ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №640/5865/19 Суддя 1-ї інстанції: Єфіменко Н.В.
Провадження № 33/818/993/19
Категорія: ч.1 ст.172-6 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.09.2019 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., за участю особи відносно якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП ОСОБА_1 , її захисника - адвоката Ярічевського Валерія Валерійовича, прокурора Гладуна Дмитра Володимировича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 18.06.2019 року у відношенні ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 18.06.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ака проживає за адресою: АДРЕСА_1 , було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, та провадження по справі закрито на підставі вимог п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 наказом № 5-0 від 10.02.2016 року була призначена на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу інформаційно-аналітичної роботи юридичного управління ГУ ДФС у Харківській області. Згідно листа ГУ ДФС у Харківській області вх. № 891 від 12.03.2019 року ОСОБА_1 є державним службовцем категорії «В», має спеціальне звання радник податкової та митної справи ІІ рангу і відповідно до підпункту "в" п. 1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» №1700-VII від 14.10.2014 року (далі: Закон №1700-VII), є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону. 07.09.2017 року ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу № 3801 придбала квартиру вартістю 870 404 грн., що еквівалентно 544 прожитковим мінімумам на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб, встановлених на 01.01.2017 року (870 404 грн./1600 грн.=544). Відповідно до ч.2 ст. 52 Закону №1700-VII у суб`єкта декларування ОСОБА_1 , починаючи з 07.09.2017 року виник обов`язок у десятиденний строк з моменту придбання квартири подати письмове повідомлення про суттєві зміни у майновому стані шляхом заповнення відповідної форми змін в особистому кабінеті користувача на веб-ресурсі https://public.nazk.gov.ua. Кінцевою датою подання такого повідомлення є 16.09.2017 року. Однак, ОСОБА_1 не повідомила про суттєву зміну у майновому стані щодо придбання квартири. 07.04.2017 року ОСОБА_1 на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції оприлюднила Е - декларацію за 2016 рік, 07.04.2018 року - Е - декларацію за 2017 рік, а 05.10.2017 року - Е - повідомлення про суттєві зміни, шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі. Такі дії ОСОБА_1 не відповідають вимогам ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить його скасувати та закрити провадження по справі. Також просить поновити строк на апеляційне оскарження обґрунтовуючи його тим, що копію оскаржуваної постанови отримала 11.07.2019 року.

В обґрунтування апеляційних вимога вказала, що протокол про адміністративне правопорушення складено із порушеннями ст. 256 КУпАП, а докази її вини, на які суд послався в оскаржуваній постанові були отриманні незаконним шляхом та з порушеннями її Конституційних прав.

Вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги її пояснення, про те, що нею вносилися відомості про придбання квартири у відповідний розділ повідомлення, та причини їх відсутності їй не відомі. Посилається на лист НАЗК про послідовність дій в особовому кабінеті 04-05.10.2017 року де вказано, що вона входила до розділу повідомлення в якому зазначаються відомості про придбане майно, та здійснювала зміни в ньому.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги, прокурора Гладуна Д.В., який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Апеляційний суд не вбачає підстав вважати безпідставним висновок судді суду першої інстанції, що ОСОБА_1 , згідно підпункту «В» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-VІІ будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, Наказом № 5-0 від 10.02.2016 року призначена на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу інформаційно-аналітичної роботи юридичного управління ГУ ДФС у Хакрівській області не дотрималась вимог ч. 2 ст. 52 цього Закону, та придбавши 07.09.2017 року на підставі договору купівлі-продажу №3801 придбала квартиру, вартістю 870404 грн., що еквівалентно 544 прожитковий мінімум, що перевищує 50 прожиткових мінімумів на 01.01.2017 року, не повідомила НАЗК про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування, і в діях останньої маються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Викладене вище підтверджується тими доказами по справі, яким суддею суду першої інстанції в постанові від 18.06.2019 року було надано повну та належну оцінку, у об`єктивності якої апеляційний суд не вбачає підстав для сумніву.

Посилання апелянта та її захисника, що ОСОБА_1 все ж здійснила таке повідомлення, але не у строк, що визначений ч. 2 ст. 52 Закону апеляційний суд вважає хибним, оскільки він спростовується роздруківкою послідовності її дій протягом з 4 по 5 жовтня 2017 року (а.с.122), результатами моніторингу Єдиного державного реєстру декларації, та іншими матеріалами справи.

Разом тим, приймаючи рішення про часткове задоволення вимог апелянта апеляційний суд виходить з того, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 284 КУпАП, законодавством передбачено три види постанов у справах про адміністративні правопорушення :

1.Про накладення адміністративного стягнення;

2.Про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП;

3.Про закриття справи.

Випадки, коли провадження по справі закривається, перелічені у ст. 247 КУпАП, де у пункті 7 частини першої передбачено прийняття такого рішення, коли закінчились на момент розгляду справи строки, визначені ст. 38 КУпАП.

Тобто, на підставі аналізу вказаних правових норм слід прийти до висновку, що законодавством не передбачено можливості одночасно прийняти постанови і про визнання особи винною, і про закриття справи.

Судом першої інстанції вірно було встановлено, що датою виявлення правопорушення слід вважати 22.02.2019 року, і станом на момент розгляду справи закінчені строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч. 3 ст. 38 КУпАП.

Враховуючи наведене вище, вважаю за необхідне змінити постанову від 18.06.2019 року, виключити з її резолютивної частини посилання на визнання ОСОБА_1 винної, а в решті цю постанову залишити без змін, тобто виключити абзац 1, та абзаци 2, 3 та 4 вважати 1, 2 та 3 відповідно.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 18.06.2019 року у відношенні ОСОБА_1 - задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 18.06.2019 року у відношенні ОСОБА_1 - змінити, абзац перший її резолютивної частини - виключити, а абзаци другий, третій, четвертий вважати відповідно першим, другим, третім.

В решті вказану постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського апеляційного суду В.П. Цілюрик