Справа № 215/5138/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Камбул М.О. розглянувши матеріали, які надійшли з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_4 (ІНН НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Ордо-Василівка, Софіївського району, Дніпропетровської області, який притягався останній раз 11.06.2018 за ч. 3 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 40800 грн.; проживаючого: АДРЕСА_1,

за ч. 3 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

31.10.2018 о 03:20 год. в м. Кривому Розі, Тернівського району по вул. Адм.Головка, біля будинку №10, ОСОБА_4 керував транспортним засобом ВАЗ 2105 н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп'яннні: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови та координації рухів. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку у медичному закладі на встановлення наркотичного сп'яніння ОСОБА_4 відмовився у присутності двох свідків. Правопорушення зафіксовано на бодікамеру 00070. Своїми діями ОСОБА_4 порушив пункт 2.9 «а» ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_4 у судове засідання на 09-15 год. 28.01.2019 не з'явився, повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання, згідно поштового повідомлення (а.с. 18-19).

Суддя, дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 209001 від 31.10.2018 (а.с. 1), письмові пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_5 (а.с. 3, 4), рапорт працівника поліції (а.с. 5), запис відеофіксації скоєння правопорушення (а.с. 7), картки обліку адміністративного правопорушення щодо наявності повторності вчинення попередніх адміністративних правопорушень та рішень судів (а.с. 9), приходить до висновку, що в діях ОСОБА_4 вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

За даних обставин, з метою дотримання розумного строку розгляду справи, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, суддя приходить до висновку про можливість розгляду справи.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до Глави 21 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов'язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 ( із змінами, внесеними з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід урахувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП на стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Для притягнення до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частина 3 ст.130 КУпАП, передбачає відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши докази, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення, а також відповідно до ст. 33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, суддя приходить до висновку про винуватість ОСОБА_4 в скоєні даного правопорушення та необхідність накладення на нього стягнення у межах санкцій ч. 3 ст. 130 КУпАП, яка передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до п.10.1 Правил дорожнього руху України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Оскільки згідно довідки від 31.10.2018 встановлено, що ОСОБА_4 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами, а.с.-6, тому він підлягає адміністративної відповідальності, як інша особа, яка керувала транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння, що також передбачено нормами ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суддя дійшов до висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є накладення адміністративного стягнення у виді двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 грн. без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, якою встановлено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що буде складати 384,20 грн. із розрахунку (1921*0,2).

Керуючись ст.ст. 40-1, 279, 280, 283, 308 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 130 КУпАП визнати винуватим та притягнути до адміністративної відповідальності наклавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. на користь держави без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір в сумі 384,20 грн. на користь держави (стягувач - Державна судова адміністрація України, , місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Лепська, 18/5).

У разі несплати штрафу в добровільному порядку, не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови, штраф стягується у порядку примусового виконання в подвійному розмірі, а також стягуються витрати на облік правопорушення.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, прокурором та потерпілим, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

СУДДЯ: