АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/11/19 Справа № 707/1949/18 Головуючий по 1 інстанції Морозов В. В.
Категорія: ст.124 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Ятченко М. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" січня 2019 р. м.Черкаси

Суддя Апеляційного суду Черкаської області Ятченко М.О. за участю представника правопорушника - адвоката ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_4 розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову судді Черкаського районного суду Черкаської області від 18.10.2018 року

в с т а н о в и в :

Постановою судді Черкаського районного суду Черкаської області від 18.10.2018

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,

проживаючий за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить, 340 (триста сорок) гривень та стягнуто з ОСОБА_5 судовий збір в розмірі 352,40 грн. за те, що ОСОБА_5 07.09.2018 року близько 15 години 20 хвилин, в с.Байбузи Черкаського району Черкаської області, керуючи автомобілем НОМЕР_1, під час об'їзду перешкоди при зміні напрямку руху не врахував дорожньої обстановки та здійснив зіткнення із автомобілем НОМЕР_2, який рухався у попутному напрямку, чим порушив вимоги п.10.1, п.2.3б Правил дорожнього руху України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

В діях ОСОБА_5 вбачається склад правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 18.10.2018 року та закриття провадження у справі відносно ОСОБА_5 за ст.124 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Апеляційні вимоги мотивує тим, що, на думку адвоката, зазначена постанова ухвалена місцевим судом при неповному з'ясуванні всіх обставин справи, висновки суду, покладені в основу оскаржуваного судового рішення, суперечать нормам чинного законодавства, а тому постанова суду першої інстанції від 18.10.2018 року підлягає до скасування з ухваленням нової постанови виходячи з наступного.

Так, з досліджених матеріалів справи, зокрема схеми ДТП, долученій до матеріалів фототаблиці, суд першої інстанції прийшов до висновку, що вина у скоєнні даної пригоди наявна у діях обох водіїв транспортних засобів, тому суд прийшов до висновку про необхідність притягнення ОСОБА_5 до відповідальності, за вчинення даного адміністративного правопорушення.

Проте такі висновки суду суперечать вимогам чинного законодавства, зокрема Правилам дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 р. №1306.

Зокрема п.10.1 Правил передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

У свою чергу пунктом 2.3б 2.3. Правил визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Зі схеми дорожньо-транспортної пригоди, пояснень учасників, вбачається, що під час руху по вул. Гагаріна в с.Байбузи Черкаського району Черкаської області ОСОБА_5, побачивши перешкоду на дорозі у вигляді ямковості, переконавшись у безпечності маневру, здійснив об'їзд наявної перешкоди з незначним виїздом на смугу зустрічного руху. Тобто під час вказаного маневру автомобіль НОМЕР_1, не перебував на смузі зустрічного руху, а по суті під час об'їзду перешкоди рухався по центру дороги протягом не тривалого проміжку часу. Відразу після об'їзду перешкоди ОСОБА_5 почав маневр повернення на свою смугу руху. Тобто навіть з урахуванням не значної швидкості руху його транспортного засобу такий маневр не займав великий проміжок часу.

У свою чергу водій автомобіля НОМЕР_2, ОСОБА_4 в момент виконання ОСОБА_5 маневру об'їзду перешкоди та перебування його по середині проїжджої частини, не зменшуючи швидкості руху почав здійснювати маневр, який працівники патрульної поліції ідентифікували як "випередження з правового боку".

Порушення Правил дорожнього руху в діях водія автомобіля НОМЕР_2, ОСОБА_4, на думку апелянта, безумовно наявні. Оскільки чинні Правила дорожнього руху України визначають маневр "випередження" як рух транспортного засобу із швидкістю, що перевищує швидкість попутного транспортного засобу, що рухається поряд по суміжній смузі (п.1.10 Правил).

В даному випадку для руху транспортних засобів у с.Байбузи наявна лише одна смуга руху в кожному напрямку, що підтверджується схемою пригоди від 07.09.2018 року, тобто випередження на вказаній ділянці дороги, виходячи з вимог Правил дорожнього руху України, технічно виконати неможливо.

Якщо припустити, що маневр автомобіля НОМЕР_2, мав характер "обгону", то такий маневр також не передбачено вимогами Правил, оскільки обгін - це випередження одного чи декількох транспортних засобів, пов'язане з виїздом на смугу зустрічного руху (п.1.10 Правил). У свою чергу під час маневру "випередження" автомобіль НОМЕР_2, виїжджав на узбіччя, а не на зустрічну смугу руху.

Відповідно до вищенаведеного водій автомобіля НОМЕР_1, ОСОБА_5 вимоги Правил дорожнього руху не порушував, оскільки передбачити такий маневр з боку водія автомобіля, який рухався за ним, він просто не міг і не був зобов'язаний. Оскільки такий маневр Правилами дорожнього руху України не передбачений, а обов'язку передбачати можливе порушення Правил іншими учасниками дорожнього руху на водія транспортного засобу законодавством не покладено.

