пр. № 3/759/5337/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Степанова Сніжана Володимирівна, розглянувши матеріали, які надійшли зі Святошинського Управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, інваліда другої групи з дитинства, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

05.06.2019 року о 16:00 годин, ОСОБА_1 знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сімейну сварку зі своєю бабусею ОСОБА_2 , в ході якої висловлювався в її адресу словесні образи, чим вчинив насильство в сім`ї психологічного характеру, внаслідок чого могло бути завдано шкоду психічному здоров`ю потерпілої.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки за адресою, зазначеною в протоколі. Крім цього, постановою судді від 05.08.2019 року до ОСОБА_1 було застосовано привід через органи поліції, для забезпечення його явки у судове засідання, однак постанова суду виконана не була, про причини її не виконання суду повідомлено не було. Крім цього, ОСОБА_1 був обізнаний, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, та що розгляд його справи буде проводитись у Святошинському районному суді міста Києва, про що свідчить його підпис в протоколі про адміністративне правопорушення. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Разом з цим, ОСОБА_1 не вживав заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Враховуючи той факт, що судом було вжито всіх передбачених законом заходів з метою забезпечення присутності ОСОБА_1 в судовому засіданні, та оскільки адміністративний проступок, на який не відреагувала держава, завдає шкоди встановленій системі правопорядку та інтересам потерпілого, а безкарність особи буде заохочувати її до вчинення нових проступків і подавати негативний приклад, суддя вважає можливим розглянути справу у відсутність ОСОБА_1

Суддя, дослідивши докази по справі, вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення дій психологічного характеру внаслідок чого могло бути завдано шкоду психічному здоров`ю потерпілого.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 134101 від 06.06.2019 року; рапортом ст. ДОП Святошинського УП ГУ НП в місті Києві Борилюк В.О.; письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , в яких останній визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 доведена в повному обсязі, та його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою судді Святошинського районну суду міста Києві Степанової С.В. від 24.05.2019 року ОСОБА_1 було звільнено від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, за вчинення аналогічного правопорушення, та суддя обмежилась усним зауваженням.

З огляду на те, що ОСОБА_1 раніше було звільнено від адміністративної відповідальності, однак останній продовжив вчиняти аналогічні правопорушення, що свідчить про недієвість застосування до останнього заходу впливу у виді усного попередження, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого ним правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а саме те, що ОСОБА_1 є особою молодого віку, інваліда другої групи з дитинства, визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, враховуючи неможливість застосування до останнього адміністративних стягнень у вигляді громадських робіт або адміністративного арешту, до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 грн.

На підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. 33, ч. 1 ст. 173-2, ст. 283, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 грн.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено або потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя С.В. Степанова