Провадження № 3/761/6165/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мартинов Євген Олександрович, при секретарі Литвин О.О., за участю прокурора Панафеди Н.М., особи, відносно якої складено адміністративний протокол, ОСОБА_1 , захисника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління захисту економіки у м. Києві Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно Рівненської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною 2 статті 172-6 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 15 липня 2019 року № 462, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, згідно з п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», та обіймаючи посаду старшого оперуповноваженого відділу викриття кримінальних правопорушень у митній сфері міжрегіонального оперативного управління Офісу великих платників податків ДФС України, порушив вимоги частини 2 статті 52 Закону України «Про запобігання корупції», пункту 1 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 червня 2016 року № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 958/29088, зі змінами, внесеними згідно з Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 18 серпня 2016 року № 1, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 19 серпня 2016 року за № 1153/29283, а саме: несвоєчасно повідомив про суттєві зміни у майновому стані (отримання 20 квітня 2019 року доходу у вигляді подарунку від близької особи, зокрема квартири вартістю 100 000 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб станом на 01 січня відповідного календарного року).

Такі дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за частиною 2 статті 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні особа, відносно якої складено адміністративний протокол, ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_2 просили закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-6 КУпАП. При цьому, посилалися на те, що останній не є суб`єктом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-6 КУпАП.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора Панафеди Н.М., особи, відносно якої складено адміністративний протокол, ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, суд дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 172-6 КУпАП визначено, що неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані є адміністративним правопорушенням, пов`язаним з корупцією.

Згідно з п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, податкової міліції, особи начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту, Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України.

Зазначене вище свідчить про те, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду старшого оперуповноваженого відділу викриття кримінальних правопорушень у митній сфері міжрегіонального оперативного управління Офісу великих платників податків ДФС України, є суб`єктом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-6 КУпАП.

У свою чергу, положенням частини 2 статті 52 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Згідно з п. 6 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 червня 2016 року № 3, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 959/29089, суб`єкти декларування письмово повідомляють Національне агентство про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другої статті 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми.

Таким чином, ОСОБА_1 був зобов`язаний у десятиденний строк з моменту отримання доходу та/або придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб станом на 1 січня відповідного року, письмово повідомити про суттєві зміни у своєму майновому стані Національне агентство з питань запобігання корупції.

Відповідно до інформації, отриманої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 20 квітня 2019 року (серія та номер: 476, виданий 20 квітня 2019 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Єщенком А.В.) отримав у власність об`єкт житлової нерухомості (квартиру) загальною площею 34,6 м2 за адресою: АДРЕСА_1 . Номер запису про право власності: 31276765, дата й час державної реєстрації: 20 квітня 2019 року 15:42:44.

Так, ч. 1 ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Положеннями ст. 334 ЦК України встановлено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Крім того, у випадку, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то право власності виникає з моменту державної реєстрації, як це передбачено абзацом 3 частини 2 статті 331 ЦК України.

Таким чином, датою набуття ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_2 , вартість якої складала 100 000 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб станом на 01 січня 2019 року, є дата її державної реєстрації, тобто 20 квітня 2019 року.

Зазначені обставини свідчать про те, що в період з 21 квітня 2019 року по 30 квітня 2019 року у суб`єкта декларування ОСОБА_1 виник обов`язок повідомити Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані.

Проте, відповідно до публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані, зокрема набуття 20 квітня 2019 року права власності на квартиру АДРЕСА_2 вартістю 100 000 грн., лише 07 травня 2019 року, тобто вже після спливу десятиденного строку, встановленого законом.

При цьому, матеріали справи не містять жодних доказів, які б документально підтверджували об`єктивну неможливість ОСОБА_1 виконати вимоги частини 2 статті 52 Закону України «Про запобігання корупції» та повідомити Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані (набуття права власності на нерухоме майно, вартість якого перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб станом на 01 січня відповідного календарного року) шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет саме в період з 21 квітня 2019 року по 30 квітня 2019 року.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 2 статті 172-6 КУпАП, у зв`язку з чим він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в межах санкції зазначеної статті.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 172-6, 283-285, 287-291 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 2 статті 172-6 КУпАП (протокол від 15 липня 2019 року № 462).

Застосувати до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною 1 статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи правопорушника або за місцезнаходженням його майна у порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП.

Постанова суду підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

На постанову суду по справі про адміністративне правопорушення може бути подана скарга до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя Мартинов Є.О.