Справа № 204/3039/19
Провадження № 3/204/1449/19 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2019 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Самсонова В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

17 квітня 2019 року о 04 год. 08 хв. у м. Дніпрі по вул. Макарова, в районі буд. 23, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ-21051», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Кобалія Торніке в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину своєї неявки до суду не повідомив. Раніше суд відкладав судове засідання у зв`язку з тим, що правопорушник заявив, що йому необхідний перекладач. Суд забезпечив перекладача з грузинської мови Микаутадзе-Зиньковську Ф.Х. 12.06.2019 року, але ОСОБА_1 в судове засідання 12.06.2019 року не з`явився. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Раніше надав до суду письмові пояснення, в яких вину не визнав і зазначив, що 17.04.2019 року, близько 04:00 год., він їхав на автомобілі «ВАЗ», поблизу ринку «Озерка», на якому він працює. Автомобіль був зупинений співробітниками поліції, в них виникла підозра, що він, нібито, перебуває в стані алкогольного сп`яніння, з чим він був незгодний. Йому запропонували вказати в протоколі, що він відмовляється від проходження медичного огляду. Він дав письмове зобов`язання не керувати автомобілем, в нього забрали посвідчення водія, не дали продути алкотестер. На його думку, у поліцейських були відсутні підстави зупиняти автомобіль, оскільки він не порушував ПДР. Не було запропоновано залучити перекладача, оскільки він не розуміє українську. Не було запропоновано провести огляд на місці з використанням спеціальних технічних засобів, а в разі незгоди - пройти огляд в медичному закладі. Зауважує, що огляд, проведений з порушенням цих вимог, вважається недійсним. Крім того, зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази, що йому надавалась форма направлення на медичний огляд, де б він зробив запис, що відмовляється від проходження медичного огляду. Таким чином, вважає, що його автомобіль зупинено неправомірно, немає доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим просив справу закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до змісту ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З урахуванням положень ст. 251 КУпАП, винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується зібраними матеріалами: протоколом про адміністративне правопорушення Серії ОБ № 190071 від 17.04.2019 року, в якому, зокрема зазначено свідків, а також стоїть підпис особи, що підтверджує обізнаність щодо місця та часу розгляду справи; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в яких зазначено, що в їх присутності водій автомобіля «ВАЗ» ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного освідчення на стан сп`яніння; рапортом співробітника поліції, в якому зазначено про зупинку автомобіля «ВАЗ», водієм якого не виконано вимоги дорожнього знаку 5.16, в місці та в час, зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення. У водія автомобіля виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. В наслідок чого винесено постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП, запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. Було складено протокол за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Відповідно же до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлено Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства Внутрішніх Справ від 09.11.2015 р. за № 1452/735.

Підпунктом 1.2. Інструкції передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції МВС є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з підпунктами 1.6 та 1.7 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду визначає Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Відповідно до пункту 2 Порядку, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно з пунктами 7, 8 Порядку, уповноважена особа Державтоінспекції забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я уповноважена особа Державтоінспекції в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що чинним законодавством чітко визначено дії працівника правоохоронних органів у разі відмови порушника пройти необхідний медичний огляд та не дає іншого, альтернативного, порядку дій у такому випадку.

Тобто, з урахуванням всього вищевказаного, адміністративним правопорушенням, зокрема є не тільки керування транспортним засобом під впливом алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, а й відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Тирадо Ортіс і Лосано Мартин проти Іспанії» (43486/98, від 22 червня 1999 року) вказав, що зобов`язання водіїв по здачі аналізу за допомогою алкогольно-респіраторної трубки або аналізу крові не суперечить принципу презумпції невинуватості.

Таким чином, як було встановлено вище, інспектор діяв на підставі, в межах своїх повноважень і у спосіб, що передбачені Конституцією та чинними Законами України.

Надаючи оцінку письмовим поясненням ОСОБА_1 , суд приходить до наступного.

Посилання на відсутність причин зупинки автомобіля спростовується рапортом поліцейського (а.с.7), в якому зазначено причини зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .

Незгода з ознаками сп`яніння, зазначеними у протоколі, також не свідчить про невинуватість ОСОБА_1 , оскільки ознаки сп`яніння сприймалися співробітником поліції за суб`єктивним враженням, та самі по собі не свідчать про перебування особи у стані сп`яніння, а сам стан сп`яніння встановлюється спеціальними процедурами. До того ж, ОСОБА_1 інкримінується не керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, а відмова від проходження огляду для встановлення такого стану.

Не долучення до матеріалів акта не свідчить про недійсність протоколу про адміністративне правопорушення та інших доказів, досліджених судом у судовому засіданні, та про невинуватість особи.

Суд відкидає посилання ОСОБА_1 в частині, що співробітники поліції допустили грубе порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в тому, що йому не запропонували продути алкотестер, а в разі незгоди з результатами - пройти освідчення у лікарні, оскільки з досліджених судом доказів встановлено, що від проходження освідчення у встановленому законом порядку (тобто, і на місці за допомогою алкотестеру, і в медичному закладі), ОСОБА_1 відмовився.

В частині посилань на відсутність перекладача під час спілкування зі співробітниками поліції та складання протоколу, у зв`язку з нерозумінням Кобалія ОСОБА_4 української мови, суд зауважує, що такі доводи нічим не підтверджено, зокрема в матеріалах справи (в протоколі про адміністративне правопорушення, в письмовій розписці та в інших матеріалах) відсутнє подібне посилання ОСОБА_1 , яке він міг занести і російською мовою або мовою, яку розуміє. Більш того, письмові пояснення ОСОБА_1 надані суду українською мовою, що суперечить його позиції щодо її нерозуміння.

Окрему увагу суд звертає на ту обставину, що у суду відсутні будь-які підстави ставити під сумнів дані, викладені співробітниками поліції в матеріалах провадження, оскільки всі процесуальні документи винесені ним під час виконання службових обов`язків, відсутні підстави упередженого ставлення до ОСОБА_1 чи будь-яка зацікавленість співробітників поліції в обмові особи. У той час, ОСОБА_1 є особою, що зацікавлена в уникненні відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення, тому його пояснення судом розцінюється саме як захисну позицію з метою уникнення відповідальності.

Приймаючи до уваги викладене, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху, які виразилися у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням викладеного, а також характеру скоєного правопорушення, особи правопорушника і ступеня його вини, враховуючи його майновий стан, приймаючи до уваги, що вчинене правопорушення відноситься до суспільно небезпечних, говорить про його неповагу до безпеки руху, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, приходжу до висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк, передбачений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, відповідно до вимог ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір у розмірі 384 гривні 20 копійок.

За таких обставин, оскільки ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення і притягнуто до адміністративної відповідальності, вважаю необхідним стягнути з нього в дохід держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 283, 284, ч. ч. 1, 2, 3 ст. 294, ч. 1 ст. 303 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порушенні правил дорожнього руху, які виразилися у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді: штрафу в дохід держави у розмірі 10200 грн. 00 коп. (десять тисяч двісті гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя В.В. Самсонова