АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/469/19 Справа № 702/93/19 Головуючий по 1 інстанції Діденко Т.І.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2019 р. Суддя Апеляційного суду Черкаської області Поєдинок І.А., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Божка О. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 04 квітня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень та один рік позбавлення права керування транспортними засобами; стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 384,20 грн., -

в с т а н о в и в :

Постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 04 квітня 2019 року ОСОБА_1 визнаний винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у тому, що він 27.01.2019 о 04 год. 18 хв. в м. Монастирище по вул. Соборна керував автомобілем марки Опель Кадет, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 04.04.2019 р., закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Зазначає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з недодержанням вимог ст. ст.252, 283 КУпАП у відповідності до яких суд, при ухваленні рішення має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказує, що не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Зазначив, що 27.01.2019 близько 4 години ранку, він рухався належним йому автомобілем з м. Монастирище додому в с. Попудня. На виїзді з міста його наздогнали працівники поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без будь-яких підстав, заставили продути в трубку газоаналізатора та безпідставно вилучили в нього посвідчення на право керування транспортним засобом та технічний паспорт на автомобіль сказали, щоб він прибув о 8-ій годині ранку в Монастирищенське відділення поліції, після чого його відпустили. Будь-яких документів працівники поліції не складали, свідків при цьому не було, взагалі жодного транспортного засобу під час вилучення документів, на дорозі не проїжджало. На визначений працівниками поліції час він не прибув в Монастирищенське відділення поліції, оскільки був зайнятий на роботі. 28.01.2019 року він прибув до Монастирищенського відділення поліції щоб забрати документи, однак ОСОБА_2 пояснив, що на апелянта складено протокол про керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а посвідчення водія та техпаспорт передали ОСОБА_4 Вказує, що копію протоколу йому не надали, посвідчення водія та техпаспорт на автомобіль не повернули, а копію проколу про вчинення адмінправопорушення він отримав лише в суді.

Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 129545 від 27.01.2019 не містить всієї необхідної інформації щодо фіксації обставин події, зокрема, відсутні підписи правопорушника, не зазначено про те, що він відмовився від дачі пояснень та відмовився від отримання тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом. Окрім цього, в протоколі зазначені свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яких вказує апелянт, взагалі не було на місці події. Підписи зазначених свідків у протоколі явно, при візуальному їх порівнянні, не відповідають їх підписам в розписках, наданих суду при приведенні до присяги. Це свідчить про правдивість його пояснень і дачу завідомо неправдивих показів вказаними свідками під час розгляду справи, а також про фальсифікацію та підробку зазначеного протоколу.

Зазначає, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП є недоведеною, оскільки суд при розгляді справи проігнорував принцип презумпції невинуватості особи, який закріплено в ст. 62 Конституції України. Крім того, вказує, що особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Поняття «розумного сумніву», сформульовано у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282).

Заслухавши пояснення апелянта, захисника, вивчивши матеріли справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя вважає наступне.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Суддя апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції належно встановлені обставини, які дають обґрунтоване право притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними матеріалами справи:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення від 27.01.2019 року серії ОБ № 129545 підставою огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 стало те, що поліцейський виявив у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота, чим порушив вимоги 2.5 ПДР України (а.с.1);

- даними пояснень свідка ОСОБА_6 , який пояснили, що ОСОБА_1 у їх присутності відмовився від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння, як в медичному закладі так і на прилад «ДРАГЕР» (а.с. 61, та в судовому засіданні суду першої інстанції);

- даними пояснень свідка ОСОБА_5 , який пояснили, що ОСОБА_1 у їх присутності відмовився від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння, як в медичному закладі так і на прилад «ДРАГЕР». (а.с. 62, та в судовому засіданні суду першої інстанції);

- даними пояснень свідка ОСОБА_2 , який працює інспектором СР ПП №2 Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області та пояснив що він разом з ОСОБА_3 в той день перебували на добовому чергуванню, патрулювали по вулицях м. Монастирище. Біля кафе «Спортбар» стояв автомобіль Опель. Коли даний автомобіль почав рухатись і повернув на вул. Соборну, то покажчик правого повороту не працював та автомобіль петляв, не працювала підвіска заднього номерного знаку. Далі автомобіль зупинили, та відчули від водія різкий запах алкоголю, на запитання чи вживав водій алкогольні напої останній відповів, що вживав.(а.с. 63 та в судовому засіданні суду першої інстанції);

- даними пояснень свідка ОСОБА_3 , який пояснив, що працює начальником сектору реагування патрульної поліції №4 Монастирищенського ВП. 27.01.2019 року патрулювали разом з ОСОБА_2 та о 04 .00 ранку вони проїжджали по вул.. Богуна в сторону вул.. Соборної. На вул.. соборну виїхав автомобіль Опель, поїхав в сторону лікарні, рухався хаотично. Зупинили даний автомобіль, з автомобіля вийшов ОСОБА_1 , та від останнього було чутно сильний запах алкоголю (а.с. 63 та в судовому засіданні суду першої інстанції);

- даними витягу з «Армор»;

- Даними журналу надходження та витрати бланків суворої звітності в ДАІ Монастирищенського РВ.

Відповідно до п. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці, про що в протоколі про адміністративне правопорушення містяться підписи у відповідних графах свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , після чого обвинуваченому було запропоновано пройти огляд лікарем закладу охорони здоров`я. Однак, ОСОБА_1 також відмовився від проходження такого огляду, що підтвердили зазначені свідки у своїх поясненнях безпосередньо в судовому засіданні першої інстанції. У суду немає обґрунтованих підстав ставити покази цих свідків під сумнів.

Дії обвинуваченого судом першої інстанції кваліфіковані вірно. Стосовно виду і розміру стягнення суддя апеляційного суду вбачає, що суд першої інстанції належно і обґрунтовано застосував до правопорушника стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами згідно з санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції Закону України від 07.07.2016 р. № 1446-VIII.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 04 квітня 2019 року щодо ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Поєдинок