справа 631/62/19
провадження № 3/631/69/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2019 року селище міського типу ОСОБА_1

Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Трояновська Т.М.,

за участю секретаря судового засідання М'ячиної Ю.В.,

прокурора Нововодолазького відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_2

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3А,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Нововодолазького районного суду Харківської області матеріали, надіслані Харківським управлінням Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, паспорт серії ММ № 608269, виданий 10.08.2000 року Нововодолазьким РВ ГУМВС України в Харківській області, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,який є пенсіонером, до 14.11.2017 року працював начальником сектору реагування патрульної поліції № 3 Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, одружений, зі слів неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, селище міського типу ОСОБА_1, вулиця Лермонтова, будинок 93,

за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172 6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

21 січня 2019 року старшим оперуповноваженим в ОВС Харківського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України майором поліції ОСОБА_4, відповідно до повноважень, наданих абзацом 1 пункту 1 частини 1 статті 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення, складено протокол про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією № 3/19 відносно ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що надійшов до Нововодолазького районного суду Харківської області 21.01.2019 року за вхідним № 413/19-вх та був зареєстрований під єдиним унікальним № 631/62/19 (провадження № 3/631/69/19) й згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями переданий головуючому судді Трояновській Т.М.

Зі змісту вказаного протоколу вбачається, що ОСОБА_3, перебуваючи на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції № 3 Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області та будучи субєктом декларування, згідно підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог частини 2 статті 45 вищезазначеного Закону, при звільненні за власним бажанням 14.11.2017 року на підставі поданого рапорту, несвоєчасно без поважних причин пізніше дня припинення ним служби в поліції, а саме 29.12.2017 року оприлюднив на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, яка припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями з 01.01.2017 року по 14.11.2017 року. Таким чином, ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172 6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненні правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172 6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не визнав, вважав за необхідне провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити, посилаючись на те, що частина 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» не містить вказівок на строк, протягом якого особа після звільнення зобовязана подати декларацію. Підпункт 2 пункту 5 Розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016 року та Розяснення що стосується окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 11.08.2016 року (із змінами від 03.11.2016 року № 106) відносно того, що декларація субєкта декларування, який припиняє діяльність, повязану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення, носять лише рекомендаційний характер та не містить нових правових норм. Також ОСОБА_3 зазначив, що його з моменту подання рапорту на звільнення 30.10.2017 року й до дня фактичного звільнення 14.11.2017 року ніхто не повідомляв про необхідність подання відповідної декларації, контролю і перевірки факту її подання відповідно до вимог ст. 49 Закону України «Про запобігання корупції» не було, а його підпис у памятці від 13.02.2017 року свідчить лише про те, що він був ознайомлений із порядком та своєчасністю подання щорічних декларацій, а не декларацій перед звільненням, тому він подав декларацію особи, яка припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування у грудні 2017 року після оформлення всіх документів у пенсійному відділі.

Крім того, ОСОБА_3 звернув увагу на те, на даний час закінчились строки передбачені статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки факт виявлення адміністративного правопорушення Національним агентством з питань запобігання корупції мав місце у квітні 2018 року.

Прокурор Нововодолазького відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області молодший радник юстиції ОСОБА_2 у судовому засіданні вважав, що протокол щодо вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, складено відповідно до діючого законодавства України, в діях ОСОБА_3 наявний склад адміністративного проступку, передбаченого частиною 1 статті 172 6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому його слід притягнути до відповідальності за вчинене та застосувати до правопорушника стягнення у вигляді штрафу в межах санкції частини 1 статті 172 6 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, висновок прокурора з питань, які виникали в ході розгляду справи, дослідивши матеріали справи та наявні у ній письмові докази, а також безпосередньо перевіривши у нарадчій кімнаті відкрите електронне джерело офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції - Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (https://рublіс.nazk.gov.ua), суддя прийшов до такого.

Правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень визначає ОСОБА_5 України від 14.10.2014 року № 1700-VІІ«Про запобігання корупції».

Абзацом 10 частини 1 статті 1 цього Закону розтлумачено, що правопорушенням, повязаним з корупцією є діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині 1 статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Підпункт з) пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» чітко визначає, що субєктами, на яких поширюються дія цього Закону, є поліцейські.

Згідно частини 1 статті 17 Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VІІІ поліцейським є громадянин України, який відповідно до цього Закону склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

З копій витягів з наказів Головного управління національної поліції в Харківській області від 07.11.2015 року № 53 о/с та від 06.12.2006 року № 518 о/с вбачається, що ОСОБА_3 в порядку переатестування присвоєне спеціальне звання капітан поліції та з 06.12.2016 року призначено на посаду начальника сектору реагування патрульної поліції № 3 Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області (а.с. 39, 40).

Відповідно до статті 59 Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VІІІ служба в поліції визначається, як державна служба особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень та в той же час у відповідності із приписами частини 1 статті 61 Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VІІІ на поліцейських поширюються обмеження, визначені Законом України «Про запобігання корупції», цим та іншими законами України.

У положенні абзаців 1 та 2 пункту 1 Розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 року № 1179 зазначено, що під час виконання службових обов'язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов'язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України.

Відповідно до примітки статі 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суб'єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частини першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов'язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Отже, займаючи посаду начальника сектору реагування патрульної поліції № 3 Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області на ОСОБА_3 розповсюджувалися положення Закону України «Про запобігання корупції», й він у розумінні абзацу 14 частини 1 статті 1 цього нормативно-правового акту є субєктом декларування.

Відповідно до копії витягу з наказу Головного управління національної поліції в Харківській області від 14.11.2017 року № 689 о/с згідно пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію» (за власним бажання) звільнено капітана поліції ОСОБА_3 начальника сектору реагування патрульної поліції № 3 Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області з 14.11.2017 року (а.с. 41).

Частиною 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено обов'язок осіб, зазначених у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону (у тому числі поліцейських згідно з пункту 1 частини 1 статті 3 Закону), які припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Дійсно, строк подання такої декларації Законом України «Про запобігання корупції» не визначений, проте підпункт 2 пункту 5 Розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016 року, яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за № 959/29089, декларація субєкта декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли субєкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Декларація субєкта декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким субєктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день, що передує дню подання декларації. Під раніше поданими деклараціями розуміються як декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», так і декларації, що були подані відповідно до Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Таким чином нормативно-правовими актами чітко визначений строк подання декларації - не пізніше дня припинення суб'єктом декларування діяльності, пов'язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, якщо таке припинення відбулося не з ініціативи роботодавця.

Посилання ОСОБА_3 на те, що підпункт 2 пункту 5 Розділу ІІ вищезазначеного Порядку, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016 року та Розяснення що стосується окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 11.08.2016 року, носять лише рекомендаційний характер та не містить нових правових норм є помилковим, оскільки відповідно до пункту 5 частини 1 статті 12 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з питань запобігання корупції з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати обовязкові для виконання нормативно-правові акти з питань, що належать до його компетенції.

Нормативно правові акти Національного агентства з питань запобігання корупції підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно правових актів, що зазначено у частині 5 статті 12 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до пункту 2 Порядку перевірки факту подання субєктами декларування декларацій відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 19 від 06.09.2016 року, яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.11.2016 року за № 1479/29609, припиненням діяльності, повязаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування є день видачі трудової книжки субєкту декларування, із зазначенням підстав такого припинення.

В ході розгляду справи суддею встановлено та не оспорюється особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, що ним 30.10.2017 року було подано рапорт про звільнення з Національної поліції України за пунктом 7 частини 1 статті 77 «Про національну поліцію» (за власним бажання) з 14.11.2017 року. Наказом Головного управління національної поліції в Харківській області від 14.11.2017 року № 689 о/с ОСОБА_3 було звільнення та цього ж дня останній отримав трудову книжку, військовий квиток, обхідний лист, витяг із наказу про звільнення, направлення до РВК.

На підтвердження зазначеного факту в матеріалах справи щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, міститься вказані копії рапорту, наказу про звільнення та розписки (а.с. 41, 46).

Таким чином, начальник сектору реагування патрульної поліції № 3 Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 зобовязаний був подати декларацію особи, яка припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, не пізніше дня припинення такої діяльності, а саме 14.11.2017 року.

Особисто здійснюючи перевірку інформації, яка міститься на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (https://рublіс.nazk.gov.ua), суддею встановлено, що станом на 06.02.2019 року в системі Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування міститься декларація ОСОБА_3 (перед звільненням), дата публікації якої відповідає 29.12.2017 року о 11:40 (https://public.nazk.gov.ua/declaration/848c84b3-1f84-419f-98c9-7e9fafa284c0).

Зазначений факт також підтверджується додатком до листа Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції від 22.12.2018 року № 44-01/64971/18 послідовність дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», який вчинив ОСОБА_3 у період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року (а.с. 19 31).

Що стосується посилання ОСОБА_3 на те, що йому ніхто не повідомляв про необхідність подання відповідної декларації, суд вважає його безпідставним, оскільки воно спростовується наявними в матеріалах справи доказами.

Так, в матеріалах справи міститься копія памятки попередження про дотримання антикорупційного законодавства, яка особиста підписана ОСОБА_3 13.02.2017 року та зі змісту якої вбачається, що останній ознайомлений, що згідно статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» та розяснення Національного агентства з питань запобігання корупції від 11.08.2016 року № 3 (зі змінами, внесеними рішенням Національного агентства від 06.09.2016 року № 18) декларація субєкта декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та займали відповідальне або особливо відповідальне становище, подається не пізніше дня такого припинення шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (а.с. 52).

Крім того, відповідно до відомості від 30.06.2017 року, копія якої знаходиться в матеріалах справи, ОСОБА_3 під особистий підпис був ознайомлений з положеннями статей 45, 46, 49, 52 та 53 розділу ХІ Закону України «Про запобігання корупції» (а.с. 53).

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Виходячи зі змісту статті 57 Конституції України, в державі діє презумпція знання закону всіма громадянами, якщо закон був доведений до їх відома шляхом його офіційного оприлюднення.

ОСОБА_5 України «Про запобігання корупції» був офіційно опублікований у виданні «Голос України» 25 жовтня 2014 року.

Таки чином, ОСОБА_3 займаючи посаду начальника сектору реагування патрульної поліції № 3 Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області повинен був знати всі вимоги Закону України «Про запобігання корупції», який був доведений до відома громадян шляхом офіційного оприлюднення, та антикорупційного законодавства, а також не допускати правопорушень, повязаних з корупцією.

При цьому, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження обставини, які б свідчили про поважність причин пропуску встановленого строку для подання декларації субєкта декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування відповідно до частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Так, згідно листа начальника Державної установи «Територіальне медичне обєднання МВС України по Харківській області» ОСОБА_6 від 06.11.2018 року № 33/41-966 начальник СРПП № 3 Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 у період з 01.10.2017 року по 01.12.2017 року на лікуванні в поліклініці та госпіталі не перебував, листки непрацездатності з інших медичних закладів м. Харкова для реєстрації не надавав (а.с. 84).

З листа керівника Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції № 44-01/64971/18 від 22.12.2018 року вбачається, у період з 30.10.2017 року по 30.12.2017 року технічних несправностей роботи ІТС Реєстр не спостерігалось (а.с. 17 18).

