Справа № 383/846/19
Номер провадження 3/383/368/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2019 року суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області Бондаренко В.В.,

при секретарі судового засідання Могиленко В.М.,

за участю:

прокурора Маслюкова Д.Ю.,

особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення - оперуповноваженого управління захисту економіки в Кіровоградській області - Авксентьєва С.Ю.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Бобринець Кіровоградської області матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки в Кіровоградській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої на посаді директора ДП «Дослідне господарство «Червоний землероб Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

- за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу №236/19 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 03.07.2019 року, ОСОБА_1 , будучи, у т.ч. станом на 00 год. 00 хв. 01.01.2019 року суб`єктом декларування в розумінні Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закону), а саме: директором ДП «Дослідне господарство «Червоний землероб Кіровоградської державної сільськогосподасрької дослідної станції Національної академії аграрних наук України» (особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини 1 статті 3 цього Закону), у період часу з 00 год. 00 хв. 01.01.2019 року до 01.04.2019 року в порушення вимог частини 1 статті 45 Закону (особи, зазначені у пункті 1 підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством), пункту 1 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) від 10.06.2016 року № 2 (яким НАЗК визначило, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи: перший етап - з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року для у тому числі щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище, а зазначені декларації подаються протягом 60 календарних днів з дати, визначеної у цьому абзаці; другий етап - з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року для всіх інших суб`єктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом), несвоєчасно подала без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік, а саме 09.04.2019 року о 21 год. 55 хв., чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні висловився про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні корупційного правопорушення і просив визнати її винною та призначити стягнення.

ОСОБА_1 в судовому засідання факт вчинення даного правопорушення і свою вину не визнала, пояснивши, що не є суб`єктом декларування, оскільки ДП «Дослідне господарство «Червоний землероб Кіровоградської державної сільськогосподасрької дослідної станції Національної академії аграрних наук України» не є юридичною особою публічного права. Крім того зазначила, що їй взагалі не було відомо, що відносно неї складено протокол про адміністративне правопорушення №236/19 від 03.07.2019 року, чим було грубо порушено її Конституційні права. Заперечила начебто її відмову від отримання протоколу, вказуючи, що жодних викликів вона не отримувала, від отримання протоколу не відмовлялася, протокол їй не вручався та поштою не отримувала. Крім того, протокол складено не уповноваженим суб`єктом, оскільки НАЗК не навправлявся обґрунтований висновок щодо неї, що встановлено щодо неї також постановою судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 20 травня 2019 року по справі №383/464/19.

Особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення оперуповноважений управління захисту економіки в Кіровоградській області Авксентьєв С.Ю. в судовому засіданні протокол підтримав та в ході допиту в якості свідка пояснив, що ним був складений протокол про адміністративне правопорушення від 03.07.2019 року в м.Бобринець, який безпосередньо ОСОБА_1 не вручався, оскільки остання по телефону відмовилась від надання пояснень, що підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_2 від 04.06.2019 року, а протокол був направлений Укрпоштою за адресої місця її роботи, рекомендоване повідомлення про отримання протоколу до Управління не повернулось, опис вкладення конверту не складався, обґрунтованого висновку до Управління щодо перевірки відносно ОСОБА_1 не надходило, а перевірка проводилась за ініціативою управління, як органом, що уповноважений на складання протоколу.

Заслухавши думку прокурора, особи, що склала протокол про адміністративне правопорушення, та пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що провадження по справі підлягає закриттю, виходячи з таких підстав.

Згідно зі ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в надані ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, відповідно до вимог ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

На підставі рішення НАЗК «Про початок діяльності Національного агентства з питань запобігання корупції» від 14.08.2016 ркоу №1 розпочало свою діяльність Національне агентство з питань запобігання корупції, до повноважень якого згідно з п.8 ч.1 ст.11 «Про запобігання корупції» (далі Закон №1700-VII) належить здійснення в порядку, визначеному цим законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

НАЗК є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику та має повноваження щодо здійснення в порядку, визначеному законом №1700-VII, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя зазначених осіб.

Диспозицією ч.1 ст.172-6 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Закон №1700-VII визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Відповідно до ч.1 ст.45 Закону №1700-VII особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Статтею 48 Закону №1700-VII регламентовано контроль та перевірку декларацій. Так, Національне агентство проводить щодо декларацій, поданих суб`єктами декларування, такі види контролю: 1) щодо своєчасності подання; 2) щодо правильності та повноти заповнення; 3) логічний та арифметичний контроль. Національне агентство проводить повну перевірку декларацій відповідно до цього Закону. Порядок проведення передбачених цієї статтею видів контролю, а також повної перевірки декларації визначається Національним агентством.

Державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права, за вимогами частини 2 статті 49 Закону №1700-VII, зобов`язані перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

Якщо за результатами контролю встановлено, що суб`єкт декларування не подав декларацію, відповідно до частини 3 статті 49 Закону №1700-VII, Національне агентство письмово повідомляє такого суб`єкта про факт неподання декларації, і суб`єкт декларування повинен протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення подати декларацію в порядку, визначеному частиною першою статті 45 цього Закону. Одночасно Національне агентство письмово повідомляє про факт неподання декларації спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції, а також керівнику державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, вищому органу управління відповідного громадського об`єднання, іншого непідприємницького товариства про факт неподання декларації відповідним суб`єктом декларування.

