Справа№464/7392/18
пр.№ 3/464/140/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2019 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Тімченко О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

ІПН НОМЕР_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст. 122-2 КУАП,

у с т а н о в и в:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №043789 від 22.12.2018 ОСОБА_1 22.12.2018 о 16.42 год. по вул.Сихівській, 11 у м.Львові, керуючи транспортним засобом марки «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_2, на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою жезла і свистка, а також проблискових маячків синього і червоного кольорів, гучномовця під час переслідування на патрульному автомобілі марки «Тойота» номерний знак 1055, не зупинилась, була зупинена шляхом блокування даним службовим автомобілем, чим порушила п.2.4 ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-2 КУАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, проте до суду не зявилася, причини неявки не повідомила. Тому, відповідно до ст.268 ч.1 КУАП суддя вважає можливим розглядати справу у її відсутності.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст.9 КУАП).

Тобто адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об'єктивну сторону, об'єкт, суб'єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб'єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Стаття 122-2 КУАП передбачає адміністративну відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до п.2.4. Правил дорожнього руху України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов'язковому технічному контролю.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів. У звязку з цим посадова особа зобовязана розглянути всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, переконатись, що внаслідок його вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене правопорушення, особу порушника, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність та інше.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України). Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Виходячи з письмових доказів, долучених до матеріалів справи встановлено, що на водія ОСОБА_1 22 грудня 2018 року о 16.55 год. у м. Львів по вул. Антоненка-Давидовича, 8а складено даний протокол про адміністративне правопорушення, а також долучено копію постанови серії НК №476069 від 22.12.2018 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУАП, відповідно до якої остання 22.12.2018 о 16.40 год. на вул.Сихівській, 11 у м.Львові здійснила зупинку транспортного засобу в зоні дії знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушила п.п.8.4 «в» ПДР України.

Інших доказів, як це передбачено ст. 251 КУАП, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 в невиконанні вимог про зупинку суду не надано.

Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини (ст. 6) передбачає право на справедливий судовий розгляд. Загальні вимоги справедливості, що містяться у ст. 6 застосовуються у провадженнях щодо всіх справ.

Відповідно до ст.7 КУАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності законом.

У відповідності до положень п.1 ч.1 ст.247 КУАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст. ст. 283,284 КУАП,

п о с т а н о в и в:

справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.122-2 КУАП закрити у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через місцевий суд. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В.Тімченко