Справа № 461/7032/18 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 33/811/259/18 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Стельмаха І.О.,

з участю особи, яку притягнуто до адміністративної

відповідальності - ОСОБА_1,

представників Львівської митниці ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 483 МК України за апеляційною скаргою представника Львівської митниці ДФС ОСОБА_4 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 09 жовтня 2018 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 09 жовтня 2018 року,

ОСОБА_1, 19 серпня 1993 року

народження, громадянина України, який проживаючий за

адресою: вул. Тромбовецька, 53/1, м. Хмельницький,

звільнено від адміністративної відповідальності, у звязку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, а провадження у справі про порушення митних правил - закрито.

Вилучений згідно з протоколом №5254/20900/17 від 27.08.2018 - автомобіль марки «CITROEN» модель «Berlingo», реєстраційний номер WZ1672E, VIN: VF7GCKFWB93230514, 2006 року випуску, обєм двигуна 1 360 см куб, 85 кВт, тип палива бензин, колір вишневий, пробіг 419 117 км, з ключем запалення - повернуто ОСОБА_1

Вилучені згідно з протоколом № 5254/20900/17 від 27.08.2018 - свідоцтво про реєстрацію транспортнорого засобу серії DR/BAH № 0935929, доручення №1297/2018 від 21.08.2018 повернуто ОСОБА_1

На дана постану подав апеляційну скаргу представник Львівської митниці ОСОБА_4, який вважає, що висновок судді є помилковим та необґрунтованим, а сама постанова є незаконною, а тому просить скасувати постанову Галицького районного суду м. Львова від 09.10.2018 та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, та накласти на нього стягнення передбачені даною статтею в повному обсязі, а також стягнути витрати за зберігання товару на складі митниці вилученого протоколом про порушення митних правил № 5254/2900/18.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суддя в постанові не вказав всі докази наявні в матеріалах справи, зокрема відповідь з нотаріальної палати в Любліні, лист від 27.08.2018, де написано, що доручення нотаріальною конторою «Angelika Przybyszek» не укладалося. Всі відповіді Львівською митницею з ОСОБА_5 отримані законним шляхом, містять у собі всі необхідні дані, що мають значення для справи та скеровані офіційно електронною поштою, переклад якої зроблено згідно з вимогами чинного законодавства. ОСОБА_1 порушив порядок проходження митного контролю, вчинив дії спрямовані на переміщення товару через митний кордон України з прихованням від митного контролю, тобто з поданням митному органу, як підставу для переміщення транспортного засобу, підроблені документи чи документи одержані незаконним шляхом.

Апелянт вважає, що судом не дотримано вимоги ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного, обєктивного зясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Крім того апелянт вважає, що винесена постанова, не спрямована на попередження подібних правопорушень, а навпаки сприяє їх вчиненню в майбутньому та породжує почуття безвідповідальності за вчинене.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 показав, що він придбав автомобіль в м. Кракові Республіка Польща. Повідомив продавцю, які йому необхідні документи і останній, на підставі паспорту, без його присутності оформив доручення в нотаріуса, а також надав документ купівлі-продажу та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. З даними документами прибув на митницю, де йому повідомили, що нотаріальне доручення неправдиве.

Представники митниці ОСОБА_2, ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримали оскільки вважають, що в даному випадку є приховування товару за підробленими документами. Це підтверджується відповіддю з ОСОБА_7 в Любліні про те, що нотаріусом Ангелікою Пшибишек не видавалася довіреність гр. ОСОБА_1 (а.с.29).

