Справа №263/9710/19
Провадження №3/263/2694/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2019 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Музика Олександр Миколайович, розглянувши матеріали, які надійшли з Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу серії ОБ № 026960 від 05 червня 2019 року, ОСОБА_1 05 червня 2019 року о 10 год. 40 хв., рухаючись по 10 км автошляху «Маріуполь-Урзуф», керував автомобілем марки «Mazda 323», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці ока, сухість порожнини рота), від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП до протоколу додані письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та довідка про те, що повторності вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 не має, посвідчення водія не здано.

ОСОБА_1 надав суду письмові пояснення, в яких вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що дійсно у зазначений день він, керуючи автомобілем марки «Mazda 323», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався з м. Маріуполя у с. Мелекине Мангушського району Донецької області та був безпідставно зупинений працівниками поліції, які без пояснень звинуватили його у тому, що він знаходився у стані наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 категорично заперечував проти твердження поліцейських про його знаходження у стані наркотичного сп`яніння. Працівники поліції не запропонували йому скористуватися алкотестером, надали одноразовий паперовий стаканчик, змусили його наповнити його сечею та самостійно стали досліджувати у незаконний спосіб його сечу з метою встановлення нібито стану наркотичного сп`яніння. Провівши дослідження сечі ОСОБА_1 , працівники поліції констатували факт, що він знаходився в стані наркотичного сп`яніння та запропонували сплатити штраф у розмірі шести тисяч гривень, який він відмовився їм платити, оскільки не перебував у стані наркотичного сп`яніння. Від обстеження в лікарні на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 не відмовлявся, та таке ніхто із поліцейських йому пропонував. Крім того, ОСОБА_1 просив суд звернути увагу, що у протоколі невірно зазначений його рік народження, оскільки він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , а не 14 вересня 1971 року як зазначено в протоколі; його місце проживання зазначене: АДРЕСА_2 , але до цієї адреси він не має жодного відношення, оскільки проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Крім того, у протоколі невірно зазначені свідки, а саме: зазначений свідок на російській мові ( ОСОБА_4 ), а в письмовому поясненні на російській мові він значиться як « ОСОБА_5 ». Інший свідок в протоколі зазначений на російській мові « ОСОБА_6 », а в поясненні на російській мові як « ОСОБА_6 ». На поясненні свідка ОСОБА_7 відсутній підпис посадової особи, яка відбирала пояснения у свідка. Підписи наведених свідків в протоколі та в поясненнях не співпадають, що ставить їх під сумнів. Також зауваження в поясненні свідків зазначені дії не ОСОБА_1 , а іншої особи - ОСОБА_8 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що протокол серії ОБ № 026960 від 05 червня 2019 року він не підписував, а підписував лише письмові пояснення додані до протоколу, в яких його прізвище зазначене як « ОСОБА_9 ».

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що протокол серії ОБ № 026960 від 05 червня 2019 року він не підписував, а підписував лише письмові пояснення додані до протоколу, в яких його прізвище зазначене як « ОСОБА_10 ».

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08), суд у справі має бути неупередженим і безстороннім і не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року, які з урахуванням положень ст. ст. 8, 9 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначено, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі викладеного, враховуючи пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про те, що вони не ставили свої підписи на протоколі серії ОБ № 026960 від 05 червня 2019 року відносно ОСОБА_1 , що ставить під сумнів обставини, викладені у такому протоколі, а також те, що до вказаного протоколу додані письмові пояснення вказаних свідків, в яких їх прізвища неправильно зазначені як « ОСОБА_10 » та « ОСОБА_9 », суд приходить до висновку про те, що достатніх доказів наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у діях ОСОБА_1 не встановлено, внаслідок чого провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю події адміністративного правопорушення.

У даному випадку органом, на який покладено обов`язок представити докази, у передбаченому законом способу не представлено беззаперечних доказів відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що виключає подію адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 221, 247, 251, 254, 256, 283-285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя.

Суддя О.М. Музика