Житомирський апеляційний суд
Справа №282/729/19 Головуючий у 1-й інст. Гуцал П. І.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Шевченко В. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року м. Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Шевченко В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Любарського районного суду Житомирської області від 29 серпня 2019 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого агрономом в ТОВ «Агро Любар»

за участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Грицика А.В.

В С Т А Н О В И В:

постановою Любарського районного суду Житомирської області від 29 серпня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

Судом встановлено, що 06 червня 2019 року о 07 год. 40 хв. ОСОБА_1 по вул. Січових Стрільців в с. Старий Любар, Любарського району, керував автомобілем RENAULT DUSTER, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, що підтверджується постановою Любарського районного суду Житомирської області від 12.08.2019 року, якою суд повернув матеріали адміністративної справи для належного оформлення до Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області, однак недоліки у протоколі не були усунуті.

Вказує, що судом, в порушення вимог ч.1 ст.268 КУпАП, розгляд справи проведено за його відсутності. Судом не було взято до уваги письмове клопотання про відкладення розгляду справи на інший день, у зв`язку з зайнятістю захисника в іншому судовому засіданні.

Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази перебування його в стані алкогольного сп`яніння. Оскільки остання повірка приладу Drager Alcotest 6810, за допомогою якого було проведено огляд на стан сп`яніння, була проведена з порушенням встановлених виробником граничних строків і який не дозволено до застосування МОЗ та Держпоживстандартом. Зазначає, що згідно Інструкції з експлуатації газоаналізатора Drager Alcotest 6810 прилад має проходити калібрування кожні 6 місяців. Відповідно до роздруківки приладу Drager Alcotest 6810, останнє калібрування відбулось 10.06.2018 року, тобто з порушенням шестимісячного строку, встановленого виробником. Окрім того, газоаналізатор Drager Alcotest 6810 не внесений в перелік спеціальних технічних засобів, дозволених для використання на території України. Свідоцтво про державну реєстрацію даного приладу було дійсне до 10.02.2015 року.

Додатково зазначає, що 06.06.2019 року не вживав алкогольних напоїв та не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. У службових справах їхав через с. Старий Любар, де був зупинений працівниками поліції за непристебнутий ремінь безпеки. Вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення визнав, штраф сплатив. Висновки суду про визнання вини за ч.1 ст.130 КУпАП є необґрунтованими, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні пояснення, які були б засвідчені особистим підписом.

Пояснив, що користується освіжувачем для ротової порожнини, що має сильний та стійкий запах, який працівники поліції та свідки помилково прийняли за запах алкоголю.

Заслухавши представника ОСОБА_1 адвоката Грицика А.В. на підтримку вимог апеляційної скарги, який просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити за відсутності в діях складу адміністративного правопорушення, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.245,278,280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням вимог ст.256 КУпАП в постанові суду зазначаються опис обставин, установлених при розгляді справи, докази та дається їм належна оцінка в їх сукупності.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх неспроможними.

Щодо доводів апелянта про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст.256 КУпАП, слід зазначити наступне.

Згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення, за результатами розгляду клопотання адвоката Грицика А.В. про повернення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 до Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області, постановою суду від 12.08.2019 року було повернуто вказані матеріали для належного оформлення. 16.08.2019 року вказані матеріали після належного оформлення повернулись до суду.

Згідно рапорту поліцейського СРПП № 3 Любарського ВП Гончарука В.П., який складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , в процесі складання адміністративних матеріалів ним допущено механічну помилку в тому, що не зазначено району складання адміністративного протоколу та району вчинення адміністративного правопорушення, оскільки водій вчиняв провокаційні дії та відволікав сторонніми розмовами. Зазначив, що ОСОБА_1 було роз`яснено зміст ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, про що свідчить підпис водія у вказаному протоколі.

Апелянтом вказані обставини не спростовані. Не зазначення в протоколі району вчинення адміністративного правопорушення, не є суттєвими, та не впливають на доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зважаючи на те, що в протоколі вказане місце, дата та час його вчинення, а також дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та свідків події, міститься опис обставин вчиненого адміністративного правопорушення. Вказаний протокол підписаний працівником поліції, який його складав, свідками події та особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який своїм підписом зазначив, що з вказаним протоколом ознайомлений, у графі «Пояснення» зазначив «Вину визнаю» (а.с.4).

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за зазначених у постанові обставин, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах.

