Провадження № 3/761/6855/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2019 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Антонюк Марина Станіславівна, за участю прокурора Панафеди Н.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Києва, українки, громадянки України, з вищою освітою, не працюючої, незаміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Так, ОСОБА_1 , будучи звільненою у 2018 році з посади заступника директора Департаменту фінансово-кредитної політики - начальника відділу бюджетного планування Міністерства аграрної політики та продовольства України та відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону «Про запобігання корупції» та примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону, в порушення вимог абзацу другого частини другої статті 45 Закону, а також рішення Національного агентства від 10.06.2016 № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 958/29088 (зі змінами), рішення Національного агентства від 10.06.2016 № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089 (зі змінами), несвоєчасно без поважних причин, а саме 03.06.2019 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після звільнення за минулий 2018 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП про адміністративні правопорушення.

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, визнала повністю та пояснила, що при подачі декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після звільнення за минулий рік керувалася ст.45 Закону України «Про запобігання корупції». Для себе цю статтю трактувала так, що мала б подати таку декларацію у вересні 2019 року. В травні 2019 року вона отримала лист від НАЗК щодо необхідності подачі декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після звільнення за минулий рік та подала таку декларацію 03 червня 2019 року. За роз`ясненням щодо строків подачі вказаної декларації не зверталася. Крім того, зазначила про те, що таке порушення вчинила не умисно, оскільки завжди сумлінно ставилася до своїх обов`язків.

Прокурор Панафеда Н.М . вважала доведеною несвоєчасну, без поважних причин, подачу ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після звільнення за минулий 2018 рік. Зазначила, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст172-6 КУпАП, підтверджується зібраними доказами. Поважних причин для несвоєчасного подання такої декларації в ході судового розгляду не встановлено. Наведене є підставою для визнання ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та просила накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 наказом Міністра аграрної політики України від 02.08.2004 № 476-к прийнята на посаду провідного спеціаліста економічного відділу стратегії розвитку аграрної економіки управління стратегії розвитку аграрної економіки та економічного аналізу Департаменту стратегії розвитку аграрної економіки Міністерства аграрної політики України з присвоєнням одинадцятого рангу державного службовця.

Згідно з наявними записами в особовій картці ОСОБА_1 , вона 03.08.2004 прийняла присягу державного службовця.

Крім цього, в даній особовій картці у розділі «Просування по службі в державному органі» зроблено запис про те, що її 01.09.2011 призначено на посаду заступника директора Департаменту фінансово-кредитної політики - начальника відділу бюджетного планування Міністерства аграрної політики та продовольства України на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 01.09.2011 № 507-к.

Відповідно до наказу державного секретаря Міністерства аграрної політики та продовольства України від 20.09.2018 № 352-к «Про звільнення ОСОБА_1 » її звільнено з 21.08.2018, у зв`язку із скороченням штату державних службовців і змінами в організації виробництва і праці міністерства.

Отже, ОСОБА_1 , як державний службовець, тобто суб`єкт відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону «Про запобігання корупції», зобов`язана подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Частиною першою статті 45 Закону встановлено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Абзацом другим частини другої статті 45 Закону визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до пункту 3 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства від 10.06.2016 № 3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089, декларація суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

27.05.2015 ОСОБА_1 була попереджена про вимоги, визначені частиною другою статті 45 Закону, про що засвідчила своїм підписом проставленим на спеціально оформленому документі.

Таким чином, ОСОБА_1 , являючись суб`єктом, який припинив у 2018 році виконання функцій держави, зобов`язана була подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після звільнення за минулий 2018 рік, до 01.04.2019.

Однак, згідно даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подала декларацію, особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після звільнення за минулий 2018 рік лише 03 червня 2019 року.

Доказів поважності причин несвоєчасного подання ОСОБА_1 у визначений законом строк декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після звільнення за минулий 2018 рік, у судовому засіданні здобуто не було.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення у їх сукупності.

У зв`язку із зазначеним, суд, розглянувши справу в межах, визначених у протоколі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, дійшов до висновку, що ОСОБА_1 своїми діями, які виразилися у несвоєчасному поданні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після звільнення за минулий 2018 рік, вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення та його наслідки, особу правопорушниці, її відношення до скоєного, яке полягає у визнанні вини та щиросердному розкаянні, майновий стан останньої, те що вона вперше притягується до адміністративної відповідальності за корупційне правопорушення.

Таким чином, враховуючи наведене приходжу до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в мінімальних межах, визначених санкцією ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такий вид та розмір стягнення на переконання суду не є завідомо непомірним та сприятиме виконанню завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 40-1 КупАП та пункту п`ятого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст.40-1, ч.1 ст. 172-6, 283-285, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Києва, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , визнати винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп., на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Шевченківського

районного суду міста Києва М.С. Антонюк