Системний аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у тому числі щодо своєчасності подання декларації, належить до виключної компетенції Національного агентства з питань запобігання корупції.

Так, Рішенням НАЗК №56 від 10 лютого 2017 року затверджено Порядок проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. У п. 5, розд. І вказаного Порядку йдеться про те, що контроль декларацій Національне агентство здійснює відповідно до цього Порядку через працівників структурного підрозділу його апарату, діяльність яких пов`язана зі здійсненням такої функції та автоматично засобами забезпечення Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Повну перевірку декларацій, відповідно до цього Порядку, Національне агентство здійснює через працівників Підрозділу.

Пунктом 1 ч.1 розділу II Порядку встановлено, що відповідно до Закону Національне агентство проводить щодо декларацій такі види контролю: щодо своєчасності подання.

Пунктом 5 ч. 2 розділу II Порядку передбачено, що Національне агентство здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій на підставі: 5) інформації, що надходить до Національного агентства від правоохоронних органів.

Відповідно до вимог ч.5 розділу ІІ Порядку, якщо за результатами контролю встановлено, що суб`єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, Національне агентство направляє такому суб`єкту лист з проханням надати пояснення щодо причин несвоєчасного подання декларації. За наявності ознак адміністративного правопорушення уповноважена особа Національного агентства складає протокол про адміністративне правопорушення у встановленому законодавством порядку, який за рішенням Національного агентства направляється до суду.

Тобто, Порядок проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затверджений рішенням НАЗК №56 від 10 лютого 2017 року встановлює обов`язок складання протоколу про адміністративне правопорушення за наслідками контролю декларації саме уповноваженою особою НАЗК.

Разом з тим, до протоколу не додано докази, які б підтверджували, що про факт виявлення несвоєчасного подання декларації було повідомлено НАЗК і за результатами перевірки, проведеної НАЗК, відповідні матеріали були спрямовані до органу, уповноваженого на складання протоколу такої категорії.

Між тим, як вбачається із матеріалів, перевірка обставин несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 проведено посадовою особою Управління захисту економіки в Кіровоградській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про що свідчить протокол № 236/19 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 03.07.2019 року та додані до нього матеріали.

Однак така діяльність посадової особи Управління захисту економіки в Кіровоградській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України виходить за межі його повноважень, які регламентовані «Положенням про Департамент захисту економіки Національної поліції України, затвердженого Наказом НП України від 07 листопада 2015 року № 81.

Відповідно до вказаного нормативного акту, працівники Департаменту мають право складати адміністративні протоколи про виявлені факти порушення антикорупційного законодавства та направляти їх до судових органів у встановленому законом порядку.

В матеріалах справи відсутні докази затвердження та надсилання Національним агентством з питань запобігання корупції до юридичної особи публічного права обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері запобігання корупції. Також, відсутній і лист Національного агентства на адресу ОСОБА_1 з проханням надати пояснення щодо причин несвоєчасного подання декларації, що передбачено ч.5 розділу II Порядку.

Разом з наведеним, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-якої інформації про дотримання посадовою особою Департаменту захисту економіки вищезазначеної процедури після виявлення факту несвоєчасного подання декларації, та одночасно вказують на те, що посадова особа Департаменту захисту економіки не діяла в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а перейняла на себе повноваження що відносяться до виключної компетенції Національного агентства з питань запобігання корупції.

Наведене дає правову підставу суду дійти висновку про недопустимість зібраних по справі доказів з огляду на приписи ч.3 ст.62 Конституції України, у якій йдеться про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно із ч.2 ст 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Крім того, суд звертає увагу на необхідність дотримання працівниками поліції при складанні документів та копій з документів, що долучаються до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, «Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», які затверджені наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 року №1000/5, Національного стандарту України «ДСТУ 4163-2003 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів», затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 року №55, Інструкції з оформлення документів у системі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС від 27.07.2012 року №650, в яких вимагається зазначати назву організації, структурного підрозділу, підпис виконавця, дату документа та інші обов`язкові реквізити та завіряти належним чином копії.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення та зауваження щодо змісту протоколу. При складання протоколу особі роз`яснюються її права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП.

Положеннями ст.ст. 59, 60 Конституції України закріплено право кожного на правову допомогу та захист. Особам, які притягаються до адміністративної відповідальності таке право передбачено також ст.268 КУпАП.

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Згідно п.п. 4, 5, 6, 7 Порядку оформлення протоколів про адміністративні правопорушення та внесення приписів Національним агентством з питань запобігання корупції, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції 09.06.2016 року № 5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.07.2016 року за №1019/29149 (далі Порядок), у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; наявність чи відсутність пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу в ньому робиться запис про це. Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, пропонується надати по суті вчиненого адміністративного правопорушення письмове пояснення, яке підписується зазначеною особою. Пояснення може додаватися до протоколу про адміністративне правопорушення окремо, про що робиться запису ньому. При складенні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто судом у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від проставлення підпису про ознайомлення з правами у протоколі робиться запис про це.

