АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Суддя в апеляційній інстанції - Дмитренко М. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2019 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Дмитренко М.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 з доповненнями на постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 06.12.2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,

пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Звільнено ОСОБА_3 від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», -

в с т а н о в и в :

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 16.09.2018 р. о 19 год. 20 хв. в м. Черкаси, по вул. Г. Батицького, 13, керував мопедом «Карпати», в стані алкогольного сп?яніння. Огляд на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога в КЗ «Черкаський обласний наркологічний диспансер», за адресою м.Черкаси, прос. Хіміків, 62, висновок №1128, чим порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначив, що від проходження огляду на стан сп'яніння він не відмовлявся, на момент звернення до нього працівників поліції він дійсно перебував у стані легкого алкогольного сп'яніння, але він не керував транспортним засобом, оскільки його транспортний засіб був у непрацюючому стані і він вів його в руках, а тому, на його думку, у даному випадку відсутня об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Окрім того, зазначив, що в порушення вимог ч.1 ст.268 КУпАП справа була розглянута без його участі, повістку про виклик до суду він не отримував та не був повідомлений належним чином про час та дату розгляду справи, а тому не міг надати докази та пояснення по справі.

В доповненнях до апеляційної скарги, які були подані ОСОБА_3, до апеляційного суду 09.01.2019 р. за Вх.№217/19-Вх., він зазначив, що працівники поліції не провели його обстеження на стан алкогольного сп'яніння безпосередньо на місці за допомогою спеціального пристрою, який повинен був у них бути при здійсненні службових обов'язків, цим самим порушивши службову інструкцію, якою передбачена процедура обстеження водія на стан алкогольного сп'яніння, та вдалися до зібрання доказів його вини у не процесуальний спосіб, а тому, на його думку, дії працівників поліції, що пов'язані з примусовою доставкою його, як інваліда 2 групи до наркотичного закладу є незаконними, а здобутий доказ - висновок №1128 від 16.09.2018 р. з діагнозом: алкогольне сп'яніння, є недопустимим доказом. Наголосив, що в постанові суду не зазначено відповідного медичного критерію про перебування його - ОСОБА_3 у стані алкогольного сп'яніння, за яким настає адміністративна відповідальність у разі керування транспортним засобом та не вказано пункту ПДР України, який був порушений у даному конкретному випадку.

За клопотанням ОСОБА_3 та для об'єктивного розгляду і встановлення істини у вказаному адміністративному провадженні, було проведено судове слідство, в судове засідання на 24.01.2019 р. були викликані для дачі пояснень інспектор роти №4 батальйону УПП в Черкаській області Кононенко Ю.О., який склав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3, свідок ОСОБА_5 та витребуваний з поліції диск з відеозаписом з відеореєстратора патрульного автомобіля та нагрудних відеореєстраторів патрульних поліцейських на якому зафіксована пригода від 16.09.2018 р. за участю ОСОБА_3

Допитаний в судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_3 пояснив, що на момент затримання його поліцейськими він не здійснював поїздку на мопеді стояв на узбіччі дороги в районі пішохідного переходу і хотів перекотити мопед на протилежну сторону та поставити його в гараж, так як він був технічно несправний, наголосив що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Також зауважив, що суд першої інстанції допустив неповноту розгляду справи, оскільки не вислухав його пояснення та доводи, так як справу розглянув без його участі, чим порушив його право на захист.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що він на момент зупинення ОСОБА_3 працівниками поліції перебував поряд з ним, та зауважив, що ОСОБА_3 не керував мопедом, він на ньому не їхав, а вів його в руках, так як мопед був у несправному стані, і він хотів його поставити в гараж.

В судовому засіданні інспектор поліції Кононенко Ю.О. пояснив, що 16.09.2018 р. він разом з поліцейським Менших В.І. під час відпрацювання по лінії БДР в м.Черкаси по вул.Г.Батицького, 13 помітили водія який керував мопедом «Карпати» без державного номерного знаку і його було зупинено, а під час спілкування з водієм у нього були виявлені ознаки алкогольного сп'яніння, цим водієм був ОСОБА_3, який згідно висновку лікаря КЗ ЧОНД перебував у стані алкогольного сп'яніння, та в подальшому було винесено постанову за ч.4.6 ст.121 КУпАП та складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні був переглянутий СD-диск з відеозаписом з відеореєстратора патрульного автомобіля та нагрудних відеореєстраторів патрульних поліцейських на якому зафіксована пригода від 16.09.2018 р. за участю ОСОБА_3

За висновками перегляду вказаного СD-диску встановлено, що 16.09.2018 р. ОСОБА_3 під час затримання працівниками поліції дійсно сидів на мопеді, однак він не керував мопедом та не рухався на ньому по проїжджій частині дороги, тобто факт керування мопедом ОСОБА_3 не встановлено.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав подану ним апеляційну скаргу з доповненнями та просив її задовольнити, свідка ОСОБА_5 та інспектора поліції Кононенка Ю.О., вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що вимоги викладені в апеляційній скарзі, підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до змісту ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст.ст.251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Під час розгляду справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247 і 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Однак, суд першої інстанції зазначених вимог закону не дотримався.

З оскаржуваної постанови видно, що суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, але з цим висновком погодитись неможливо, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи.

В обґрунтування доведеності вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, суд посилається на протокол про адміністративне правопорушення серії БД №420077 від 16.09.2018 р., висновок КЗ «Черкаський обласний наркологічний диспансер» №1128 від 16.09.2018 р., згідно якого ОСОБА_3 встановлено діагноз - алкогольне сп'яніння.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП буде мати місце при наявності об'єктивної сторони, що передбачає необхідність обов'язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення, зокрема, керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, а суб'єктивної, наявність прямого умислу.

Разом з цим, досліджені фактичні обставини, на які послався суд, як на докази вини ОСОБА_3 у вчиненні цього правопорушення, спростовують його висновки про доведеність вини останнього у його вчиненні й, відповідно, наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ст.278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з'ясовує обставини справи.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_3, у ньому не зазначено жодної з ознак алкогольного сп'яніння, передбачених п.4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1413/27858 від 11.11.2015 р., яку виявив працівник поліції, при затриманні ОСОБА_3, а отже, при винесенні постанови, згідно вимог ст.283 КУпАП, зазначений протокол не може бути прийнятий судом як допустимий доказ на підтвердження вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення (а.с.1).

Слушними є доводи апелянта щодо порушення судом його права на захист, оскільки суд розглянув справу без його участі. Так, відповідно до положень ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Окрім того, у відповідності до розяснень Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (Із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду № 18 від 19.12.2008 року), в пункті 24 зазначено, що необхідно «звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, та їх законних представників і захисників. Суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КУпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи це можливо лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і якщо від неї не надійшло клопотання про його відкладення».

Вимоги закону в цій частині судом першої інстанції не виконані.

Вважаю, що суд першої інстанції поверхово розглянув справу, зокрема не викликав в судове засідання, працівника поліції, який склав відносно ОСОБА_3 протокол про адміністративне правопорушення, не дослідив в судовому засіданні диск із відеозаписом з відеореєстратора патрульного автомобіля та нагрудних відеореєстраторів патрульних поліцейських щодо події від 16.09.2018 р. за участю ОСОБА_3, з якого вбачається що ОСОБА_3 не керував транспортним засобом - мопедом, а він лише сидів на ньому, перегляд вказаного диску в суді апеляційної інстанції спростовує пояснення інспектора поліції Кононенко Ю.О. щодо керування ОСОБА_3 транспортним засобом.

Будь-які інші докази, які б з достовірністю підтверджували вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, суду не надані.

Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Виходячи з викладеного та з огляду на диспозицію ст.130 КУпАП, ОСОБА_3 в досліджуваній ситуації, не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки не доведено поза розумним сумнівом його вина в тому, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, а отже в його діях відсутній склад цього адміністративного правопорушення.

Отже, розглядаючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції допустив однобічність та неповноту судового розгляду, а викладені в постанові висновки про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення належить закрити з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 з доповненнями - задовольнити.

Постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 06 грудня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_3

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_3, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М. І. Дмитренко