ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої судді Фаріонової О.М.

за участю секретаря Тимошенка О.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16 січня 2019 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин ОСОБА_3 Федерації, приватний підприємець, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Згідно постанови судді, 20 жовтня 2018 року приблизно о 00 год. 02 хв. водій ОСОБА_2, рухаючись по вулиці Коцюбинського в районі будинку № 4 в Корабельному районі м. Миколаєва, керував транспортним засобом ВАЗ 21011, державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: хитка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя.

Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння в установленому законом порядку ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 просить постанову скасувати та закрити провадження за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення. Вважає, що матеріали справи не містять доказів, які б поза розумним сумнівом доводили вчинення ОСОБА_2 вказаного адміністративного правопорушення.

Стверджує, що під час розгляду справи у відношенні ОСОБА_2 суддя зясував обставини неповно та не всебічно, не проаналізував докази та не надав їм належної оцінки, що загалом призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення.

Захисник не погоджується з даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення. На думку апелянта, вони повністю спростовуються даними, що містяться на відеозаписі з нагрудного реєстратора поліцейських, який підтверджує ту обставину, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом, працівники поліції не зупиняли його, а транспортний засіб знаходився біля будинку ОСОБА_2

Зазначає, що 19.10.2018 р. приблизно о 23 год. 00 хв., ОСОБА_2 разом з дружиною повернулися на своєму автомобілі додому, автомобіль залишили біля подвіря, а самі зайшли в будинок, де посварилися. Після чого, ОСОБА_2 взяв пляшку пива, вийшов на вулицю та сів в салон автомобіля, при цьому, двигун не вмикав. Вказує на те, що посвідчення водія знаходилось у будинку ОСОБА_2, а працівники поліції не склали протокол про керування транспортним засобом без водійського посвідчення. Також зазначає, що після складання протоколу, поліцейські не вилучили у ОСОБА_2 водійське посвідчення, що, на думку захисника, підтверджує той факт, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом.

Також додає, що відеозапис, який наданий до суду, розділений на пять коротких відео файлів, які тривають менше двох хвилин та які перериваються працівниками поліції. Захисник вважає, що поліцейські навмисно вмикали та вимикали камеру, оскільки ОСОБА_4 наголошував, що не керував транспортним засобом.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_1 до апеляційного суду не зявилася, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, суд вважає правильними висновки судді про доведеність вини ОСОБА_2 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ці висновки судді ґрунтуються на належних та допустимих доказах, що позбавляє підстав доводи апелянта в цій частині.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Тому суддя, як на доказ вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, обґрунтовано послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків, які були присутні при його складанні, згідно яким ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП, та щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення повністю узгоджуються з даними, які містяться у відеозапису, здійсненому за допомогою нагрудної камери поліцейського при його складанні.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, серії БД №281305 від 20.10.2018 р., водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом ВАЗ 21011 з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: хитка хода, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння в установленому законом порядку ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Суд повно та обєктивно дослідив докази, які надані до протоколу про адміністративне правопорушення, та надав їм належну оцінку, тому доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими.

Так, судом допитані інспектори патрульної поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які підтвердили обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та вказали, що 20.10.2018 р. приблизно о 23:00 годині вони здійснювали патрулювання на території Корабельного району м. Миколаєва, та побачили автомобіль «ВАЗ 21011», який рухався по пр. Богоявленському зі сторони центра міста в напрямок вулиці 295-ї Стрілецької Дивізії з порушенням ПДР України, у зв'язку з чим, поїхали за вказаним автомобілем. Для зупинки транспортного засобу були увімкнені спеціальні звукові сигнали та світлові маячки, однак автомобіль продовжував рухатися та зупинився лише біля свого будинку по вул. Коцюбинського. В салоні даного автомобіля, крім водія знаходилася жінка, яка представилася дружиною водія ОСОБА_2

Під час спілкування із даним громадянином були виявлені ознаки алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова та почервоніння обличчя. На запитання поліцейського ОСОБА_2 повідомив, що вживав спиртні напої. Після чого, вони запросили двох свідків, в присутності яких ОСОБА_2 запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу та поїхати до медичного закладу для проходження такого огляду, на що останній відмовився.

В суді ОСОБА_2 заперечував обставини викладені у протоколі та пояснив, що 20.10.2018 р. він разом зі своєю дружиною повернулися до себе додому на автомобілі ВАЗ 21011, який він залишив біля свого будинку по вул. Коцюбинського № 4 в м. Миколаєві. Вдома вони з дружиною посварилися, він взявши пляшку пива, пішов на вулицю та сів в салон свого автомобіля, де слухав музику та пив пиво, при цьому двигун не вмикав. Через деякий час, до нього під'їхали працівники поліції, які попросили його надати документи та запитали, чи вживав він алкогольні напої або наркотичні засоби. Він пояснив, що вживав пиво, однак автомобілем не керував. Після чого, працівники поліції привезли осіб, в присутності яких запитали, чи є у нього заборонені препарати. Стверджував, що продути алкотестер на місці зупинки транспортного засобу та поїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду, працівники поліції йому не пропонували.

Вказані пояснення ОСОБА_2 спростовуються показаннями працівників поліції та даними, що містяться на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, який досліджений судом та під час перегляду відеозапису встановлено, що працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_2 пройти медичний огляд на стан алкогольного спяніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі. Однак, ОСОБА_2 категорично відмовився від проходження такого огляду.

Також вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, відповідно яким, в їх присутності ОСОБА_2 відмовилася від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку.

Хоча свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 неодноразово викликалися в судове засідання, проте не зявились до суду та не були допитані судом, але письмові пояснення свідків відповідно до вимог ст. 251 КУпАП є доказом у справі про адміністративне правопорушення. Як вбачається з відеозапису, ці свідки дійсно були присутні під час відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан спяніння.

Згідно п. 2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, досліджені судом докази свідчать про те, що своїми неправомірними діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Стягнення ОСОБА_2 накладено судом в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Прийняте суддею рішення є законним та обґрунтованим, а тому немає підстав для скасування постанови судді, про що просить апелянт.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16 січня 2019 року у відношенні ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Фаріонова