П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.01.2019 Справа №607/1860/19

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ромазан В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, 15.10.1966 р. н.,

громадянки України, жительки м. Тернопіль,

вул. Карпенка, 22/118, не працюючої, інваліда ІІІ групи

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

16.01.2019 року о 17 год. 45 хв. громадянка ОСОБА_1, перебуваючи по місцю свого проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, вчинила домашнє насильство відносно свого чоловіка, які проживають у вищевказаному будинку, під час якого чинила на нього психологічний тиск.

Правопорушниця ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення визнала частково.

Крім власного визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення ГП № 150459 від 23.01.2019 року, довідкою про результати звернення ОСОБА_1 від 23.01.2019 року, поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 21.01.2019 року.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого, і тому її слід притягнути до адміністративної відповідальності.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу винної, часткове визнання вини, а також те, що вчинене нею порушення було незначним і приходить до переконання, що ОСОБА_1 слід звільнитивід адміністративної відповідальності, у звязку із малозначністю вчиненого правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 22, 40-1, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та звільнити її від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадженням закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяОСОБА_4