Номер провадження: 33/813/116/19
Головуючий у першій інстанції Середа І. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,

секретаря - Чепрас А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2018 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.173-2 КУпАП ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

встановив:

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 11.12.2018 року провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

З постанови районного суду вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР №324204 від 10 жовтня 2018 року, ОСОБА_3 05 жовтня 2018 року о 03.00 годині, знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1, в ході конфлікту нецензурно ображав та вдарив свою дружину ОСОБА_2, чим вчинив домашнє насильство. ОСОБА_3 свою вину у скоєнні правопорушення не визнав та пояснив, що 05 жовтня 2018 року у нього з дружиною стався конфлікт, який і був спровокований нею. Однак, він дружину не ображав та не застосовував до неї фізичну силу. ОСОБА_2 підтвердила свої пояснення, викладені в письмовій формі та зазначила, що чоловік вночі знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, в присутності дітей, вів себе неадекватно, кричав, ображав, застосовував фізичне насилля до неї. Так як вищезазначені дії зі сторони ОСОБА_3 на адресу ОСОБА_2 не підтверджені письмовими поясненнями та поясненнями, наданими в судовому засіданні, які спростовано поясненнями ОСОБА_3, суд дійшов висновку, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2ст.173-2 КУпАП. При цьому також не було надано доказів щодо повторного вчинення правопорушення, яке має бути підтверджено постановою суду, яка набрала законної сили.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила апеляційну скаргу задовольнити, постанову Суворовського районного суду від 11.12.2018 року скасувати та ухвалити нове рішення. Апеляційна скарга мотивована тим, що суд під час розгляду справи належно не з'ясував предмет судового розгляду, необ'єктивно і необґрунтовано виніс постанову, взявши до уваги лише пояснення ОСОБА_3, не прийнявши пояснення скаржника. Факт домашнього насилля зі сторони чоловіка можуть підтвердити лише спільні діти, які були свідками сварок, у зв'язку з чим ОСОБА_2 просила викликати дітей до суду, проте суд відхилив вказане клопотання. Інші докази на підтвердження пояснень відсутні. Апелянт також зазначила, що оскаржувана постанова надає в майбутньому ОСОБА_3 можливість продовжувати вчиняти домашнє насильство по відношенню до неї.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Приписами ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення насильства в сім'ї, яке, у відповідності з даною статтею, проявляється в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

За умовами ч.2 ст.173-2 КУпАП відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Доказами у справі про вчинення насильства в сім'ї є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такими даними, згідно зі ст. 251 КУпАП, можуть бути: протокол про адміністративне правопорушення; пояснення особи, яка вчинила насильство в сім'ї; пояснення жертви насильства в сім'ї; пояснення свідків; висновок експерта; речові докази; показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху; протоколи про вилучення речей і документів, а також інші документи.

Будь-які докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 вчинив умисні діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю ОСОБА_2, матеріали адміністративної справи не містять. Не надано таких доказів і на стадії апеляційного перегляду.

Враховуючи вищевикладене, наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП в діях ОСОБА_3 не доведено, а наявність конфліктних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Суд першої інстанції встановивши фактичні обставини справи під час розгляду справи і надавши їм правову оцінку, вірно прийшов до висновку про те, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП, належним чином вмотивувавши прийняте рішення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Є.С. Сєвєрова