оточуючих це головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки «дрібного хулігана». За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства. Інакше кажучи, одним з елементів суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства - є нецензурна лайка у громадських місцях, під якою необхідно розуміти найбільш цинічні лайки, що належать, як правило, до сфери статевих відносин, непристойні висловлювання, один із найогидніших різновидів словесної брутальності.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 22.12.2006 «Про судову практику у справах про хуліганство» суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

За правовим висновком Верховного Суду України, сформульованим в рішенні від 04.10.2012 (справа N 5-17кс12), надано юридичну характеристику складу злочину - хуліганство та пояснена відмінність його від злочинів, учинених на ґрунті особистих неприязних стосунків. У контексті даної справи у цьому висновку зазначено, що об`єктом посягання при хуліганстві є громадський порядок, який слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших поза юридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, усталених правил поведінки в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного. В основі відмежування хуліганства від злочинів проти здоров`я, крім інших ознак, перебувають об`єкт злочину, який значною мірою визначає правову природу (характер) кожного із цих діянь та їхню суспільну небезпечність, і така ознака суб`єктивної сторони злочину, як його мотив. Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Зміст та спрямованість цього діяння випливає з характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між учасниками конфлікту.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, крім інших, є протоколи про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, пояснення свідків та інші документи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що причиною його конфлікту з ОСОБА_2 є зухвала поведінка, відповідь останнього на його прохання відвідати вбиральню та тривалі особисті неприязні відносини з потерпілим, що склалися на протязі його діяльності як громадського активіста, про що ОСОБА_2 було відомо.

Фактичні обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази по справі свідчать, що конфлікт, дії ОСОБА_1 , викликані особистими неприязними відносинами між ним та ОСОБА_2 , які мали місце тривалий час, а певні дії, які не є протизаконними з боку ОСОБА_1 , були спрямовані особисто проти ОСОБА_2 як реакція на незаконні дії останнього, а не на порушення громадського порядку.

Такі обставини, встановлені у судовому засіданні, підтверджують відсутність у ОСОБА_1 умислу на вчинення дрібного хуліганства, зокрема нецензурної лайки в громадському місці, образливого чіпляння до громадян, що б порушувало громадський порядок, інші складові дрібного хуліганства, що виключає в його діях як поняття так і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП - дрібного хуліганства.

Також у судовому засіданні було досліджено відеозапис, наданий для огляду ОСОБА_1 , згідно якого в діях останнього не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Так, під час перегляду відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 намагався зайти до приміщення з вивіскою «Відчинено», але йому на заваді стали два охоронці, один з яких його відштовхнув, після чого ОСОБА_1 обурився, при цьому у бік охоронців грубою нецензурною лайкою, яка підпадає під тлумачення диспозиції ст.173 КУпАП, не виражався.

У справі про адміністративне правопорушення, де складено протокол про адміністративне правопорушення на особу ОСОБА_1 , потерпілим визначено ОСОБА_2 , який звернувся до поліції із заявою про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , також надав письмові пояснення, як і надали письмові пояснення свідки з боку обвинувачення.

Потерпілий ОСОБА_2 , не зважаючи на виклики у судове засідання, про які йому було відомо, як і свідкам з боку обвинувачення, до теперішнього часу у судові засідання не з`явилися, показання по обставинам справи не надали.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_2 як потерпілий є учасником судового розгляду, що має особистий інтерес щодо захисту своїх порушених прав, які він повинен задовольнити як суб`єкт доказування безпосередньо у судовому засіданні свої процесуальні претензії він повинен обґрунтувати і довести їх достовірність, до теперішнього часу, зазначене, він не доказував, не обґрунтував та не довів достовірність своїх процесуальних претензій.

Крім того, потерпілого за цією справою ОСОБА_2 , постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 11.09.2019 року, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, де потерпілим є ОСОБА_1 , за обставинах, місці та часі, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного на ОСОБА_1 що виключає провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно останнього.

Також, слід вказати на наступне, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 540167 за ст.173 КУпАП, у супереч закону, працівником поліції не була розкрита об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, інкримінуємого ОСОБА_1 .

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява №926/08), суд у справі має бути неупередженим і безстороннім і не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумций, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v.Russia» та «Karelin v.Russia» встановлено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, це становитиме порушення права на захист, а саме особа не може належним чином підготуватися до захисту.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), суд виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

Сукупність вказаних обставин свідчить про відсутність в діях громадянина ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, так як обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення в частині встановлення вини ОСОБА_1 , не підтверджені належними і допустимими доказами, що виключає адміністративну його відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією, оскільки відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене, провадження по даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП у діях ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись п.1 ст.247, ст.ст.283,284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.Л.Воробйов