Справа 350/1673/18
Номер провадження 3/350/43/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2019 року селище Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Пулик М.В., з участю секретаря судового засідання Стадник О.С., розглянувши матеріали у справі про адміністративне правопорушення, які надійшли від Рожнятівського ВП Калуського ВП ГУ НП України у Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, пенсіонера, громадянина України, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 003870 від 30 серпня 2018 року вбачається, що вказаного дня приблизно о 17 годині 53 хвилин, в с. Цінева по вул. Молодіжна, ОСОБА_1 керував мотоблоком «Зубр», без номерного знаку, з ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився на місці зупинки, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Постановами Рожнятівського районного суду від 21 листопада 2018 року та 07 грудня 2018 року дані матеріали направлялися на доопрацювання для встановлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 003870 від 30 серпня 2018 року вказувалося місце проживання ОСОБА_1 за адресою: с. АДРЕСА_2.

Направлені за цією адресою повістки про виклик до суду адресату не були вручені та поверталися з відмітками на конверті: «Адресат за вказаною адресою не проживає».

Довідкою № 498 від 16 листопада 2018 року, виданою Цінівською сільською радою, підтверджено, що ОСОБА_1 у с. Цінева не зареєстрований та не проживає.

На виконання постанови суду поліцейським СРПП Рожнятівського ВП до матеріалів адміністративної справи 27 грудня 2018 року долучено рапорт, з якого вбачається, що в протоколі неправильно вказано анкетні дані особи, стосовно якої складено адміністративний протокол, зокрема неправильно зазначено ім'я правопорушника - ОСОБА_1 замість ОСОБА_2.

В судовому засіданні ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав. Суду пояснив, що він транспортним засобом не керував. Належний йому мотоблок поліцейські не зупиняли ні під його керуванням ні під керуванням іншої особи. Мотоблок знаходився на подвір'ї, куди поліцейські під'їхали, та почати висловлювати до нього претензії, чому він по селу їздить п'яним. Поліцейський сказав, що необхідно пройти огляд на стан сп'яніння. Він, повідомив поліцейському своє прізвище, ім'я та по батькові, та пояснював, що він не керував транспортним засобом. Просить не притягувати його до відповідальності, бо він не керував транспортним засобом, не перебував в стані сп"яніння . Про те, що поліцейські, склали протокол, він дізнався тільки тепер в суді, а в його присутності протокол не складався, ніхто не пропонував ознайомитися з протоколом та підписати його. Крім цього, протокол складено відносно нього з порушенням процедури, права та обов'язки йому не роз'яснено, копія протоколу йому не вручена. Свідків в протоколі не зазначено бо протокол не складався, а якщо б він складався, то біля мотоблоку були особи, які могли бути запрошені в якості свідків. Вважає, що поліцейський не вказав даних свідків тільки тому, що протокол не складався в с.Цінева, а якщо б і складався, то свідки, які були біля мотоблоку, могли б підтвердили, що він не керував ним.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, вислухавши пояснення ОСОБА_2 вважаю, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно до ч. 1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

З пояснень ОСОБА_2 встановлено, що його ім"я ОСОБА_2, а зазначення в протоколі імені ОСОБА_1 є безпідставним, і внесено в протокол самим поліцейським без врахування пояснень ОСОБА_2 про те, що він є ОСОБА_2, та без перевірки документів, які підтверджують його особу.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Отже, обов'язковою ознакою об'єктивної сторони правопорушення, передбаченого вказаною частиною даної статті КУпАП, є керування транспортним засобом в стані сп'яніння або відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок огляду на стан сп'яніння визначений ст.266 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч. 3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

За приписами ч. 6 ст.266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як визначено п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі-Порядку), огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п.6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. А згідно п.8 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже, проведення огляду та оформлення результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, послідовно проводиться в такий спосіб: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп'яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу або у випадку незгоди водія з його результатами, лікарем закладу охорони здоров'я, які затверджені управлінням охорони здоров'я місцевих держаних адміністрацій. В інших закладах охорони здоров'я проведення вказаного огляду заборонено.

Згідно п. 27 Пленум Верховного Суду України , в №14 від 23. 12. 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пункту 2.6 Інструкції огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Протокол серії БР № 003870 від 30 серпня 2018 року (а.с.2) не містить даних про свідків правопорушення, тому немає будь-яких підстав вважати, що він складений у присутності двох свідків.

ОСОБА_2 стверджує, що працівники поліції не зупиняли транспортний засіб під його керуванням, а підійшли до нього в той час, коли він знаходився біля мотоблоку.

Відеофайл, що міститься на доданому до матеріалів справи компакт-диску підтверджує пояснення ОСОБА_2 про те, що поліцейські не зупиняли транспортний засіб під його керуванням. Тобто, даний відеофайл не містить будь-яких даних на підтвердження факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом. На відеозапису видно, що ОСОБА_2 стоїть на подвір'ї, а поліцейські виходять до нього зі службового автомобіля. З розмови між поліцейськими та ОСОБА_2 вбачається, що останній повідомляє поліцейському своє ім'я - ОСОБА_2, однак незважаючи на це, поліцейський вніс в протокол ім"я ОСОБА_1.

Отже, за відсутності доведеності факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом, підстав вимагати у нього проходити огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння не було, а відтак і відмова від проходження огляду не є підставою для складання протоколу.

Відеозапис правопорушення підтверджує, що працівник поліції пропонує водію пройти огляд на стан сп'яніння у відсутності свідків.

Частково зафіксовано розмову поліцейського та ОСОБА_2, однак аналіз відеозапису дає суду підстави стверджувати, що працівник поліції не вимагає пройти огляд ( п.2.5 ПДР), а намагається отримати заперечення від особи щодо проходження огляду, і отримавши абсолютно сумнівну відмову відразу перериває відеофіксацію правопорушення, що є порушенням Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них» якою передбачено, що фіксація правопорушення повинна вестися від початку і до кінця, тобто від зупинки транспортного засобу і до вручення протоколу правопорушнику.

Відповідно до вимог п.2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується також цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в ньому робиться відповідний запис, який засвідчується підписами двох свідків. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, інспектором поліції даних вимог не дотримано та не засвідчено підписами двох свідків відмову ОСОБА_2 від підписання протоколу, від отримання копії протоколу.

Отже є підстави вважати правдивими твердження ОСОБА_2 про те, що у його присутності, та в зазначеному в протоколі місці він не складався, про існування протоколу він дізнався після виклику в судове засідання.

Все вищевказане є порушенням порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, в тому числі і процесуального документу - протоколу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням того, що протокол про адміністративне правопорушення є важливим доказом по справі, який по суті є обвинувальним актом, оскільки саме на підставі протоколу здійснюється розгляд справи по суті, а в даному випадку протокол складений з істотним порушенням вимог чинного законодавства, тобто протокол не відповідає вимогам ст. ст. 256, 266 КУпАП. Зазначені порушення при оформленні та складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 ставлять під сумнів правильність та законність його складання.

На переконання суду, за наявності факту вчинення особою адміністративного правопорушення та порушення Правил дорожнього руху, інспектор, який склав вказаний протокол, мав би, використовуючи свої повноваження, зібрати і інші докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростовували свідчення особи, але таких доказів в матеріалах справи не міститься.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Матеріали справи не містять достатніх доказів, які б підтверджували факт вчинення правопорушення та спростовували пояснення ОСОБА_2

На думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Відповідно до п.1 ст. 247 КпАП України обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених вище обставин вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП за відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Рожнятівський районний суд.

Суддя