Провадження № 33/824/3373/2019 Доповідач у 2 інстанції Зіміна В.Б.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Зіміної В.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 липня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 липня 2019 року

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 03.06.2019 року о 14 год. 55 хв. в м. Києві на перехресті вул. І. Франка та бульвар Т. Шевченка керуючи транспортним засобом «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Форд» д.н.з НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , в результаті ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 ПДР України.

Не погоджуючись з рішення суду потерпілий ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій апелянт просить постанову суду першої інстанції в частині застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу скасувати та прийняти нову постанову, якою до ОСОБА_2 застосувати стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при накладенні стягнення не було враховано обставини, що обтяжують відповідальність, а саме те, що ОСОБА_2 протягом останнього року вже притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 124 КупАП, матеріальні збитки завдані потерпілому в результаті ДТП добровільно не відшкодував. Крім цього зазначає, що судом першої інстанції в судовому засіданні не було враховано його думки щодо обставин справи.

В судові засідання 30.08.2019 року та 10.09.2019 року, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 не з'явився, належним чином повідомлявся, причини неявки суду не повідомив.

В судове засідання 10.09.2019 року апелянт ОСОБА_1 не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності. У заяві також зазначив, що після його звернення з письмовою заявою до АТ «Укрзалізниця» 28.08.2019 року йому зателефонували із СК «Брокбізнес» та повідомили, що страховий агент при страхуванні автомобіля допустив помилку в д.н.з., а тому при перевірці за д.н.з. страховий поліс на авто відсутній, однак в номері кузова помилок не було, тому автомобіль вважається застрахованим. 05.09.2019 року він отримав страхове відшкодування від СК «Брокбізнес» за мінусом франшизи в розмірі 1000 грн., яка підлягає стягненню з винного в ДТП ОСОБА_2 .

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КпАП України при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При прийняті рішення щодо ОСОБА_2 судом першої інстанції було дотримано вказані вимоги закону.

Висновки судді, щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ст. 124 КУпАП , підтверджуються зібраними у справі доказами та вказані дані в апеляційній скарзі не оспорюються.

Суд апеляційної інстанції оцінивши вид адміністративного правопорушення, відсутність тяжких наслідків, визнання ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні правопорушення, приходить до висновку про законність рішення суду першої інстанції та правомірність застосування до правопорушника зазначеного виду адміністративного стягнення.

У відповідності до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи, обставини скоєного правопорушення, дані про особу правопорушника, який працює водієм і ця робота є джерелом його доходів, обставини, які пом`якшують його відповідальність, якими є: визнання ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні правопорушення та наявність у нього полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, вказаним правопорушенням не було завдано тілесних ушкоджень учасникам ДТП, тому підстав для зміни чи скасування цієї постанови суд не вбачає у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 липня 2019 року щодо ОСОБА_2 - залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.Б. Зіміна