ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/87/19 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ст.183-1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2019 р. м. Тернопіль

Суддя судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є.

з участю:

захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - адвоката Вітів В.А.

прокурора - Куліковської Л.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційними скаргами прокурора Тернопільської місцевої прокуратури та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2018 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, ідент.номер НОМЕР_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп. в дохід держави.

Згідно даної постанови, у ОСОБА_1 наявна заборгованість зі сплати аліментів, на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 02 лютого 2017 року та до досягнення дитиною повноліття, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання, та станом на 01 жовтня 2018 року, становить 16265,53 гривень.

В апеляційній скарзі прокурор просить поновити строк на апеляційне оскарження, а оскаржувану постанову скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вказані вимоги мотивує тим, що на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення у діях ОСОБА_1 був відсутній склад адміністративного правопорушення, так як період несплати аліментів особою до вступу в дію ст.183-1 КУпАП не може братися до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості, як умови притягнення до адміністративної відповідальності за вказаною нормою закону, оскільки вона не має зворотної дії в часі.

Крім того на період розгляду справи 01.10.2018 року ОСОБА_1 було повністю сплачено заборгованість зі сплати аліментів, що підтверджується дублікатом чеків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, а оскаржувану постанову скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає вказану постанову незаконною та необгрунтованою, оскільки на момент розгляду справи ним було повністю сплачено заборгованість зі сплати аліментів.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши прокурора та захисника ОСОБА_1, які підтримали подані апеляційні скарги, прихожу до висновку, що вони підлягають задоволенню з наступних мотивів.

Як вбачається з постанови суду першої інстанції, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.183-1 КУпАП розглянута без участі прокурора та ОСОБА_1.

Про вказану постанову ОСОБА_1 стало відомо тільки після одержання її копії 29.01.2019 року, а прокурору після одержання звернення ОСОБА_1 29.01.2019 року.

З урахуванням наведеного, строк на апеляційне оскарження апелянтам слід поновити, так як він пропущений з поважних причин.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Всупереч зазначеним вище вимогам закону, суд належним чином не перевірив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та не надав їм належної оцінки в сукупності з іншими доказами, тому дійшов передчасного висновку про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.183-1 КУпАП.

Як було встановлено під час апеляційного розгляду даної справи, главу 14 КУпАП доповнено статтею 183-1 згідно із ЗУ №2234-VІІІ віл 07 грудня 2017 року, яка набрала чинність 06 лютого 2018 року.

Таким чином, 06 лютого 2018 року встановлена відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з несплатою аліментів на утримання дитини.

Частиною першою ст.58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

У Рішенні КСУ від 09.02.1999 року №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

За загальним правилом закон зворотної сили не має. Це правило надає визначеності і стабільності суспільним відносинам. Це означає, що закони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності.

Проте, як видно з матеріалів справи, суд взяв за основу протокол про адміністративне правопорушення № 87 від 01 жовтня 2018 року, відповідно до якого заборгованість по сплаті аліментів рахувалась з 2017 року, тобто з часу, коли була відсутня норма закону, що передбачала відповідальність в КУпАП за несплату аліментів на утримання дитини.

Також, у справі відсутні дані, які б вказували на те, що починаючи з 06 лютого 2018 року ОСОБА_1 мав саме такий розмір заборгованості по сплаті аліментів на дитину, за який настає відповідальність, передбачена ст.183-1 КУпАП, тобто в його діях відсутній склад правопорушення.

Крім того, як вбачається з долучених до апеляційних скарг матеріалів, на період розгляду справи в суді та ще до постановлення оскаржуваного рішення у справі, а саме 01.10.2018 року ОСОБА_1 було повністю сплачено заборгованість зі сплати аліментів, що підтверджується копіями банківських квитанцій, а також листом Тернопільського РВ ДВС ГТУЮ №45583 від 07.11.2018 року.

Вказана обставина залишилася поза увагою суду першої інстанції, у зв'язку із чим було постановлено необґрунтоване рішення.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи усе вище викладене та аналізуючи докази в їх сукупності, вважаю, що в матеріалах справи відсутні і судом не здобуті належні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП, у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції належить скасувати, а провадження у справі закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання прокурора Тернопільської місцевої прокуратури та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити прокурору Тернопільської місцевої прокуратури та особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу прокурора Тернопільської місцевої прокуратури та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1- задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_1 - скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис