ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/733/18 Номер провадження 33/814/29/19Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г.В. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Герасименко В.М., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 27 березня 2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою - АДРЕСА_1;

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування всіма видмами транспортних засобів строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352,4 грн. Згідно з постановою, ОСОБА_2 визнаний винуватим в тому, що 28.01.2018 р. о 21 год. 05 хв. в м. Полтава, вул. Героїв АТО, 92, він, будучи учасником ДТП на т/з «Renault Kangoo» д.н.з. НОМЕР_1 мав ознаки алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків - ОСОБА_3, ОСОБА_4

Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_2

В апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати, а провадження по справі відносно нього закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вказує на порушення при складанні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім цього вказує, що він відмовився залишати місце ДТП та власний автомобіль, оскільки у одного із свідків були ключі від його автомобіля та вільний доступ до його речей, які перебували в салоні автомобіля. При цьому, працівниками поліції йому було відмовлено в проходженні медичного огляду в найближчому спеціалізованому медичному закладі.

Зазначає, що розглядаючи справу, суд значно відступив від принципів повноти та об'єктивності судового розгляду та порушив вимоги п. 24 постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2, дослідивши наявні у справі докази, давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, повинен з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суддею першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП досліджені обставини справи в їх сукупності та встановлено факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у присутності двох свідків, який підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 132337, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського з яких вбачається, що ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, як на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Драгер», так і в медичному закладі.

Твердження ОСОБА_2 щодо упередженості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, оскільки хоча вони і були пасажирами автомобіля з яким сталася дорожньо-транспортна пригода, однак їх свідчення стосувалися виключно відмови ОСОБА_2 у проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, а не обставин ДТП.

Допитана інспектор роти № 2 УПП в Полтавській області - ОСОБА_5 підтвердила факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у присутності двох свідків.

Доводи апелянта щодо порушення проведення огляду на стан сп'яніння є безпідставними, оскільки відповідно до Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 року № 1452/735, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 12 розділу ІІ вказаної Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, а саме, наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп'яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Таким чином, вимога інспектора поліції щодо проведення огляду ОСОБА_2 на стан сп'яніння на місці зупинки, з огляду на зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки сп'яніння, відповідає порядку закріпленому в зазначеній вище Інструкції та не суперечить нормам ст.266 КУпАП.

Наведені докази в їх сукупності доводять факт відмови ОСОБА_2 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, що відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП тягне за собою адміністративну відповідальність.

З огляду на зазначене вище, рішення суду першої інстанції є законним та обгрунтованим, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 27 березня 2018 року про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко