КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/347/2019
Категорія: ч. 1 ст. 173-2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 січня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19 листопада 2018 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19 листопада 2018 року

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, із застосуванням до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352, 40 гривень.

Як встановлено постановою судді, ОСОБА_3 05.09.2018 року о 19-00 год. за адресою проживання, а саме: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_4 , а саме: висловлювався нецензурною лайкою в бік останньої, тим самим здійснив дії, передбачені ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 19 листопада 2018 року та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог поданої скарги, ОСОБА_3 вказує на те, що не погоджується з винесеною постановою, та вважає її незаконною, та такою, що повинна бути скасована з огляду на грубі порушення процесуального та матеріального права.

Зокрема, як зазначає апелянт, у мотивувальній частині постанови вказано, що він ніби то вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини, а саме - висловлювався нецензурною лайкою в її бік, що на його думку не відповідає дійсності та про що він повідомляв у судовому засіданні, і наполягав на тому, що завжди піклувався в першу чергу за дітей та спокій у родині, і навіть тоді, коли його доньці було один рік і десять місяців, і його дружина сказала, що вже втомилась від догляду за дитиною і хоче вийти з декретної відпустки, він підтримав дружину і до теперішнього часу займається донькою замість неї, при цьому забезпечує матеріально родину, так як працює директором ТОВ «Глобал Компонентс».

Також, як вказує апелянт, суд помилково послався на зібрані матеріали адміністративної справи та протокол про адміністративне правопорушення, які не містять жодного доказу та носять наклепницький характер з боку його дружини з метою дискредитації його, як батька дітей, та через надмірне захоплення релігією його дружини.

На думку апелянта, матеріали справи не містять жодних доказів його вини, не підтверджені свідченнями незацікавлених третіх осіб (свідків), хоча він перед розглядом справи 19.11.2018 подавав заяву до суду, яка міститься в матеріалах справи, про залучення свідків (сусідів, матері його дружини, висновків Голосіївського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської РДА в м. Києві) та неодноразово просив про це дільничного.

Звертає увагу апелянт і на те, що працівник поліції склав протокол на підставі лише слів дружини, при цьому даний працівник не надав пояснення суду, за яких обставин він складав цей протокол, чи був він свідком подій, які зазначені в протоколі, а також, як зазначає апелянт, до матеріалів адміністративної справи не було долучено жодних доказів, що підтверджують обставини справи, на яких ґрунтується протокол про адміністративне правопорушення.

Як вважає апелянт, судом першої інстанції було грубо порушено норми ст. 280 КУпАП та не було з`ясовано обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в тому числі: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на наведені в оскаржуваній постанові обставини вчиненого ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення не ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Зокрема, як передбачено ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вказаною нормою закону встановлена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Між тим, матеріали справи про адміністративне правопорушення, у тому протокол про адміністративне правопорушення серії ГП 053481 від 12 вересня 2018 року, який було складено щодо ОСОБА_1 , не містять в собі беззаперечних та об'єктивних даних, які б дозволили зробити висновок про вчинення останнім домашнього насильства психологічного характеру, крім посилання на те, що 05 вересня 2018 року о 19 год. він виражався на адресу своєї дружини ОСОБА_4 нецензурними словами, і що саме цими діями могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Як вбачається із заяви ОСОБА_4 про вчинення насильства в сім`ї від 06 вересня 2018 року, з яким остання звернулася до дільничного інспектора поліції Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві (Теремки ІІ), в ній потерпіла зазначає про те, що за ініціативи чоловіка, між ними постійно виникають сварки, свідком яких є їх діти, що відображається на їхньому психологічному стані та спричиняє їй та дітям душевні страждання. Чоловік постійно принижує її в присутності дітей, спекулює на їхніх почуттях, тощо. Поведінка її чоловіка, ОСОБА_1 , характеризується грубістю, емоційною лабільністю, психологічним тиском та моральним насильством.

При цьому в заяві не наводиться жодних конкретних фактів такого насильства та їх наслідків для психічного здоров`я потерпілої, а в протоколі дільничного офіцера поліції про прийняття заяви від ОСОБА_4 про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 07.09.2018 року зазначено лише про те, що 05.09.2018 року приблизно о 19 год. ОСОБА_3 , у квартирі за місцем їх проживання виражався на адресу дружини нецензурною лайкою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_5 фактів, викладених у заяві його дружині, а ні дільничний офіцер поліції, а суддя, який розглядав справи, не усунули очевидних суперечностей у відповідних документах шляхом детального опитування подружжя ОСОБА_6 , а при необхідності і свідків, зокрема сусідів та матері ОСОБА_4 , про що ОСОБА_7 клопотав перед суддею Голосіївського районного суду м. Києва, однак це клопотання залишилося без належного реагування.

Таким чином, в порушення вимог, передбачених ст.ст. 245, 280 КУпАП, суддею не було вжито заходів для забезпечення всебічного, повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин даної справи та її вирішення в точній відповідності з законом, у зв`язку з цим при розгляді справи не були з`ясовані всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на це, оцінка, яку суддя надав наявним у справі доказам не може бути визнана такою, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, а оскаржувана постанова - законною та обґрунтованою.

Більш того, такий висновок суду апеляційної інстанції підтверджується тим, що потерпіла ОСОБА_8 , яка викликалась у судове засідання з метою перевірки доводів апеляційної скарги її чоловіка, подала до Київського апеляційного суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій просить скасувати постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 19 листопада 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оголосити останньому усне зауваження, а справу закрити.

За таких обставин, перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції вважає необхідним, за наслідками її розгляду, прийняти рішення, яким вказану апеляційну скаргу задовольнити, постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19 листопада 2018 року щодо ОСОБА_1 - скасувати, а провадження у справі щодо нього - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19 листопада 2018 року, відповідно до якої ОСОБА_2 притягнутодо адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - скасувати, а провадження у справі щодо нього - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 цього Кодексу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Валігура Д.М.