ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/755/19 Справа № 200/6006/19 Суддя у 1-й інстанції - Карягіна Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2019 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно з оскаржуваною постановою, 07 квітня 2019 року о 12-30 год. водій ОСОБА_1 , у порушення п. 2.5 ПДР України, знаходячись на пр.Богдана Хмельницького, 29а у м. Дніпро, керував автомобілем «ВАЗ 21063» д/н НОМЕР_1 з наявними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей які не реагують на світло, тремор верхніх кінцівок). Від проходження у встановленому порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , відмовився в присутності двох свідків, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження постанови, скасувати її та закрити провадження у справі.

Обгрнутовуючи поважність причин пропуску строку оскарження постанови, ОСОБА_1 посилається на те, що рішення було постановлено без його участі, а про його ухвалення він дізнався лише 03 червня 2019 року, після ознайомлення адвоката з матеріалами справи.

Свої вимоги про скасування постанови ОСОБА_1 обґрунтовує невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

ОСОБА_1 вказує на те, що суд не надав належної оцінки тим обставинам, що у своїх письмових поясненнях свідки вказали на наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, в той час як відеозапис з боді-камер поліцейських містить відомості про те, що свідки засвідчують лише його відмову від проходження огляду. Поряд із цим, письмові пояснення містять іншу дату їх складання. На переконання апелянта, суд необґрунтовано залишив поза увагою ці обставини та не викликав у судове засідання свідків з метою усунення цих протиріч. Також, ОСОБА_1 вказує на те, що відмовився від проходження огляду у медичному закладі, однак не заперечував пройти огляд на місці, із застосуванням спеціальних засобів. Окрім того, ОСОБА_1 вважає, що працівники поліції повинні були видати йому направлення для проведення огляду в медичному закладі. На переконання ОСОБА_1 , працівники поліції діяли не у спосіб, передбачений законом, а наявний у них відеозапис не містить відомостей про встановлення ознак сп`яніння. Серед іншого, ОСОБА_1 вказує на порушення його права на захист. Апелянт зауважує, що судове засідання було проведено раніше визначеної у протоколі дати, а саме не об 11.00, а о 8.15 годині, про що його належним чином не повідомлено, а також не направлено йому копію судового рішення. Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Роговську А.О., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня її винесення, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку апеляційного оскарження постанови, суд апеляційної інстанції виходить з того, що справу було розгляду за відсутністю ОСОБА_1 та матеріали справи містять відомості про його ознайомлення з ухваленим рішенням лише 06 червня 2019 року.

За таких обставин, з огляду на те, що скарга надійшла до суду 10 червня 2019 року, тобто в межах 10-денного строку оскарження, визначеного ст. 289 КУпАП, суд не вважає строк апеляційного оскарження постанови пропущеним.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 134508 від 07 квітня 2019 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Суд звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, за наявності відповідного медичного висновку, а так само й за відмову від проходження медичного огляду. При цьому, обставини самої відмови від проходження огляду повністю підтверджені відеозаписом з нагрудної камери поліцейських та не заперечуються захисником в апеляційній скарзі.

Жодних доводів стосовно поважності причин, з яких ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп"яніння під час апеляційного розгляду наведені стороною захисту не були.

Посилання захисника на незаконність дій працівників поліції не заслуговують на увагу як такі, що не відповідають матеріалам справи.

Матеріалами провадження, зокрема відеозаписом з нагрудних камер поліцейський, об`єктивно підтверджується, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд у встановленому законом порядку.

Між тим, ОСОБА_1 від виконання законних вимог працівників поліції відмовився, що засвідчили у своїх поясненнях свідки.

З огляду на викладене, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження захисника про порушення вимог ст. 268 КУпАП суд також розцінює як безпідставні з огляду на те, що правопорушника було повідомлено про дату та час судового розгляду справи у протоколі.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст.30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_1 , інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко