Справа № 159/4036/19
Провадження № 3/159/2197/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської обл. Логвинюк Ірина Миколаївна, розглянувши, у присутності потерпілого ОСОБА_1 матеріали, що надійшли від Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, неодружений, має на утриманні 1 н/л дитину, раніше не піддавався адмінстягненню,

за ст. 173 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адмінправопорушення серії ГР № 004940 від 09.07.19 р., ОСОБА_2 о 19 год. 05.07.19 р. в АДРЕСА_2 , виражався нецензурними словами на адресу потерпілого ОСОБА_1 , чим порушив громадський порядок та вчинив дрібне хуліганство, тобто, адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

В судовому засіданні 08.08.19 р. особа, яка притягається до адміністративної відповідальності свою винуватість у вчиненні вище вказаного правопорушення не визнала. ОСОБА_2 в суді пояснив, що, дійсно, у вказаний у протоколі час, дату та місці він не вчиняв тих дій, що зазначені у протоколі про адмінправопорушення. Він тоді перебував у себе вдома та побачив, що під`їхала поліція. Вважає, що у протоколі також невірно вказано місце, так як поліція приїжджала на територію стежки, що між будинками №№ 6 та 8 по АДРЕСА_1 АДРЕСА_1 . Між ним та потерпілим тривають судові спори з приводу статусу цієї стежки. В судовому засіданні 03.09.19 р. суду додатково пояснив, що він вважає, що це не проїзд, а стежка, а потерпілий що це проїзд загального користування, хоча до будинку потерпілого є інший проїзд. Він, дійсно, на цій стежці поставив свого автомобіля, а потерпілий інколи, об`їжджаючи його автомобіль, наїжджає на його його приватну територію, де розташовано клумбу. Вказана вище стежка за судовим рішенням визнана не спільним проїздом. Коли прихала поліція, він був у будинку та зазначених у протоколі про адмінправопорушення дій щодо потерпілого не вчиняв. Свого буса, він, дійсно, зупинив таким чином біля свого обійстя, що унеможливлювало проїзд будь - якого т/з по спірній земельній ділянці. Трохи під`їхати бусом уперед - не бажав тому, що вважає, що потреби їхати по спірній ділянці немає.

Потерпілий в суді 03.09.19 р. пояснив, що, дійсно, між ним та ОСОБА_2 з приводу доїзду до його будинку по проїзду між будинками АДРЕСА_3 АДРЕСА_4 тривають судові спори. Доїхати до свого будинку інакше ніж по спірному проїздові він змоги не має. Вказана вище стежка за судовим рішенням визнана спільним проїздом. ОСОБА_2 неодноразово зумисне залишав свого автомобіля на спільному проїзді і він не міг проїхати своїм автомобілем. При цьому ОСОБА_2 погрожував йому робити фари у автомобілі. Він з цього приводу попередньо викликав поліцію. Але коли та приїжджала, ОСОБА_2 втікав. Тому о 19 год. 55 хв. 05.07.19 р. він, побачивши, що автомобіль ОСОБА_2 стоїть на спільному проїзді і він не має змоги проїхати до свого будинку, викликав поліцію. При цьому сам ОСОБА_2 перебував у будинку і при поліції на нього нецензурно не виражався та погроз не висловлював.

За даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 004940 від 09.07.19 р., подія мала місце на вул. 22 го січня у м АДРЕСА_1 , неподалік буд. № 9. Однак у судовому засіданні встановлено, що автомобіль ОСОБА_2 стояв, а потерпілий своїм автомобілем мав намір проїхати - між будинками №№ 6 та 8 по вул. К. Карого у м. Ковелі Волинської області.

Копією рапорта поліцейського Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області від 05.07.19 р. з № 8 737 стверджується, що ОСОБА_2 , припаркувавши свого автомобіля таким чином, що потерпілий не має змоги проїхати у потрібному йому напрямку, на зауваження погрожував фізичною розправою.

Однак сам потерпілий в суді пояснив, що погрози з боку ОСОБА_2 у подібний ситуаціях мали місце раніше, а цього разу - він викликав поліцію лише вгледівши, що там же на спірній земельній ділянці - стоїть автомобіль ОСОБА_2 ..

Згідно із заявою потерпілого від 05.07.19 р., він, намагаючись проїхати по спірній земельній ділянці, посигналив ОСОБА_2 а той, вийшовши з будинку, став йому погрожувати.

Як вбачається з рапорта ДОП СП Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області від 09.07.19 р., він 05.07.19 р. за повідомлення ОСОБА_1 від 09.07.19 р..

Як слідкує з матеріалів, що стосуються цивільно правового спору між ОСОБА_2 та потерпілим, що надані суду потерпілим, між ними склались та існують відносини, що віддзеркалюють незгоду кожного з них зі статусом земельної ділянки, що є у загальному користуванні.

Відповідно до відтвореного у судовому засіданні запису з відеокамери, що наданий суду ОСОБА_3 , дійсно, 05.07.19 р. потерпілий двічі намагався проїхати своїм автомобілем повз автомобіль ОСОБА_2 у напрямку та по спірній земельній ділянці загального користування, яку вважає загальним проїздом до свого будинку, а ОСОБА_2 двічі виходив на вулицю з будинку та з приводу спроби потерпілого проїхати вступав з останнім у словесне спілкування (звук на диску відсутній).

Тому, проаналізувавши вищенаведені пояснення та докази, приходжу до висновку, що між ОСОБА_2 та потерпілим існує спір цивільного правового характеру. Дійсно, ОСОБА_2 усвідомлював, що якби він придбав свого буса трохи уперед, то потерпілий міг би заїхати по спірній земельній ділянці углиб. Однак, свідомо цього не робив.

Разом з тим, вважаю, що справа підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, виходячи із наступного.

Так об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є громадський порядок та громадська безпека.

Як слідує з пояснень та стверджується вказаними вище письмовими та іншими доказами у справі, подія, зазначена у протоколі про адмінправопорушення, мала місце у громадському місці, однак, у зв`язку з наявністю особистих неприязних відносин саме між ОСОБА_2 та потерпілим з наведених вище спорів. Так, спілкуючись з приводу спроб потерпілого поїхати по спірній земельній ділянці, ОСОБА_2 не виходив за межі свого обійстя, спілкувався виключно з потерпілим та громадського порядку не порушував і доказів цього у справі немає.

Ст. 173 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне хуліганство у громадських місцях, інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Мети досягнути саме цього у діях ОСОБА_2 не встановлено.

Так, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності ж до п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Тму провадження у справі слід закрити за відсутністю у діях особи складу дрібного хуліганства.

Тому, враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 7, 9, 247, 268, 284, 173 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП щодо ОСОБА_2 закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена на протязі 10 (десяти) днів з дня її винесення до Апеляційного суду Волинської області.

Суддя Ковельського міськрайонного судуІ. М. Логвинюк