ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/9679/18 Суддя 1 інстанції: Шестак О.І.
Провадження: 33/818/62/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

06 лютого 2019 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду Яковлева В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

ПостановоюДзержинського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2018 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Як вказано в постанові суду першої інстанції, 22.06.18р. о 22-00 год. в м. Харкові на перехресті вул. Бакуліна та пр. Науки водій ОСОБА_2 керувала ТЗ Hyundai Getz, д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп»яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп»яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки ТЗ за допомогою приладу «Драгер Алкотест 6810» та в закладі охорони здоров»я у лікаря - нарколога (КЗОЗ ОНД) відмовилась у присутності двох свідків, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасуватипостанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2018 року та постановити нову, якою закрити провадження по справі у зв»язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обгрунтування доводів апеляційної скарги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, вказує, що 22.06.18р. о 22-00 год. в м. Харкові на перехресті вул. Бакуліна та пр. Науки ОСОБА_2 дійсно керувала ТЗ, коли була зупинена співробітниками поліції, які почали стверджувати, що водій перебуває у стані алкогольного сп»яніння, з чим остання була незгодна. На прохання поліції пройти огляд на стан сп»яніння за допомогою приладу «Драгер Алкотест 6810» відмовилась, так як такі технічні засоби повинні мати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Крім того, в порушення ст. 265-1 КУпАП, працівниками поліції не був виданий талон на тимчасовий дозвіл на право керування ТЗ. Також, вказує, що справу було розглянуто за її відсутності, інформації щодо направлення та вручення ОСОБА_2 судових повідомлень матеріали справи не містять (лише судову повістку, повернуту до суду «у зв»язку із закінченням терміну зберігання, що урозуміння статті 277-2 КУпАП, не є належним повідомленням). За таких обставин, ОСОБА_2 була позбавлена можливості реалізувати свої права, передбачені законом (стаття 268 КУпАП).

Одночасно ОСОБА_2 заявила клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги, посилаючись на те, що справу було розглянуто за її відсутності, без належного повідомлення щодо судового розгляду. Крім того, під час винесення оскаржуваної постанови жінка перебувала за межами України (копія квитка додається).

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції не з»явилася, причини неявки суду невідомі. Про час та місце розгляду справи апелянт був неодноразово була повідомлена належним чином за адресою, зазначеною скаржником власноруч в апеляційній скарзі (а.с. 48-50, 53-54).

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи, що, зокрема, свідчить про те, що вони протягом тривалого часу не зверталися до апеляційного суду за інформацією щодо стану розгляду їх апеляційної скарги. (справа "Каракуця проти України").

За таких обставин та з урахуванням розумних строків розгляду адміністративної справи, апеляційний суд приходить до висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності апелянта.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції, з огляду на матеріали справи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, як відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп*яніння.

Факт правопорушення і вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 401102 від 22.06.18р. (а.с. 1), актом огляду на стан алкоголного сп»яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого водій відмовилася від проходження огляду на місці зупинки ТЗ (а.с. 3), рапортом інспектора роти №1 батальйону №1 УПП в Харківській області лейтенанта поліції Холод Д.І. (а.с. 4)письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с. 5, 6), відеозаписом правопорушення (а.с. 9)

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов»язки у правовому полі держави.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп*яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 ПДРУ, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Посилання скаржника на відсутність сертифікату відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки для приладу «Драгер Алкотест 6810», не свідчить про відсутність у діях ОСОБА_2 складу інкримінованого їй правопорушення, в той час як факт відмови від проходження огляду не заперечує і сам апелянт. Крім того, така позиція захисту з»явилась лише під час розгляду справи в апеляційному суді.

Доводи скаржника щодо розгляду справи за її відсутності хоча і заслуговують на увагу, проте, не можуть розглядатися судом як самостійна підстава для скасування рішення суду. Крім того, права ОСОБА_2 були відновлені шляхом надання можливості відстоювати свою позицію в апеляційному суді, якою остання, на власний розгляд, також не побажала скористатися.

Невідповідностей складеного протоколу вимогам чинного законодавства, які б потягли безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено. Даних щодо оскарження дій співробітників поліції матеріали справи також не містять.

Доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, а матеріали справи їх не містять.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова суддіДзержинського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2018 року є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Поновити ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду В.С. Яковлева