Відповідно до п.1.4. Правил кожен учасник дорожнього руху має розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

На підставі п.14.1. Правил здійснювати обгін транспортного засобу дозволяється лише ліворуч.

Згідно до п.14.6 Правил дорожнього руху заборонено обгін транспортного засобу, який здійснює обгін або об'їзд.

Небезпека для руху - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об'єкта, який наближається до смуги зустрічного руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися (п.1.10 Правил).

Тобто у дорожній обстановці, яка мала місце 07.09.2018 року близько 15-20 год. по вул. Гагаріна в с.Байбузи Черкаського району Черкаської області водій автомобіля НОМЕР_2, ОСОБА_4 після того, коли побачив, що автомобіль НОМЕР_1, пригальмував та почав здійснювати маневр об'їзду перешкоди повинен був також зменшити швидкість руху та надати можливість автомобілю НОМЕР_1 повернутися на свою смугу руху, а не виконувати маневр "випередження з правого боку" з виїздом на узбіччя.

У свою чергу водій ОСОБА_5 при виконанні об'їзду перешкоди та повернення до правого краю своєї смуги руху не міг передбачити можливість перебування там іншого транспортного засобу, який його намагався випередити чи виконати обгін.

Відповідно причинно-наслідковий зв'язок між порушенням Правил дорожнього руху та наявними наслідками полягає безпосередньо у порушенні вимог Правил водієм ОСОБА_4 і не пов'язаний з діями водія ОСОБА_5, який не міг та не був зобов'язаний передбачити можливе порушення вимог Правил іншим учасником дорожнього руху. За таких обставин у діях ОСОБА_5 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 05.04.2018 року (справа №585/8/16-к), яку за аналогією права можливо застосувати до відносин, пов'язаних з адміністративним правопорушенням.

При розгляді даного кримінального провадження Верховний Суд прийшов до висновку, що у випадку ДТП за участю кількох водіїв для вирішення питання про наявність чи відсутність в їхніх діях складу кримінального правопорушення, передбаченого відповідними частинами ст.286 КК України, необхідно встановити причинний зв'язок між діяннями (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, дослідити характер і черговість порушень, які вчинив кожен із водіїв, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з'ясувати ступінь участі кожного у спричиненні наслідку. При цьому виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила ПДР вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

З огляду на конкретні обставини справи те, що Особа 2 не зміг уникнути зіткнення, не може бути поставлено йому за провину, тому що він не зобов'язаний був виходити з можливості грубого порушення ПДР іншим водієм; він не передбачав і не мав можливості передбачити, що перед початком здійснення повороту ліворуч у цей час буде здійснювати обгін його автомобіля на зустрічній смузі руху мотоцикл "HONDA PC34" під керуванням Особи 3.

Враховуючи вищенаведене вбачаються підстави стверджувати, що в діях ОСОБА_5 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки винною особою у скоєнні даної ДТП є водій ОСОБА_4, відповідно постанова Черкаського районного суду Черкаської області від 18.10.2018 року підлягає до скасування із закриттям провадження у справі.

В судовому засіданні представник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_3 підтримав вимоги апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні. Потерпілий ОСОБА_4 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, натомість, вважаючи рішення місцевого суду від 18.10.2018 року законним та обґрунтованим.

Заслухавши міркування апелянта, думку потерпілого ОСОБА_4, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, вважаю, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Відповідно до ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримано у повному обсязі і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за обставин наведених у постанові, підтверджується зібраними по справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події.

При винесенні постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження матеріалів справи.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, та змісту апеляційної скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5, апелянт заперечив вину ОСОБА_5 у вчиненні вказаного правопорушення. Однак, такі заперечення повністю спростовані, не узгоджуються із встановленими в суді першої інстанції обставинами та не підтверджені при апеляційному перегляді.

Згідно ст.124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_5 складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП що підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №106025 (а.с.1);

- даними схеми місця ДТП від 07.09.2018 року(а.с.2);

- даними письмового пояснення ОСОБА_5 (а.с.4);

- даними письмового пояснення ОСОБА_4 (а.с.3).

Доводи адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5, викладені ним в апеляційній скарзі про те, що зазначена постанова ухвалена місцевим судом при неповному з'ясуванні всіх обставин справи, висновки суду, покладені в основу оскаржуваного судового рішення, суперечать нормам чинного законодавства, а тому постанова суду першої інстанції від 18.10.2018 року підлягає до скасування з ухваленням нової постанови, спростовуються зібраними по справі доказами, яким дана належна юридична оцінка, і які в своїй сукупності та своєму взаємозв'язку повністю підтверджують вину ОСОБА_5.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та правильно призначив йому стягнення, яке відповідає характеру скоєного правопорушення.

Враховуючи викладене вважаю, що немає підстав для скасування або зміни постанови судді першої інстанції відносно ОСОБА_5.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.245, 251, 252, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 18.10.2018 року, якою ОСОБА_5, визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить, 340 (триста сорок) гривень та стягнуто з ОСОБА_5 судовий збір в розмірі 352,40 грн. - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М. О. Ятченко