Згідно вимог п.10 Порядку протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі якщо особа відмовляється від отримання другого примірника протоколу про адміністративне правопорушення або не з`являється для ознайомлення з протоколом, другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення та копії інших матеріалів, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, рекомендованим поштовим відправленням із повідомленням про вручення та з описом вкладення не пізніше наступного робочого дня з дня складення протоколу про адміністративне правопорушення разом із супровідним листом в конверті з позначкою «особисто» направляються особі, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Відміткою про вручення другого примірника протоколу про адміністративне правопорушення у цьому випадку є особистий підпис особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, на повідомленні про вручення, датою вручення є дата, зазначена на цьому повідомленні.

Положеннями ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №236/19 від 03.07.2019 року не містить підпису особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а містить лише записи про відмову особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підпису про ознайомлення з правами, від підпису протоколу, а також про відмову від надання будь-яких пояснень у присутності свідка.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 не була ознайомлена із складеним відносно неї протоколом про адміністративне правопорушення та матеріалами справи в цілому, зі змістом статті 63 Конституції України, з її правами і обов`язками, передбаченими статтею 268 КУпАП. Належних та достатніх доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 відмовилась від ознайомлення та підпису протоколу в матеріалах справи відсутні. Також відсутні дані про одержання ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення у передбаченому законом порядку.

Додані до матеріалів справи пояснення свідка ОСОБА_2 на підтвердження відмови ОСОБА_1 від надання пояснень з приводу несвоєчасної подачі декларації самі по собі не можуть бути покладені в основу визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення чи підтверджувати відмову особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від надання пояснень під час складання проколу, оскільки з пояснень ОСОБА_3 вбачається, що свідок ОСОБА_2 була лише присутня при пропозиції надати пояснення ОСОБА_1 по телефону, а не безпосередньої, що КУпАП не передбачено.

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст.6 Конвенції. Таку позицію висловив Європейський суд з прав людини в рішенні по справі Надточій проти України від 15 травня 2008 року.

Як передбачено п. «а» ч. 3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

При цьому, особі повинно бути забезпечено реалізацію її права на захист, яке полягає у наданні їй можливості надавати усні або письмові пояснення з приводу пред`явленого їй обвинувачення, збирати і подавати докази, брати особисту участь у провадженні, користуватись правовою допомогою захисника, реалізовувати інші процесуальні права, передбачені, зокрема КУпАП.

Надання детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та забезпечення її права на захист є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

За таких обставин, ОСОБА_1 не мала можливості належним чином ознайомитись з обвинуваченням та доказами проти неї, чим порушено її право на захист.

Твердження про ухилення ОСОБА_1 від отримання протоколу не підтверджено будь-якими доками.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні достатні докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, в даному випадку суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, а висновки оперуповноваженого управління захисту економіки в Кіровоградській області про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не ґрунтуються на повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин справи.

Відповідно до ч.3 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Згідно протоколу №236/19 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією датою вчинення ОСОБА_1 правопорушення є дата несвоєчасного подання декларації, тобто 01.04.2019 року о 00 год. 00 хв. При цьому посадовою особою, яка складала протокол зазначено, що фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_1 правопорушення є дата складання адміністративного протоколу, тобто 03.07.2019 року.

Разом з тим, з матеріалів справи встановлено, що Управлінням захисту економіки в Кіровоградській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України 05.04.2019 року за вих. № 2641/39/110/01-19 було направлено до Національного агентства з питань запобігання корупції матеріали перевірки прокуратури Кіровоградської області щодо можливого вчинення особами, в тому числі ОСОБА_1 , адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією за ч.2 ст.172-6 КУпАП, яке отримано Національним агентством з питань запобігання корупції 09.04.2019 (а.с.51).

Тобто, датою виявлення скоєного ОСОБА_1 правопорушення є дата повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про можливо скоєне правопорушення, а саме 09.04.2019 року.

За змістом ст.247 КУпАП при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку, передбаченого статтею 38 цього Кодексу, правопорушення в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

З вищенаведеного вбачається, що починаючи з 09.04.2019 року контролюючі органи поліції розпочали адміністративне провадження в справі, а тому саме з цієї дати необхідно рахувати перебіг строку в розумінні вимог ч.3 ст.38 КУпАП, який закінчився 09.07.2019 року.

Однак з огляду на те, що суд прийшов до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення суд не застосовує п.7 ст.247 КУпАП.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.284 КУпАП при наявності обставин, передбачених ст.247 КУпАП виноситься постанова про закриття справи.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про недоведення у встановлений законом спосіб у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, у зв`язку із чим, провадження у даній справі необхідно закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі ст. ст. 172-6, 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі № 383/846/19 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає чинності після закінчення строку подання скарги.

Постанова суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Бобринецький районний суд Кіровоградської області.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя В.В. Бондаренко