Хоча ОСОБА_1 і заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду є необґрунтованою та його притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, апеляційний суд визнає безпідставними.

Обґрунтованість висновку суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 089140 від 06.06.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_1 06.06.2019 року о 07 год. 40 хв. в селі Старий Любар по вулиці Січових Стрільців керував транспортним засобом RENAULT DUSTER д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу Драгер в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху. (а.с. 4)

Окрім того, вина ОСОБА_1 підтверджується результатами проходження тестування на місці за допомогою приладу «Драгер 6810» № 2419 від 06.06.2019 року, результат тесту 0,51 проміле, що засвідчено особистим підписом ОСОБА_1 ; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 з результатом огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» згоден, про що поставив свій підпис; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 06.06.2019 року (а.с.2-6).

Приймаючи рішення, суд 1-ї інстанції, дослідивши обставини справи, дійшов до обґрунтованого висновку, що дії працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння, відповідають вимогам ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.

Є неспроможними доводи апеляційної скарги стосовно того, що огляд на стан сп`яніння проведено неналежним приладом.

Вимірювальний прилад Drager Alcotest 6810 пройшов державну реєстрацію в Україні, комплектується свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (останнє періодично видається після процедури калібрування та повірки терміном дії 1 рік). Згідно даних чек-листу Drager Alcotest 6810, за допомогою якого пройшов огляд ОСОБА_1 , останнє калібрування цього приладу відбулося 08.06.2018 року. Окрім того, в матеріалах справи наявна копія свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/3028 - газоаналізатора Alcotest 6810, яке чинне до 08.06.2019 року (а.с.7). Отже, газоаналізатор Alcotest 6810 відповідає вимогам методики повірки, яке було чинним на момент огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1

Належних доказів, на підтвердження того, що використання вказаного приладу в Україні заборонено, не надано.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд в порушення вимог ст.268 КУпАП розглянув справу у відсутність особи, що притягується до адміністративної відповідальності, є безпідставними.

У відповідності до вимог ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. При цьому, справа про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, може розглядатися у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки судовий розгляд даної категорії справ не підпадає до винятків, передбачених нормами ч.2, 3 ст.268 КУпАП, щодо обов`язковості присутності особи.

Як убачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, повідомляв ОСОБА_1 та його адвоката Грицика А.В. про те, що судове засідання відбудеться о 09-10 годині 29.08.2019 року, шляхом направлення відповідних повідомлень. Проте, 28.08.2019 року на адресу суду надійшли клопотання від ОСОБА_1 та адвоката Грицика А.В. про відкладення судового засідання на іншу дату, у зв`язку із зайнятістю адвоката в іншому судовому засіданні, яке призначено на 14-00 годину 29.08.2019 року.

Судом 1-ї інстанції встановлено, що справа надійшла до Любарського районного суду 10.06.2019 року, ОСОБА_1 та його захисник належним чином повідомлялись про час та місце судового розгляду, однак судові засідання по даній справі неодноразово відкладались за ініціативою сторони захисту, тому дане клопотання було розцінене як спосіб затягування розгляду справи та зловживання стороною захисту своїми процесуальними правами, оскільки спливали строки притягнення особи до адміністративної відповідальності.

На думку апеляційного суду, в даному випадку судом не було порушено прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

З аналізу практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення ст.17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, про час та місце апеляційного розгляду ОСОБА_1 та його представник були повідомлені належним чином, у судовому засіданні апеляційного суду брав участь адвокат Грицик А.В., який надавав пояснення з приводу обставин адміністративної справи, будь-яких клопотань не заявляв.

Як вбачається з матеріалів справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи надав належну правову оцінку кожному доказу з точки зору їх достатності та допустимості для прийняття відповідного процесуального рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не наведено інші, не дослідженні судом докази, якими б спростовувались висновки суду 1-ї інстанції та які не були предметом перевірки під час судового розгляду, не надано таких доказів і під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду 1-ї інстанції є законною та обґрунтованою, а адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.ст.33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, та визначено судом першої інстанції з урахуванням обставин справи та даних про особу правопорушника.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що судом при розгляді адміністративної справи були порушені вимоги закону, які б призвели до неправильного її вирішення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Любарського районного суду Житомирської області від 29 серпня 2019 року відносно ОСОБА_1 без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного с уду В.Ю. Шевченко