Справа № 206/3543/19
Провадження № 3/206/1258/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.

за участю: секретаря судового засідання Бубісь А.В.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працюючого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

особи стосовно якої складено протокол

про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ,

захисника-адвоката Проценко В.М.

ВСТАНОВИВ:

15.06.2019 року о 00:55 год. водій ОСОБА_1 в м. Дніпро, по вул. Романовського, буд.78, керував скутером Suzuki Sepia НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Drager, результат 0,29%, чим порушив вимоги п.29 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав та показав, що того дня о 23:00 год. він під`їхав до магазину для того, щоб передати другу мопед в руки, оскільки другу треба було їхати на риболовлю. Він приїхав з с. Іларіонове та до того як під`їхав до магазину АТБ та був за кермом, алкоголю не вживав. До 24:00 год. він чекав, поки приїде товариш. Сидів в парку з другом та вони пили пиво, поки чекали ще одного товариша. Навколо парку їздила поліція, вони ганялися за мопедистом. Потім поліцейські підійшли до його мопеду та почали навколо нього ходити, оскільки в мопеді були всі його документи, він підійшов до нього та поліцейські попросили надати документи на мопед. На їх вимогу, він надав документи. Після чого, йому було запропоновано дихнути в Драгер. Поки чекав товариша, він не планував сідати за кермо та не керував мопедом в стані сп`яніння.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 суду показала, що того дня вона перебувала біля магазину АТБ, близько 01:00 год. до неї підійшли працівники поліції та попросили бути свідком на що вона погодилася. Вона підписала пояснення, оскільки довіряла працівникам поліції. Познайомилася з правопорушником тільки тоді, коли трапилася дана ситуація. Вона не бачила, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Їм було сказано в кінці, яке саме правопорушення трапилося. Пояснення писав поліцейський, вона підписала, він сказав, що треба записати. ОСОБА_3 під диктовку працівника поліції «з моїх слів написано вірно мною прочитано», він сказав, що так потрібно написати.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 суду показала, що працівники поліції попросили написати її, що особа була в стані сп`яніння. Вона не бачила чи керував транспортним засобом ОСОБА_1 Коли вони заходили до магазину АТБ, нікого не було. В її присутності ОСОБА_1 ОСОБА_5 в Драгер, але факт керування транспортним засобом, вона не бачила. Вона підписала пояснення ті, що сказав поліцейський, але вони записані вірно.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлено єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення, серії ОБ №203832 від 15 червня 2019 року, відповідно до положень ч.1 ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить обов`язкові дані, передбачені вказаною статтею та є основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу порушника.

За встановлених фактичних обставин справи, судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 порушуючи вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення, що передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду адміністративного матеріалу, а саме: даних, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №203832 від 15 червня 2019 року; рапорті від 15.06.2019, складеного інспектором взводу №1 роти №3 батальйону №3 УПП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Прямухи А.Є., відповідно до якого 15.06.2019 о 00 год. 55 хв. водій ОСОБА_1 знаходячись за адресою в м. Дніпро вул. Романовського, 78, рухався на скутері Suzuki Sepia, номерний знак НОМЕР_2 по тротуару з порушенням ПДР.

Крім того, з метою повного та об`єктивного встановлення обставин справи, судом було зроблено запит до Департаменту патрульної поліції УПП в Дніпропетровській області про надання відеофіксації правопорушення, яке здійснювалося інспектором взводу №1 роти №3 батальйону №3 УПП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Прямухою А.Є.

З дослідженого судом відеозапису події, що мала місце 15.06.2019р., що міститься на DVD-диску для лазерних систем зчитування в матеріалах справи, з 00:57:07 відеозапису вбачається як ОСОБА_1 пояснив співробітнику поліції, що «він випив пляшку пива, після чого дружина відправила його до магазину, він сів за кермо та поїхав».

Відповідно до п. 2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Порушення цих вимог, та керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння містить склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Зазначені докази є належними і допустимими, та на їх основі у визначеному законом порядку в повній мірі встановлено наявність адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та винність ОСОБА_1 у його вчиненні.

Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі доказів, судом не встановлено.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість водія поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, відеоматеріалами, даними алкотесту драгер № 6820, результат 0,29 проміле та іншими матеріалами справи в їх сукупності. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 та доводів сторони захисту, щодо того, що останній не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та розцінює його пояснення, як спробу уникнути відповідальності за вчинене ним правопорушення, оскільки вказане спростовується відеозаписом, а саме поясненнями ОСОБА_1 , які були надані останнім співробітникам поліції (00:57:07 год).

Разом з тим суд, зазначає, що покази свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в частині того, що вони не бачили, що ОСОБА_1 керував скутером, суд не приймає їх до уваги з тих підстав, що вказані свідки, засвідчили правильність проведення процедури освідування співробітниками поліції на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , а не керування останнім транспортним засобом.

За таких обставин, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведеною повністю.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, його підвищену суспільну небезпеку, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан. Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не вбачає.

При призначенні виду адміністративного стягнення ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, суд, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини в скоєнні правопорушення, відсутність пом`якшуючих відповідальність обставин та відношення до скоєного, вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами, строком на один рік.

В порядку ч.5 ст.283 КУпАП суд вирішує питання про стягнення судового збору з особи, на яку накладається адміністративне стягнення.

Крім того, згідно ст. 40-1 КпАП України, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку його накладено у розмірі визначеному ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року (зі змінами і доповненнями).

Керуючись ст.ст. 33, 130, 251, 252, 283-285 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200,00 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В.Поштаренко