Провадження № 3/161/48/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2019 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., за участі захисника - адвоката Полячука С.І. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Луцьку Волинської області, громадянина України, освіта вища, одружений, має двох неповнолітніх дітей, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, директор ПП «ПІК», проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

07.11.2018 року о 03.36 в м. Луцьку по вул. Набережній, 56, ОСОБА_2 керував автомобілем BMW X5 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння, у встановленому законом порядку, ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, суду пояснив, що 07.11.2018 року близько 03.30 він керував автомобілем BMW X5 д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Набережній в м. Луцьку та був зупинений співробітниками патрульної поліції за порушення ПДР України, а саме за те, що при здійсненні повороту не увімкнув відповідний світловий покажчик. Працівник поліції повідомили йому, що на його думку, він знаходиться у стані алкогольного сп'яніння і запропонували пройти тест за допомогою приладу «Драгер». Від проходження тесту він відмовився, оскільки був тверезий, крім того, працівники поліції по відношенню до нього вели себе безтактно та некоректно, безпідставно вилучили у нього посвідчення водія.

Суд вважає, що незважаючи на невизнання ОСОБА_2 вини у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, його вина повністю підтверджуються сукупністю досліджених судом доказів.

Так, допитаний в судовому засіданні у якості свідка поліцейський роти № 3 БУПП у Волинській області рядовий поліції ОСОБА_3 суду пояснив, що він, перебуваючи в режимі патрулювання в складі екіпажу поліції «Цунамі 102», 07.11.2018 року виявив автомобіль BMW X5 д.н.з. НОМЕР_2, водій якого порушив вимоги знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах», у зв'язку з чим був зупиненим. При спілкуванні з водієм вказаного транспортного засобу - ОСОБА_2, було виявлено, що останній перебуває з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітке мовлення, почервоніння обличчя. За таких обставин, ОСОБА_2 було запропоновано пройти тест на визначення стану алкогольного сп'яніння за допомогою пристрою «Drager Alcotest», на що останній відмовився. Надалі, ОСОБА_2 було запропоновано прослідувати до медичного закладу з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння, на що останній також відмовився. Зазначив, що свідками вчинення ОСОБА_2 порушення вимог п. 2.5 ПДР України були водій та пасажир іншого (зупиненого) транспортного засобу.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він 07.11.2018 року їхав на своєму автомобілі разом з сином ОСОБА_5 та був зупинений працівниками патрульної поліції. Йому було повідомлено, що є підозра на те, що водій автомобіля BMW (ОСОБА_2.) перебуває в стані алкогольного сп'яніння, а тому необхідно залучити їх з сином у якості свідків. Надалі, у його присутності ОСОБА_2 на пропозицію патрульного поліції пройти тест на визначення стану алкогольного сп'яніння відмовився, не пояснюючи причину такої відмови.

Допитаний судом свідок ОСОБА_5 надав пояснення аналогічні по суті поясненням свідка ОСОБА_4, а також підтвердив той факт, що ОСОБА_2 у його присутності, на вимогу інспектора поліції, відмовився від проходження тесту на стан алкогольного сп'яніння в установленому порядку.

протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 191237 від 07.11.2018 року, складеним поліцейським роти № 3 БУПП у Волинській області рядовим поліції ОСОБА_3 відносно ОСОБА_2 (а.с. 1);

довідкою УПП у Волинській області ДПП від 07.11.2018 року, у якій вказано, що ОСОБА_2 за місцем свого проживання отримував посвідчення водія ВНА № 089296 від 01.03.2001 року та не являється позбавленим права керування транспортними засобами (а.с. 2);

розпискою ОСОБА_6, у якій останній зобов'язався не допускати ОСОБА_2 до керування транспортним засобом до моменту доставлення його за місцем його проживання (а.с. 5);

відеозаписами з нагрудного відеореєстратора інспектора поліції ОСОБА_3,, які містять відображення подій, що мали місце 07.11.2018 року з моменту зупинення транспортного засобу BMW X5 д.н.з. НОМЕР_2 та до складення вищевказаних матеріалів справи відносно ОСОБА_2 (а.с. 6). З відеозапису вбачається, що працівник поліції повідомив ОСОБА_2 про причини зупинки, зазначив, що він вбачає підстави для проходження останнім огляду на стан алкогольного сп»яніння, оскільки він має явні ознаки алкогольного сп»яніння та назвав їх (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя). Інспектор поліції неодноразово пропонував ОСОБА_2 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп'яніння, як за допомогою алкотестеру «Драгер», так і прослідувати з цією метою на автомобілі патрульної поліції до Волинського обласного наркологічного диспансеру. Проте, ОСОБА_2 від проходження освідування на стан алкогольного сп'яніння відмовлявся, висував поліцейським різного роду умови за яких він погодиться пройти огляд на стан сп'яніння.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність за цією нормою законодавства наступає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд в закладі охорони здоров'я для визначення стану сп'яніння.

Відповідно до п.п. 2-4 Інструкції огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп'яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже поліцейський вправі пред'явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

В даному випадку, підстави вважати, що ОСОБА_2. перебуває у стані алкогольного сп'яніння, у інспектора поліції були в наявності. Так, інспектором поліції було встановлено, що у ОСОБА_2 спостерігається нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_2 вірно кваліфіковані посадовою особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши та проаналізувавши наявні у справі докази, суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення знайшла своє повне підтвердження, об'єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, як надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, так і пояснення свідків, у суду не має.

Доказів протиправності дій співробітників поліції ОСОБА_2 суду надано не було.

Заперечення ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд розцінює як обраний ним спосіб захисту, який має на меті уникнути відповідальності за вчинені ним правопорушення.

Наданий ОСОБА_2 консультативний висновок № 301 від 07.11.2018 року, складений Волинським обласним наркологічним диспансером, який на думку ОСОБА_2, підтверджує відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, суд до уваги не приймає.

Так. дійсно з вказаного висновку вбачається, що в результаті дослідження ОСОБА_2 було встановлено, що він є тверезим. Проте, протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_2 складено не за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, а за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, що є самостійним складом правопорушення, визначеного диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, з вказаного висновку вбачається, що він складений 07.11.2018 року об 11.50, тобто більше ніж через вісім годин після зупинки ОСОБА_2 працівниками поліції.

Суд також не приймає до уваги пояснення свідка ОСОБА_6, оскільки як було встановлено в судовому засіданні з його пояснень на місце події він прибув вже під час ознайомлення ОСОБА_2 з протоколом про адміністративне правопорушення.ж

Санкція вищевказаної норми законодавства передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою ОСОБА_2 притягується до адміністративної відповідальності (як водій), тягне за собою виключно накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

При визначенні виду та розміру стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до категорії порушень підвищеної суспільної небезпечності у сфері безпеки дорожнього руху, особу порушника.

Обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_2 судом не вбачаються.

Враховуючи всі обставини справи, суд приходить до висновку, що на ОСОБА_2 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строк 1 рік.

Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від скоєння нових адміністративних правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з ОСОБА_2 слід також стягнути судовий збір у сумі 384 грн. 20 коп.

На підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП, керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп., за наступними реквізитами: банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 899998, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, рахунок отримувача: 6001.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська