Житомирський апеляційний суд
Справа №274/5320/18 Головуючий у 1-й інст. Корбут В. В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Жизнєвський Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Жизнєвський Ю.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 - адвоката Боголюба А.В. на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17 грудня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Зазначеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн. із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Згідно постанови суду, 22.09.2018р. о 22:10 на 231 км автодороги Виступовичі - Житомир - Могилів-Подільський, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови, від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або в найближчому закладі охорони здоров'я відмовився у присутності двох свідків.

На прийняте рішення до апеляційного суду від представника ОСОБА_1 - адвоката Боголюба А.В. надійшла апеляційна скарга, в якій він просить скасувати вказану постанову суду першої інстанції, а справу відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вважає, що постанова прийнята із порушенням норм права, а висновки суду, викладені в постанові не відповідають дійсності.

Зазначає, що в постанові суд мотивує своє рішення цитатами розмови свідка ОСОБА_3 та ОСОБА_1 хоча суд розглядав справу відносно ОСОБА_1, а в подальшому суд робить наступний висновок: «З вказаного випливає, що ОСОБА_1 керував автомобілем».

Вказує, що ОСОБА_1 неодноразово в суді стверджував, що транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння не керував. А відмовився від проходження освідування на стан алкогольного сп'яніння із тих підстав, що був в такому стані, але вживав алкоголь в автомобілі зі своєю знайомою після того як переконався, що авто забере його товариш, таким чином і навіть не мав наміру рухатися на автомобілі в стані сп'яніння.

Зазначене підтвердив допитаний в якості свідка ОСОБА_3, який надав суду свідчення, що дійсно 22.09.2018 року перед тим як вживати алкогольні напої ОСОБА_1 зателефонував йому та запитав чи ОСОБА_9 зможе забрати його транспортний засіб, на що свідок погодився. Також вищезазначене в суді підтвердила свідок ОСОБА_5, яка теж заперечила факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Від представника особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 - адвоката Боголюба А.В. надійшла заява про розгляд апеляційної скарги за відсутності останнього та ОСОБА_1

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний не тільки з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, відповідно до ст.33 ч.2 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан.

При розгляді адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1, суд першої інстанції дав вірну оцінку доказам у справі, встановив обставини, передбачені ст.280 КУпАП та кваліфікував його дії за ч.1 ст.130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення за вчинене правопорушення, суд визначив його межах, встановлених санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, при цьому належним чином врахував обставини справи та особу ОСОБА_1

Судом першої інстанції враховано фактичні дані, які містяться: в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №437040 від 22.09.2018 року, згідно якого 22.09.2018 року о 22:10 на 231 км автодороги Виступовичі - Житомир - Могилів-Подільський, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови, від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або в найближчому закладі охорони здоров'я відмовився у присутності двох свідків (а.с.4).

Крім того, з пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вбачається, що 22.09.2018 року близько 22:15 на 231 км. автодороги Виступовичі - Житомир - Могилів-Подільський останніх було запрошено працівниками поліції в якості свідків, щоб в їх присутності запропонувати водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, на що водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або в найближчому закладу охорони здоров'я категорично відмовився (а.с.7-8).

Згідно рапорту інспектора роти №4 батальйону УПП в Житомирській області ДПП лейтенанта поліції Приходька О.Ю. на ім'я начальника УПП в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, 22.09.2018 року о 22:10, у складі екіпажу ГРАНІТ 206 під час патрулювання на 231 км. автодороги Виступовичі - Житомир - Могилів-Подільський останнім було помічено автомобіль ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_1, який в темну пору доби рухався без увімкненого ближнього світла. Зупинивши вказаний автомобіль, під час спілкування з водієм ОСОБА_1 в останнього були виявлені ознаки алкогольного сп'яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови, від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або в найближчому закладі охорони здоров'я відмовився у присутності двох свідків. В присутності свідків відмовився ставити підпис в протоколі про адміністративне правопорушення, надавати будь-які письмові пояснення, отримувати тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом (а.с.9).

А також, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується відеозаписом з нагрудної камери інспектора поліції, згідно якого ОСОБА_1 неодноразово зазначає, що керував автомобілем (диск а.с.10).

Що стосується доводів апелянта про те, що допитані в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 спростовують факт керування ОСОБА_1 вищевказаним транспортним засобом, то апеляційний суд вважає такі доводи безпідставними, оскільки зазначені свідки є добре знайомими правопорушнику та є зацікавленими особами, що викликає сумнів в їх неупередженості, крім того вказані свідки в суді першої інстанції давали пояснення які протирічать фактичним обставинам вчиненого правопорушення, про що судом першої інстанції в своїй постанові було зазначено, та надано їм відповідну оцінку.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи апелянта про те, що в тексті постанови суду першої інстанції має місце неточність в частині анкетних даних правопорушника, а саме по батькові не ОСОБА_1, а ОСОБА_1, що має наслідком невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, то апеляційний суд вважає таку неточність опискою, яка не впливає на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, крім того в резолютивній частині постанови суду зазначені вірні анкетні данні правопорушника.

Отже апеляційні доводи представника особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 - адвоката Боголюба А.В. про невідповідність постанови суду першої інстанції фактичним обставинам справи є безпідставними.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17 грудня 2018 року законною та обґрунтованою, порушень норм матеріального чи процесуального права судом не встановлено, підстав для її скасування не вбачається.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 - адвоката Боголюба А.В. залишити без задоволення, а постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17 грудня 2018 року відносно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: