ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 712/2005/19
Провадження № 3/712/668/19

12 лютого 2019 року, суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Калашник В.Л., розглянувши матеріали справи відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , солдата строкової військової служби водія автомобільного взводу, автомобільної роти, військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2
у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Згідно з вимогами ч. 5 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацією» вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення.
У такий спосіб, з моменту видання Указу Президента України № 303/2014 від 17.02.2014 «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
Вищий адміністративний суд України в постанові від 16.02.2015 (справа №800/582/14), яка набула законної сили, зазначив, що закінчення періоду мобілізації не є підставою для припинення особливого періоду та останній діє по теперішній час, у зв`язку з чим правопорушення, вчиненні військовослужбовцями, є вчиненими в умовах особливого періоду. Відповідно до положень нормативно-правових актів, які регламентують порядок проходження військової служби, військовослужбовці виконують обов`язки військової служби цілодобово, окрім випадків, відповідно до яких військовослужбовці тимчасово звільняються від виконання обов`язків військової служби (відпустка, перебування на лікуванні тощо).
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України провадять свою діяльність на засадах вірності конституційному обов`язку та військовій присязі; верховенства права, законності та гуманності, поваги до людини, її конституційних прав і свобод; виховання військовослужбовців на патріотичних, бойових традиціях Українського народу, додержання військової дисципліни.
Відповідно до ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 172-15 КУпАП недбале ставлення військової службової Іпбв до військової служби вчинене в умовах особливого періоду відноситься до адміністративних правопорушень.
Судом встановлено, що солдат строкової служби ОСОБА_1 , 09.02.2019 о 16 год. 00 хв. з`явився та перебував в стані сп`яніння на території військової частини НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_3 в зв`язку з чим не міг виконувати свої службові обов`язки за посадою водія автомобільного відділення автомобільної роти, що підтверджується випискою з амбулаторної карти №236.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав.
Також вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, а саме:
- протоколом КИЧк №020 про військове адміністративне правопорушення від 09.02.2019;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 09.02.2019;
- копією виписки з амбулаторної карти КЗ «Черкаський обласний наркологічний диспансер» №236 від 09.02.2019, згідно якого ОСОБА_1 , встановлено діагноз алкогольне сп`яніння;
- довідкою №14 про самовільне залишення місця служби військовослужбовцем строкової служби Збройних Силах України;
- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по строковій службі) №140 від 06.07.2018.
Згідно статті 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, у зв`язку з чим необхідно застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Вказаний вид стягнення на думку суду буде достатнім для виправлення ОСОБА_1 , а також попередженню здійснення ним нових правопорушень.

Разом з тим, оскільки ОСОБА_1 , являється військовослужбовцем, згідно військового квитка Серія НОМЕР_3 , він звільняється від сплати судового збору на підставі п. 12 ч.1 ст. 5 Закону України « Про судовий збір».

Керуючись ч.2 ст.172-15 КпАП України, Законом України « Про судовий збір»,-

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 2465,00 грн.
Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Соснівського
районного суду м.Черкаси В. Л. Калашник