Заслухавши представників Львівської митниці, які просили задоволити апеляційну скаргу, пояснення ОСОБА_1, який просив апеляційну скаргу представника митниці залишити без задоволення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до постанови судді, 22.08.2018 близько 16 годин 02 хвилин в зону митного контролю м/п «Краківець» Львівської митниці ДФС з РП в напрямку вїзд в Україну смугою руху «зелений коридор» заїхав транспортний засіб марки «CITROEN» модель «Berlingo», реєстраційний номер WZ1672E, VIN: VF7GCKFWB93230514, під керуванням громадянина України ОСОБА_1 Під час здійснення митних формальностей громадянин України ОСОБА_1 подав до митного оформлення паспорт громадянина України для виїзду за кордон серія номер FJ 357080, контрольний талон для проходження по «зеленому коридору» транспортного засобу без причепа та без товарів, що підлягають обов'язковому письмовому декларуванню та (або) оподаткуванню щодо транспортного засобу марки «CITROEN» модель «Berlingo», реєстраційний номер WZ1672E, VIN: VF7GCKFWB93230514, свідоцтво про реєстрацію т/з на території РП серії DR/ ВАН № 0935929, згідно якого власником автомобіля є Tkaczyk Piotr, адреса 59-082, Stare Babice, Basniowa, 4, а також доручення №1297/2018 від 21.08.2018, засвідчене нотаріусом Angelika Przybyszek, що зареєстрований за адресою: Polska, 20-073, Lublin, woj. Lubelskie, ul. Bieczynskiego,4 lok. 1, як документ, що дає право на тимчасове користування вищезгаданим автомобілем громадянину ОСОБА_1 На письмовий запит Львівської митниці ДФС від 22.08.2018 №16801/13-70-20/10/38 до нотаріуса Angelika Przybyszek, Львівською митницею ДФС було отримано відповідь, згідно якої дане доручення нотаріальною канцелярією не видавалось, тобто таке є підробленим.

Стаття 489 Митного кодексу України передбачає, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобовязана зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу ч.1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За змістом ст. 483 МК України переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, які утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з наданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані.

Відповідно до вимог ст. 458 МК України та пояснень, поданих у постанові Пленуму Верховного Суду № 8 від 03.06. 2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні, умисні або з необережності дії чи бездіяльність, що посягають на встановлені кодексом та іншими актами законодавства порядок, переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль покладено на митні органи митним кодексом чи іншими законами України та за які передбачена адміністративна відповідальність.

Органом митниці дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 483 МК України, як порушення порядку проходження митного контролю, оскільки він вчинив дії спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення транспортного засобу підроблених документі чи документів, одержаних незаконним шляхом, за які передбачена адміністративна відповідальність.

Субєктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні правопорушення розуміє і усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, транспортних засобів через митну територію України по підроблених документах, і прагне їх ввести на територію України з порушенням встановленого порядку.

Суддя першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Рішення про закриття провадження в справі за ч.1 ст. 483 МК України, суддя мотивував відсутністю доказів наявності вини ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, яке ставиться йому у вину.

У той же час Львівською митницею ДФС ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду не було надано будь яких доказів, які б свідчили, що надане ОСОБА_1 доручення є підробленим (а.с.16). Працівниками митниці не встановлено особу довірителя, не допитано його з приводу надання доручення ОСОБА_1 та справжності його підпису на цьому дорученні, чи відповідає це доручення законодавству ОСОБА_5. При цьому суд враховує, що нотаріус завіряє лише справжність підпису довірителя та участь ОСОБА_1 при цьому є необов'язкова. Крім того не доведено, що ОСОБА_1, надаючи для митного контролю представнику митного органу документи на автомобіль та нотаріально посвідчене доручення, знав та усвідомлював, що останнє одержано незаконним шляхом, оскільки в дійсності доручення нотаріусом не посвідчувався та не видавався.

Таким чином, розглядаючи дану справу суддя суду першої інстанції у відповідності до вимог ст. 280 КУпАП в повній мірі зясував обставини справи, а викладений у постанові суду висновок щодо невинуватості ОСОБА_1 у не вчиненні порушення митних правил, відповідає фактичним обставинам справи.

З таким висновком погоджується апеляційний суд.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Приймаючи до уваги наведені обставини справи, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги представника Львівської митниці ДФС.

Керуючись ст.294 КУпАП, ст.ст. 483, 528, 530 МК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС ОСОБА_4 -залишити без задоволення.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 09 жовтня 2018 року, якою ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 483 МК України, а провадження у справі про порушення митних правил закрито залишити без змін.

Постанова апеляційного є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду ОСОБА_8