Справа № 405/4626/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2019 року суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Льон С.М., при секретарі Люльчак А.А., за участю прокурорів Мельникової Г.В., Солопова В.Ю., особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, складений Управлінням захисту економіки в Кіровоградській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженки Російської Федерації, громадянки України, працюючої на посаді головного державного ревізора інспектора сектору аналітики податкових ризиків ГУ ДФС у Кіровоградській області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

за 2 ст.172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

з протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, № 213 від 14.06.2019 вбачається, що ОСОБА_1 , займаючи посаду головного державного інспектора відділу обліку платежів та зведеної звітності управління моніторингу доходів та обліково-звітних систем Кроивницької об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Кіровоградській області, та будучи відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону, суб`єктом декларування - особою, зазначеною у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону, після набуття права власності на житловий будинок, загальною площею 64,3 кв.м., вартістю 126296 (сто двадцять шість тисяч двісті дев`яносто шість) гривень, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених на 1 січня 2017 року до 00 год. 00 хв. 20.06.2017 не подала повідомлення про суттєві зміни в майновому стані в десятиденний термін, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явилася, їй роз`яснено права особи, що притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП, вину у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, вказаних у протоколі, не визнала та суду пояснила, що про необхідність подачі у 10-денний строк повідомлення НАЗК про суттєві зміни в майновому стані не знала, за місцем роботи уповноваженою особою про такий обов`язок їй не повідомлялось та не роз`яснювалось, про існування протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, їй стало відомо після того, як вона отримала судову повістку до суду, задекларувала об`єкт нерухомості в щорічній декларації. Жодного прямого умислу приховувати свій майновий стан чи ігнорувати вимоги Закону не мала.

Прокурор в судовому засіданні підтримав протокол про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, зважаючи на підстави, викладені в протоколі, просив визнати винною та притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення вимог фінансового контролю несвоєчасну подачу повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, після набуття права власності на об`єкт нерухомості.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомив, що ним, як оперуповноваженим Управління захисту економіки в Кіровоградській області ДЗЕ НП України складено протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, № 213 від 14.06.2019 у відношенні ОСОБА_1 Для складення протоколу ОСОБА_1 не викликалась до поліції, був здійснений виїзд за адресою проживання останньою, де через зачинені двері працівникам поліції повідомили, що ОСОБА_1 перебуває на лікуванні. Протокол надсилали поштою, але конверт із вкладенням повернувся.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази як кожен окремо, та і в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя також повинен з`ясувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв`язку між діянням і виконанням останньою службових (посадових) повноважень, а у відповідних випадках - мети правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до диспозиції ч.2 ст.172-6 КУпАП адміністративна відповідальність настає за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезедента або про суттєві зміни у майновому стані.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України « Про запобіганню корупції » №1700-VII від 14.10.2014 корупція - це використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

Цією ж нормою також визначено термін «корупційне правопорушення » - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Правопорушення, пов`язане з корупцією діяння, що не містять ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, що посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб`єктивної сторони даного правопорушення, яка, виходячи із визначення поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч. 1ст. 1 Закону України « Про запобігання корупції », завжди характеризується умисною формою вини, тобто, з врахуванням положень ст. 1 цього Закону, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов`язана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети.

Так, судом встановлено, що 21.02.2017 відповідно до витягу з Наказу № 16 ГУ ДФС у Кіровоградській області, ОСОБА_1 призначено на посаду головного державного інспектора відділу обліку платежів та зведеної звітності управління моніторингу доходів та обліково - звітних систем Кропивницької об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Кіровоградській області, з 01.11.2018 року і по теперішній час, відповідно до наказу від 31.10.2018 № 554-о ОСОБА_1 перебуває на посаді головного державного ревізора - інспектора сектору аналітики податкових ризиків управління моніторингу доходів та обліково-звітних систем Головного управління ДФС у Кіровоградській області.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону, суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до положень частин 2 ст. 52 Закону, у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - НАЗК). Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті НАЗК. Порядок інформування НАЗК про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента, а також про суттєві зміни у майновому стані визначаються Національним агентством.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) від 10.06.2016 № 2 визначено, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи: перший етап - з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року для у тому числі щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище, а зазначені декларації подаються протягом 60 календарних днів з дати, визначеної у цьому абзаці; другий етап - з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року для всіх інших суб`єктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом.

ОСОБА_1 09.06.2017 набула право-власності на житловий будинок загальною площею 64.3 м2, загальною вартістю 126 296 (сто двадцять шість тисяч двісті дев`яносто шість) гривень відповідно до відомостей на офіційній сторінці ОСОБА_1 у єдиному державному реєстрі декларацій а також відповідно до договору купівлі - продажу зареєстрованого в реєстрі за № 1202 від 09.06.2017 та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у зв`язку з чим, виник обов`язок у десятиденний строк повідомити Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування, передбачені частиною другою статті 52 Закону.

У розділі 3 повідомлення «Об`єкти нерухомості» ОСОБА_1 зазначає, що нею 09.06.2017 було набуто права власності житловий будинок, площею 64,3 кв.м., загальною вартістю в 126296 (сто двадцять шість тисяч двісті дев`яносто шість) гривень.

Одночасно, ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено, що у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб на одну особу в розрахунку на місяць встановлений у розмірі 1600 грн.

Таким чином придбаний житловий будинок, вартістю 126 296 (сто двадцять шість тисяч двісті дев`яносто шість) гривень, площею 64,3 кв.м., перевищує 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб на одну особу в розрахунку на місяць встановлених на 1 січня 2017 року (1600x50 = 80 000 грн.).

Тому, відповідно до частини 2 статті 52 Закону № 1700-УІІ, у ОСОБА_1 , як суб`єкта декларування, починаючи з 09.06.2017 виник обов`язок у десятиденний строк подати письмове повідомлення про суттєві зміни у майновому стані про набуття права власності на вищевказаний житловий будинок в особистому кабінеті користувача на веб-ресурсі https://public.nazk.gov.ua Кінцевою датою подання такого повідомлення, без порушення вимог частини 2 статті 52 Закону № 1700-УІІ у даному випадку, є 19 червня 2017 року включно (09.06.2017 (момент придбання) + 10 днів).

ОСОБА_1 задекларувала об`єкт нерухомості при подачі щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, за 2017 рік.

Правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП є правопорушенням, пов`язаним з корупцією. Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-6 КУпАП, необхідні докази того, що ОСОБА_1 усвідомлювала суспільну небезпечність неповідомлення (несвоєчасного повідомлення) про суттєві зміни в майновому стані, передбачала можливість настання негативних наслідків - неможливості здійснення фінансового контролю з боку держави, та бажала настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставилася до їх настання чи свідомо допускала їх настання.

В той же час, в своїх поясненнях ОСОБА_1 вказувала, що не збирався приховувати свій майновий стан, що підтверджується декларуванням у щорічній декларації за 2017 рік придбаного 09.06.2017 об`єкту нерухомості, що відбулось до складання стосовно неї протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією, за № 213 від 14.06.2019.

Разом з тим, матеріали провадження не містять та прокурором у судовому засіданні не надано доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_1 , не подавши повідомлення про суттєві зміни майнового стану у встановлений 10-денний строк, у даному випадку, мала умисел, спрямований на порушення вимог фінансового контролю чи переслідувала будь-який корупційний інтерес.

Отже, у даному випадку відсутність умислу ОСОБА_1 , спрямованого на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, свідчить про відсутність однієї із складових його елементів, а саме суб`єктивної сторони, а отже і складу адміністративного правопорушення в цілому.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

За викладених обставин, з точки зору достатності доказів, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, а тому усі сумніви і припущення стосовно наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення повинні бути визнані на його користь.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Повно та всебічно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, керуючись нормами закону, суд дійшов висновку про відсутність у ОСОБА_1 умислу на вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, і, відповідно, про відсутність в діянні останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, що є самостійною підставою для закриття провадження відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 172-6, 283, 284, 287 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

провадження по справі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст.172-6 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Світлана Михайлівна Льон