КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/3077/2019 Суддя у І-й інст.: Іваніна Ю.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Юденко Т.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Юденко Т.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 за апеляційною скаргою захисника Александрова Д.О. на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 01 липня 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення за у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Як встановив суд 1-ї інстанції, ОСОБА_1 05.05.2019 о 02 год. 25 хв. у м. Києві по вул. Луначарського, 13 керував транспортним засобом «Шевроле» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, розширені зіниці очей, що не реагують на світло, та на вимогу працівників поліції пройти в установленому законом порядку медичний огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову суду адвокат Александров Д.О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, направити справу на новий розгляд до суду 1-ї інстанції, закрити провадження по справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також долучає заву про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивовану тим, що ОСОБА_1 не був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду і копію постанови не отримував, про що свідчать матеріали справи.

На обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що викладена в протоколі суть адміністративного правопорушення не відповідає вимогам чинного законодавства щодо процедури проведення огляду, оскільки конкретно пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння водію поліція не пропонувала, а тому ОСОБА_1 не міг відмовитись від такого огляду.

Звертає увагу, що свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 поліція запросила засвідчити відмову о 02 год. 40 хв., у той час як в протоколі про адміністративне правопорушення вказано час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду - 02 год. 25 хв.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та захисника Александрова Д.О., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши доводи на обґрунтування апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що розгляд справи 01 липня 2019 року проведено за відсутності ОСОБА_1 , дані щодо його належного сповіщення про дату та місце проведення судового розгляду відсутні.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, копія оскаржуваної постанови ОСОБА_1 вручена не була, а з матеріалами справи він ознайомився лише 18.07.2019 (а.с. 11).

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

З урахуванням викладеного, вважаю обґрунтованими доводи заяви про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, а відтак пропущений строк підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Як убачається з матеріалів справи, суд при розгляді справи по суті вказані вимоги закону виконав.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, і є правильним.

Зокрема, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 199064 від 05.05.2019, в якому встановлені ознаки наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , вказано свідків його відмови від огляду на стан сп`яніння та ним власноручно зазначено про залишення автомобіля за місцем зупинки у зв`язку з відмовою від експертизи. Також у протоколі ОСОБА_1 вказав, що їхав по роботі на визначений час і що додаткові пояснення надасть в суді; відеозаписом з нагрудної боді-камери поліцейського АА-00519, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Вказані свідки є випадковими, які не зацікавлені в результаті розгляду адміністративної справи, а отжепідстав не довіряти їх поясненням апеляційний суд не вбачає.

Згідно п. 12 Розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу Iцієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, однак ОСОБА_1 від проходження такого огляду відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Пунктом 9 Розділу ІІ Інструкції передбачено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Як вбачається з відповіді КМНКЛ «Соціотерапія» від 12.08.2019 № 896, ОСОБА_1 05.05.2019 з письмовою заявою про проведення огляду до вказаного закладу охорони здоров`я не звертався, а отже вона не може вважатися доказом на спростування його винуватості, і іншого не встановлено.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою складено протокол відносно ОСОБА_1 , передбачено адміністративну відповідальність не лише особи, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, а також особи, яка керує транспортним засобом та відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є правильними і таким, що відповідає матеріалам справи.

Довід апеляційної скарги про необхідність направлення матеріалів адміністративної справи щодо ОСОБА_1 на новий розгляд до суду 1-ї інстанції є безпідставним, оскільки таке рішення виходить за межі повноважень апеляційного суду, визначених ст. 294 КУпАП.

Отже, будь-яких порушень норм КУпАП, у тому числі при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які б стали підставою для скасування рішення суду першої інстанції, не встановлено, а тому постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 01 липня 2019 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як законна та обґрунтована, має бути залишена без змін, а апеляційна скарга захисника Александрова І.А. щодо її скасування - без задоволення.

Таким чином, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Київського апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити адвокату Александрову Д.О. строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника Александрова Д.О. залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 01 липня 2019 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М. Юденко