Справа № 234/4419/19
Провадження № 3/234/1170/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року Суддя Краматорського міського суду Донецької області Лутай А.М.,

розглянувши справe про адміністративне правопорушення, яка надійшла із Головного управління Держпраці у Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1, який є фізичною особою-підприємцем, до адміністративної відповідальності не притягувався, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (Леніна)АДРЕСА_1,

за ст.41 ч.1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення з питань дотримання законодавства про працю, в частині оплати праці, за таких обставин.

Встановлено, що тарифна сітка ФОП ОСОБА_1 не сформована з рахуванням міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів ставок (посадових окладів). Система оплати праці ФОП ОСОБА_1 не враховує складність виконуваних робіт і кваліфікації працівників. Тарифна система оплати праці не включає: тарифні сітки, тарифні ставки, схеми посадових окладів і професійні стандарти (кваліфікаційні характеристики). Тарифна система оплати праці не використовується при розподілі робіт залежно від їх складності, а працівників - залежно від кваліфікації та за розрядами тарифної сітки. Тарифна система праці не використовується для формування та диференціації розмірів заробітної плати. Тарифна сітка (схема посадових окладів) не формується на основі тарифної ставки робітника першого розряду та міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів).

Так, відповідно до Штатного розпису, який вводиться в дію з 01.01.2018р, 01.06.2018р, 01.10.2018р, 01.12.2018р працівникам за посадою ветлікар (окрім ОСОБА_2І.), бухгалтер, завідуючий дільниці ветмедицини, продавець-консультант, молодший ветлікар, менеджер встановлено однаковий місячний посадовий оклад та отримують рівну заробітну плату. Викладене свідчить про те, що ФОП ОСОБА_1 порушено ч.4 ст.96 КЗпП, ч.4 ст.6 ЗУ №108.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про оплату праці", ст.ст.73 ч.4, 107 КЗпП норми оплати праці за роботу у святкові, неробочі дні є мінімальними державними гарантіями; робота у святкові і неробочі дні компенсується; робота у святковий і неробочий день оплачується у подвійному розмірі: працівникам, праця яких оплачується за годинними або денними ставками, - у розмірі подвійної годинної або денної ставки; працівникам, які одержують місячний оклад, - у розмірі одинарної годинної або денної ставки зверх окладу, якщо робота у святковий і неробочий день провадилася у межах місячної норми робочого часу, і в розмірі подвійної годинної або денної ставки зверх окладу, якщо робота провадилася понад місячну норму.

Оплата у зазначеному розмірі провадиться за години, фактично відпрацьовані у святковий і неробочий день. Статтею 73 КЗпП встановлено такі святкові дні: 1 січня - Новий рік; 7 січня і 25 грудня - Різдво Христове; 8 березня - Міжнародний жіночий день; 1 і 2 травня - ОСОБА_3 міжнародної солідарності трудящих 1 і 2 травня - ОСОБА_3 міжнародної солідарності трудящих (з 02.12.2017р 1 травня - ОСОБА_3 праці); 9 травня - ОСОБА_3 перемоги над нацизмом у Другій світовій війні (ОСОБА_3 перемоги); 28 червня - ОСОБА_3 України; 24 серпня - ОСОБА_3 незалежності України; 14 жовтня - ОСОБА_3 захисника України. Робота також не провадиться в дні релігійних свят: 7 січня і 25 грудня - Різдво Христове; один день (неділя) - Пасха (Великдень) - 16 квітня 2017, 8 квітня 2018; один день (неділя) - Трійця (4 червня 2017, 27 травня 2018).

Відповідно до табелів обліку робочого часу ФОП ОСОБА_1 за період 2017р-2018р наступні працівники працювали у святкові дні та дні релігійних свят:

1 січня 2017р - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7;

7 січня 2017р - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7;

8 березня 2017р - ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7;

16 квітня 2017р - ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7;

1 травня 2017р - ОСОБА_8 Н.0., ОСОБА_6, ОСОБА_7;

2 травня 2017р - ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7;

9 травня 2017р - ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_7;

4 червня 2017р - ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_8;

28 червня 2017 - ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_8;

24 серпня 2017р - ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_6;

14 жовтня 2017р - ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_6;

25 грудня 2017р - ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_16;

1 січня 2018р - ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_16;

7 січня 2018р - ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_16;

8 березня 2018р - ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_16;

8 квітня 2018р - ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_16;

1 травня 2018р - ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_16;

9 травня 2018р - ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_16;

27 травня 2018р - ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_16;

28 червня 2018р - ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_16;

24 серпня 2018р - ОСОБА_15С, ОСОБА_8, ОСОБА_6;

14 жовтня 2018р - ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7;

25 грудня 2018р - ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Вищевказаним працівникам відповідно до розрахунково-платіжних відомостей по заробітній платі за 2017р-2018р, робота у святковий і неробочий день ФОП ОСОБА_1 не оплачувалася в подвійному розмірі.

Нараховані суми по працівникам, зазначені у розрахункових відомостях по заробітній платі відповідають сумам, зазначеним у Звітах про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування ФОП ОСОБА_1 Викладене свідчить про те, що останнім не дотримано мінімальних гарантій в оплаті праці, а саме має місце порушення ч.4 ст.73 КЗпП, ч.ч.1, 2 ст.107 КЗпП України - робота у святкові, неробочі дні не оплачувалася у подвійному розмірі.

Індексація заробітної плати у 2017-2018 роках ФОП ОСОБА_1 не проводилась (по нижчезазначеним працівникам), що підтверджено Розрахунково-платіжними відомостями по заробітній платі, Табелями обліку використання робочого часу, Штатними розписами, Звітами про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів та є порушенням вимог ч. 6 ст.95 КЗпП України.

Відповідно до ч.2 ст.12 Закону України "Про оплату праці" норми і гарантії в оплаті праці, передбачені частиною першою цієї статті та Кодексом законів про працю України, є мінімальними державними гарантіями.

Розмір мінімальної заробітної плати визначається з урахуванням потреб працівників та їх сімей, вартісної величини достатнього для забезпечення нормального функціонування організму працездатної людини, збереження її здоров'я набору продуктів харчування, мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, а також загального рівня середньої заробітної плати, продуктивності праці та рівня зайнятості (ст.9 ЗУ "Про оплату праці").

Статтею 2 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" визначено, що на основі соціальних стандартів визначаються розміри основних соціальних гарантій: мінімальних розмірів заробітної плати та пенсії за віком, інших видів соціальних виплат і допомоги.

Мінімальні розміри ставок (окладів) заробітної плати, як мінімальні гарантії в оплаті праці, визначаються генеральною угодою (ст.11 ЗУ "Про оплату праці").

Водночас, ст.95 КЗпП України визначено, що мінімальна заробітна плата - це законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану працю, нижче якого не може провадитися оплата за виконану працівником місячну, а також погодинну норму праці (обсяг робіт). Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов'язковою на всій території України для підприємств, установ, організацій усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб. Заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р №1078, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Індекс споживчих цін у 2017 році становить:

Січень 2017 року - 101,1%; Лютий 2017 року - 101%;

Березень 2017 року - 101,8%; Квітень 2017 року - 100,9%;

Травень 2017 року - 101,3%; Червень 2017 року - 101,6%;

Липень 2017 року - 100,2%; Серпень 2017 року - 99,9 %;

Вересень 2017 року - 102 %; Жовтень 2017 року - 101,2 %;

Листопад 2017 року - 100, 9%; Грудень 2017 року - 101%.

Індекс споживчих цін у 2018 році становить:

Січень 2018 року - 101,5%; Лютий 2018 року - 100,9%;

Березень 2018 року - 101,1%; Квітень 2018 року - 100,8%;

Травень 2018 року - 100%; Червень 2018 року - 100%;

Липень 2018 року - 99,3%; Серпень 2018 року - 100%;

Вересень 2018 року - 101,9%; Жовтень 2018 року - 101,7%;

Листопад 2018 року 101,4%; Грудень 2018 року - 100,8%.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають газового характеру.

