Справа №: 148/1267/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2019 року Тульчинського районного суду

Вінницької області

В складі головуючого судді: Ковганича С.В.

при секретарі Грох Н.С.

за участю правопорушника ОСОБА_1

свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши матеріали, які надійшли з Тульчинського ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, РНОКПП: НОМЕР_1 , про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 069266 від 23.06.2019 вбачається, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, а саме, що він 23.06.2019 о 11:45 год. по вул. Леонтовича в с. Нестерварка Тульчинського району керував транспортним засобом ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків.

В судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП не визнав і пояснив, що дійсно 23.06.2019 біля 12-13 год. він керував автомобілем ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_2 в с. Нестерварка Тульчинського району, проте в стані алкогольного сп`яніння не перебував. Його безпричинно було зупинено працівниками поліції. Працівники поліції не представившись витягли його з автомобіля, почали бити та застосувавши кайданки кинули його до патрульного автомобіля та доставили до Тульчинського ВП. При цьому незаконно заволоділи його автомобілем. Під час зупинки та затримання працівниками поліції Тульчинського ВП не складалось, не пропонувалось йому підписати чи отримати жодного документа, в тому числі і на вилучення автомобіля. Поліцейськими не було йому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, протокол про адміністративне правопорушення не складався. Тому вважає, дії працівників поліції за керування ним автомобілем нібито в стані алкогольного сп`яніння не правомірними, а притягнення його до адміністративної відповідальності за дане правопорушення безпідставним.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка поліцейський СРПП Тульчинського ВП НВН ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_2 пояснив суду, що 23.06.2019 до нього на мобільний телефон, надійшло повідомлення про те, що зі сторони с. Тарасівка, Тульчинського району, в сторону м. Тульчина, рухається автомобіль червоного кольору марки ВАЗ, і що водій вказаного автомобіля може перебувати в нетверезому стані. Приблизно о 11 год. 30 хв., в с. Нестерварка ним було виявлено вказаний автомобіль, який рухався по дорозі. За допомогою жезла, він зупиняв автомобіль ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_2 , проте даний автомобіль не зупинився. Дане авто викликало підозру, в зв`язку із чим його було зупинено за допомогою проблискових маячків патрульного авто. Підійшовши до даного автомобіля і представившись водієві було запропоновано пред`явити документи, на що останній відмовився. Після розмови з водієм автомобіля ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_2 , було встановлено, що останній перебуває з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Водієві вищевказаного автомобіля було запропоновано пройти огляд за допомогою приладу Драгер або в лікувальному закладі, на що водій відмовився та почав себе агресивно поводити. На неодноразові прохання до водія представитись, останній не реагував та продовжував поводити себе зухвало в зв`язку із чим останнього було доставлено до Тульчинського ВП для встановлення особи. В Тульчинському ВП було встановлено особу водія і повторно було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в присутності двох свідків, на що останній відмовився. В зв`язку із цим на водія було складено протокол за порушення ст. 130 КУпАП. З ознайомленням протоколу водій відмовився. Крім того, з місця зупинки, автомобіль було доставлено до ВП за допомогою евакуатора.

Свідок ОСОБА_3 , який також є поліцейським СРПП Тульчинського ВП НВН ГУНП у Вінницькій області, дав суду аналогічні пояснення, вказавши, що він перебував в одному екіпажі із поліцейським ОСОБА_2

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 , пояснив, що 23.06.2019 він проїжджаючи на своєму автомобілі в с. Нестерварка Тульчинського району, побачив патрульний автомобіль та працівників поліції, які зупинивши автомобіль ВАЗ 2101 розмовляли з водієм даного автомобіля і він вирішив зупинитися. Вийшовши зі свого автомобіля він почув сварку, як вже вияснилося між водієм автомобіля ВАЗ ОСОБА_1 та працівниками поліції. Працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння, проте останній відмовився. Після довгих сперечань з ОСОБА_1 працівники поліції забрали його до Тульчинського ВП і він також поїхав з ними. В Тульчинському ВП, ОСОБА_1 знову ж таки пропонували пройти освідування, проте він також відмовлявся.

Свідок ОСОБА_5 повідомив суду, що він працює водієм евакуатора, і 23.06.2019 його було викликано працівниками поліції для того, щоб забрати автомобіль до Тульчинського ВП. Приїхавши в с. Нестерварка він побачив водія автомобіля ВАЗ 2101, який на його погляд перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, поводив себе зухвало та агресивно. Він забрав даний автомобіль і перевіз його до Тульчинського ВП, це все що він пояснив.

Свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що 23.06.2019 приблизно в обід проїжджаючи в с. Нестерварка Тульчинського району в одному автомобілі із ОСОБА_7 , він бачив як поліцейський автомобіль наздоганяв червоний автомобіль марки ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_2 . Після зупинки авто, вони також зупинились, і він бачив, як працівники поліції підійшли до автомобіля, звідки вийшов водій. Між ним та поліцейськими почалася суперечка. Водій автомобіля ВАЗ вів себе агресивно, виражався нецензурними словами в сторону працівників поліції, відмовлявся пройти освідування на алкоголь. Також, у вказаному автомобілі, був ще один чоловік, який з місця події втік. Під час погроз, зі сторони водія працівникам поліції, на останнього були надіті кайданки.

Свідок ОСОБА_7 , як зазначив ОСОБА_1 останнього він добре знає, і той був на місці події, пояснив суду, що він разом із ОСОБА_9 їхали в його автомобілі і бачив також як поліцейські наздоганяли червоні жигулі. Коли з автомобіля вийшов ОСОБА_1 , якого він добре знає, то почав неадекватно себе вести, погрожувати працівникам поліції їхнім звільненням з роботи, відмовлявся від проходження освідування. На його погляд, ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Аналізуючи вищенаведені факти, суд вважає доведеною вину водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого cт.130 ч.1КУпАП, а саме у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доказів, які б спростовували факт вчинення правопорушення, суду не надано, а ті пояснення, з яких ОСОБА_1 не визнає своєї вини, на думку суду наведені з метою уникнення адміністративної відповідальності,

Також суд приймає до уваги покази свідків, які самим ОСОБА_1 не спростовані.

Крім того, на спростування доводів ОСОБА_1 щодо незаконних і протиправних дій зі сторони працівників поліції, судом взято до уваги матеріали перевірки по факту службового розслідування за заявою ОСОБА_1 , відповідно до яких порушень зі сторони працівників поліції не виявлено.

Судом взято до уваги, що згідно копії паспорта громадянина України (а.с.19), прізвище правопорушника значиться ОСОБА_10 , а не ОСОБА_11 , як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 069266 від 23.06.2019 (а. с. 2), який за змістом відповідає вимогам 256 КУпАП, у якому викладені обставини і суть правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП;

- постановою серії ДПО18 №366220 від 23.06.2019 (а.с.3), про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення ст. 126 ч.2 КУпАП;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5), де зазначено, що ОСОБА_1 в присутності свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_4 відмовився від освідування на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Аналізуючи вищенаведені факти, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, у їх сукупності та взаємозв`язку, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого 130 ч.1 КУпАП повністю доведена і сумніву не викликає.

При визначенні виду стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність правопорушника згідно зі ст. ст. 34,35 КУпАП, суд не вбачає.

Згідно з ст.. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства", Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, дослідивши усі матеріали справи, суд дійшов до висновку, що правопорушник вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП і повинен нести передбачену законом відповідальність.

Приймаючи дане рішення, суд керується принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Так, зокрема, винуватість водія поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративні правопорушення.

При розгляді справи суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ст.. 1 КУпАП, завданням Кодексу про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 62 Конституції України та ст.. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

Враховуючи, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, а також те, що характер вчиненого правопорушення є грубим порушенням ПДР України, та таким, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників, вважаю, що в судовому засіданні доведена винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого 130 ч. 1 КУпАП, тому, з врахуванням вимог ст. 33 цього ж Кодексу, а саме, характеру вчинених правопорушень, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, приходжу до висновку про необхідність призначення стягнення в межах санкції ст. 130 ч. 1 КУпАП - у вигляді штрафу в шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Даний вид адміністративних стягнень згідно ст. 23 КУпАП буде достатньою та необхідною мірою відповідальності, яке досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання законів, а також запобіганню вчинення нових правопорушень правопорушником.

Суд не застосовує стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, так як суду не представлено відомостей, органом яким було складено протокол, про наявність у ОСОБА_1 такого права.

Відповідно до ст. 4 ч. 5 Закону України "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Оскільки з 01.01.2019 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1921 грн., тому вважаю за необхідне, що з правопорушника підлягає стягненню 384,20 грн. судового збору в прибуток держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 33, 130, 283, 287, 289 КпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого РНОКПП: НОМЕР_1 , визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. (десять тисяч двісті гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого РНОКПП: НОМЕР_1 , в дохід держави судовий збір в сумі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні 20 копійок) (Отримувач коштів: ГУК у м.Київ/м.Київ/22030106; Код отримувача: (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача: (МФО): 899998; Рахунок отримувача: 6001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області на протязі десяти днів з дня її винесення.

Суддя: