Справа № 527/1953/19
провадження 3/527/802/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 року м. Глобине

Суддя Глобинського районного суду Полтавської області Павлійчук А. В., при секретарі Данко М. В., з участю прокурора Нечепоренко В. В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине адміністративний матеріал, який надійшов від Управління захисту економіки в Полтавській області Департаменту захисту Економіки Національної поліції України щодо гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , працюючого лікарем - стоматологом в Амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Зубані Глобинського району Полтавської області, одружений, не є інвалідом, депутат, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7, ч.2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколів № 316 та № 317 про адміністративне правопорушення, гр. ОСОБА_1

1.перебуваючи у статусі депутата Глобинскої районної ради, як суб`єкт, визначений відповідно до п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», 21.06.2019 на пленарному засіданні 31 сесії Глобнської районної ради сьомого скликання під час розгляду та голосуванні за рішення Глобинської районної ради «Про інші субвенції з місцевого бюджету(на оплату праці з нарахуваннями лікаря стоматолога, який обслуговує жителів Зубанівської сільської ради)», відповідно до якого внесно зміни та доповнення до Програми покращення наданя медичних послуг населенню Глобинського району на 2018-2020 роки, зокрема забезпечення платою стоматолога с Зубані Глобинського району Полтавської області в розмірі 13 834 грн. не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції»,;

2. перебуваючи у статусі депутата Пустовійтівської сульської ради, як суб`єкт, визначений відповідно до п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», 21.06.2019 на пленарному засіданні 31 сесії Глобнської районної ради сьомого скликання під час розгляду та голосуванні за рішення Глобинської районної ради «Про інші субвенції з місцевого бюджету(на оплату праці з нарахуваннями лікаря стоматолога, який обслуговує жителів Зубанівської сільської ради)», відповідно до якого внесно зміни та доповнення до Програми покращення наданя медичних послуг населенню Глобинського району на 2018-2020 роки, зокрема забезпечення платою стоматолога с Зубані Глобинського району Полтавської області в розмірі 13 834 грн.прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

В судовому засіданні 16.09.2019 року гр. ОСОБА_1 свою провину у вчиненому правопорушенні не визнав повністю, що працює лікарем 33 роки, є депутатом Глобинської районної ради вже третю каденцію, здійснюючи голосування про зміну райного бюджету, не був особисто обізнаний, що рішення стосувалось особисто його, оскільки відповідно до цих змін кошти виділялись на Глобинську ЦРЛ, а не особисто йому. Тому вважає, що в в його діях присутній потенційний конфлікт, однак відсутній реальний конфлікт інтересів. Просив закрити справу про адміністративне правопорушення в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1, ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні підтримав складені протоколи просив на підставі ст. 36 КУпАП об`єднати в одне провадження справи про розгляд протоколів за ч.1 ст. 172-7 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП, складених Управлінням захисту економіки в Полтавській області Департаменту захисту Економіки Національної поліції України та пояснив, що в діях гр. ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч.1 ст.172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, провина його доведена належним чином.

Судом встановлено, що гр. ОСОБА_1 є депутатом Глобинської районної ради Глобинського району Полтавської області 7 скликання. 21.06.2019 року проводилась 31 сесія 7 скликання Глобинської районної ради Глобинського району Полтавської області.

Згідно вимог ч.1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до припису ч.3 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Відповідно до роз`яснень, даних в п.3 постанови Пленуму ВСУ№ 13 від 25.05.1998 року «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов`язані з корупцією» ( із змінами внесеними постановою Пленуму ВСУ № 5 від 03.03.2000 року) у справах даної категорії суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне дослідження всіх обставин, передбачених статтями 247 і 280 КУпАП. При цьому особливу увагу необхідно звертати на з`ясування в кожній справі таких питань:

чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності;

чи містить діяння склад корупційного правопорушення, передбаченого законом;

чи особа є винною в його вчиненні;

чи належить вона до суб`єктів даного правопорушення;

чи не містить правопорушення ознак злочину;

чи не закінчилися на момент розгляду справи строки,передбачені ст. 38 КУпАП;

чи немає інших обставин, що виключають провадження в справі.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 22.05.2017 р. № 223-943/0/4-17 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» роз`яснив, що вирішуючи справи цієї категорії, суди повинні керуватися Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» (далі Закон), Кодексом України про адміністративні правопорушення, іншими нормативно-правовими актами України, а також практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

У цьому аспекті слід зауважити, що рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону зобов`язані не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Крім цього за змістом ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції», у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Згідно дефініції, наведеної у ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VII:

- реальним конфліктом інтересів є суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

- приватним інтересом є будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у звязку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Ч. 1 ст. 172-7 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а частиною другою цієї статті передбачена відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів. При цьому, визначення поняття «реальний конфлікт інтересів» у примітці до ст. 172-7 КУпАП є ідентичним визначенню, наведеному у ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VII.

Аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» , з урахуванням висновку науково-правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В. М. Корецького НАН України від 29 квітня 2016 року № 126/50-е, виконаного на замовлення адвоката Ульянова Р. А., щодо законодавства про боротьбу з корупцією дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи.., що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.

У вищевказаному листі ВССУ роз`яснено, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Суд, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В зв`язку з викладеним, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172 - 7 КУпАП, оскільки той факт що він працює лікарем стоматологом не є доказом того, що в нього був реальний конфлікт інтересів при прийнятті участі у голосуванні при розгляді питання «Про інші субвенції з місцевого бюджету (на оплату праці з нарахуваннями лікаря стоматолога, який обслуговує жителів Зубанівської сільської ради)», відповідно до якого внесно зміни та доповнення до Програми покращення наданя медичних послуг населенню Глобинського району на 2018-2020 роки.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, суд вважає за необхідне об`єднати справу № 527/1953/19 провадження № 3/527/802/19 про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 172-7 ч.1 КУпАП зі справою № 527/1955/19 провадження № 3/527/803/19 присвоївши справі № 527/1953/19 провадження № 3/527/802/19.

За таких обставин, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ч. 1, ч.2 ст.172-7, ст. ст. 247, 284 КУпАП, ст. ст. 1, 4, 6 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» суд ,-

ПОСТАНОВИВ :

Об`єднати справи № 527/1953/19 провадження № 3/527/802/19 про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 172-7 ч.1 КУпАП зі справою № 527/1955/19 провадження № 3/527/803/19 присвоївши справі № 527/1953/19 провадження № 3/527/802/19.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена у випадках, передбачених ст.287 КУпАП, а саме особою, щодо якої її винесено, потерпілим, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП, а саме у випадку нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Глобинський районний суд Полтавської області.

Постанова надрукована суддею в нарадчій кімнаті та є оригіналом.

Суддя А. В. Павлійчук