Таким чином, фіксована сума індексації виплачується до наступного підвищення тарифної ставки (окладу), при якому сума збільшення заробітної плати перевищить фіксовану суму індексації.

Згідно із ст.8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017р" від 21.12.2016р №1801-VIII, у 2017р мінімальна заробітна плата установлена у місячному розмірі: з 1 січня - 3200грн; у погодинному розмірі: з січня - 19,34грн.

Оскільки впродовж 2017 року підвищення тарифної ставки (окладу) по нижчезазначеним громадянам у відповідний період не було, підприємець зобов'язаний був виплачувати фіксовану суму індексації.

Відповідно до Розрахунково-платіжних відомостей по заробітній платі, Штатних рописів (діє з 01.01.2017р, діє з 01.03.2017р, діє з 01.04.2017р, діє з 01.05.2017р), Табелів обліку використання робочого часу, протягом січня-грудня 2017р місячні посадові тарифні ставки (оклади), нижчезазначених працівників ФОП ОСОБА_1 не змінювалися.

В порушення ч.6 ст.95 КЗпП України, ст.33 ЗУ «Про оплату праці», ст.2 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення», ФОП ОСОБА_1 не нараховував та не виплачував індексацію з червня по грудень 2017р наступним працівникам:

1) ОСОБА_13;

2) ОСОБА_14;

3) ОСОБА_15;

4) ОСОБА_10;

5) ОСОБА_11;

6) ОСОБА_12;

7) ОСОБА_8;

8) ОСОБА_6;

9) ОСОБА_7;

10) ОСОБА_16.

Згідно із ст.8 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2018р" від 07.12.2017р №2246-VIII, у 2018р мінімальна заробітна плата установлена у місячному розмірі: з 1 січня - 3723грн; у погодинному розмірі: з 1 січня - 22,41грн.

Оскільки впродовж 2018 року підвищення тарифної ставки (окладу) по нижчезазначеним громадянам у відповідний період не було, підприємець зобов'язаний був виплачувати фіксовану суму індексації.

Відповідно до Розрахунково-платіжних відомостей по заробітній платі, Штатних розписів (діє з 01.01.2018р, діє з 01.07.2018р, діє з 01.10.2018р, діє з 01.12.2018р), Табелів обліку використання робочого часу, протягом січня-грудня 2018р місячні посадові тарифні ставки (оклади) нижчезазначених працівників ФОП ОСОБА_1 не змінювалися.

В порушення ч.6 ст.95 КЗпП України, ст.33 ЗУ «Про оплату атаці», ст.2 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення», ФОП ОСОБА_1 не нараховував та не виплачував індексацію з листопада по грудень 2018 року наступним працівникам:

1) ОСОБА_13;

2) ОСОБА_14;

3) ОСОБА_15;

4) ОСОБА_10;

5) ОСОБА_11;

6) ОСОБА_2;

7) ОСОБА_8;

8) ОСОБА_6;

9) ОСОБА_7;

10) ОСОБА_17.

Таким чином, ФОП ОСОБА_1 порушив ч.6 ст.95 КЗпП, та ст.33 ЗУ №108.

В порушення ч.1 ст.116 КЗпП України ФОП ОСОБА_1 не здійснюються розрахунки з працівниками при звільненні в день звільнення.

Так, наприклад: ОСОБА_5 лікар ветеринарної медицини була звільнена 28.02.2017р за власним бажанням (розпорядження №1 від 28.02.2017р), однак відповідно до розрахунково-платіжної відомості №4 за лютий 2017 року виплата усіх належних кошів відбулася 07.03.2017р.

ОСОБА_16 молодший лікар ветеринарної медицини була звільнена 30.09.2018р за згодою сторін (розпорядження №3 від 29.09.2018р), однак відповідно до розрахунково-платіжної відомості №18 за вересень 2018 року виплата усіх належних коштів відбулася 05.10.2018р.

Викладене свідчить про те, що ФОП ОСОБА_1 у порушенні ч.1 ст.116 КЗпП України не здійснюються розрахунки з працівниками при звільненні в день звільнення.

У порушення ч.1 ст.83 КЗпП ФОП ОСОБА_1 при звільненні працівника не виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - інваліда з дитинства підгрупи А І групи. Так: ОСОБА_12 прийнята на посаду лікаря ветеринарної медицини 03.04.2017р (трудовий договір №10) Відповідно до розпорядження №2 від 28.02.2018р працівника звільнено 28.02.2018р за згодою сторін. До інспекційного відвідування надано графіки відпусток на 2017р, 2018р, у яких працівник ОСОБА_12 не значиться. Відповідно до Табелів обліку робочого часу працівник ОСОБА_12 у відпустках протягом 2017р-2018р не перебував.

Відповідно до наданого пояснення ФОП ОСОБА_1 на виконання вимоги про надання документів №ДЦ180/539/ПД від 21.01.2019р журнал надання відпусток відсутній, надано всі документи щодо оплати праці, інші документи відсутні. Згідно наданих заяв працівників, розпоряджень про надання відпустки працівнику ОСОБА_12 за період роботи 03.04.2017р-28.02.2018р відпустка не була використана.

Відповідно до розрахунково-платіжної відомості №4 за лютий 2018 року виплата коштів здійснена 07.03.2018р, що включає в себе заробітну плату за фактично відпрацьований час.

Викладене свідчить про те, що ФОП ОСОБА_1 у порушенні ч.1 ст.83 КЗпП при звільненні ОСОБА_12 не виплачена грошова компенсація за всі не використані нею дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - інваліда з дитинства підгрупи А І групи.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.41 ч.1 КУпАП.

ОСОБА_1 свою провину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.41 КУпАП визнає та погоджується з обставинами, викладеними у протоколі №ДЦ 180/539/АВ/ПТ від 22.01.2019р про адміністративне правопорушення, надавши суду пояснення, згідно до якого просить розглядати справу у його відсутність. Також, в поясненнях просить накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі, справедливому і достатньому для нього.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_18 надав суду пояснення, згідно до яких погоджується з письмовими поясненнями ОСОБА_1 та просить ухвалити законне рішення.

Частиною 1 ст.41 КУпАП передбачена відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Судом встановлена вина ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ст.41 ч.1 КУпАП, відповідно наданих до суду матеріалів справи, а саме, згідно:

- протоколу про адміністративне правопорушення №ДЦ 180/539/АВ/ПТ від 22.01.2019р;

- Акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю за №ДЦ 180/539/АВ від 22.01.2019р;

- копії постанови про накладення штрафу уповноваженими особами №ДЦ 180/539/АВ/П/ПТ/МГ-ФС від 11.03.2019р щодо накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу на підставі Акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю за №ДЦ 180/539/АВ від 22.01.2019р.

З урахуванням відомостей про особу, що притягується до адміністративної відповідальності, зокрема те, що ОСОБА_1 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.41 ч.1 КУпАП визнав цілком, на протязі року до адміністративної відповідальності не притягувався, а також обставини справи та склад вчиненого ним правопорушення, суд вважає за необхідне застосувати до останнього вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 850грн.

Також, у відповідності до ст.401 КУпАП суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 384,20грн.

Керуючись ст.ст.401, 41 ч.1, 268, 280 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.41 ч.1 КУпАП та підвергнути його адміністративному стягненню на користь держави у вигляді штрафу в розмірі 850грн (вісімсот пятдесят гривень, 00коп).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384,20грн (триста вісімдесят чотири гривні, 20коп).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 КУпАП (адміністративний арешт).

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Лутай А.М.