Отже, безпосередньо дослідивши у судовому засіданні наведені вище докази у їх сукупності, що відповідають вимогам закону щодо їх належності та допустимості, суддя приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3, який припинивши діяльність начальника сектору реагування патрульної поліції № 3 Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, достовірно знаючи про необхідність подання декларації субєкта декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період часу з 01.01.2017 року по 14.11.2017 року, у порушення вимог статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року № 3 подав її несвоєчасно, лише 29.12.2017 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Для забезпечення однакового і правильного застосування судами загальної юрисдикції Закону України «Про запобігання корупції» та положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою уникнення неоднозначного тлумачення норм закону в судовій практиці та запобігання помилкам при розгляді справ про окремі адміністративні правопорушення, повязані з корупцією, діючи відповідно до пункту 7 розділу XII «Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VІІІ, судова палата у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ звернула увагу суддів першої та апеляційної інстанції в своєму листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, повязані з корупцією, на те, що при розгляді справ цієї категорії суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне та обєктивне дослідження всіх обставин, передбачених статтями 247 і 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, звертаючи особливу увагу на зясування таких питань:

?чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності;

?чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого Кодексом України про адміністративні правопорушення;

?чи є особа винною у його вчиненні;

?чи належить вона до субєктів цього правопорушення;

?чи не містить правопорушення ознак злочину;

?чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

?чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.

Зясовуючи обставини, передбачені статтями 247 і 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя враховує, що стаття 9 цього кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визначає протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Одночасно із цим, статті 10 та 11 Кодексу України про адміністративні правопорушення розяснюють, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків, а вчиненим з необережності коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Отже, вирішуючи питання чи мало місце правопорушення, за яке ОСОБА_3 притягується до відповідальності, чи містить його діяння склад адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого Кодексом України про адміністративні правопорушення, чи належить він до субєктів цього правопорушення та чи є особа винною у його вчиненні, суддя приходить до однозначних висновків про те, що:

- діяння ОСОБА_3 містять склад адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172 6 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- правопорушення, повязане з корупцією, у виді несвоєчасного подання декларації субєкта декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування відповідно до частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», дійсно мало місце;

- ознак злочину вчинений проступок не мають, а ОСОБА_3 є субєктом правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172 6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_3 також звернув увагу суду, на закінчення строків притягнення його до адміністративної відповідальності.

Перевіряючи, чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд керується приписами частини 3 цієї норми права, яка мовить про те, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного с корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

У протоколі про адміністративне правопорушення № 3/19 від 21.01.2019 року вказано, що часом виявлення правопорушення є момент з'ясування всіх необхідних даних і надання пояснень, оскільки лише після їх отримання можливо встановити всі необхідні ознаки складу правопорушення за частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та оформити протокол.

З таким твердження особи, яка склала протокол, суддя не погоджується, оскільки вони дещо суперечать наявним в матеріалах справи відомостям.

Так, в матеріалах справи міститься повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції № ЗП-1207/18 від 06 квітня 2018 року про встановлення факту несвоєчасного подання ОСОБА_3, який працював на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції № 3 Нововодолазького відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, декларації перед звільненням за 2017 рік (а.с. 13).

Вказане повідомлення надійшло до Управління внутрішньої безпеки в Харківській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України 26 жовтня 2018 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції та рапорт заступника начальника відділу Харківського управління ДВБ Національної поліції (а.с. 11, 12).

Натомість протокол про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією був складений тільки 21 січня 2019 року. Хоча із матеріалів справи вбачається, що усі докази (окрім пояснення ОСОБА_3А.) були зібрані ще протягом листопада грудня 2018 року.

Таким чином, слід вважати, що днем виявлення вказаного адміністративного правопорушення явно є не дата складання протоколу 21 січня 2019 року, а принаймні дата отримання повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції № 44-01/48761/18 від 24 жовтня 2018 року.

Крім того, частина 2 статті 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Що стосується посилання прокурора у судовому засіданні на лист Комітету з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності Верховної ОСОБА_2 України від 11 вересня 2018 року відносно того, що моментом виявлення адміністративного правопорушення є дата складання відповідного протоколу, суддя вважає за необхідне відмітити, що зазначений лист не є нормативно правовим актом, та такі розяснення не мають статусу офіційного тлумачення законів України.

З огляду на те, що правопорушення даного характеру не є триваючим та з моменту його виявлення закінчився строк притягнення до адміністративної відповідальності, відтак провадження у даній справі підлягає закриттю.

У відповідності пункту 7 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення імперативно встановлено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обовязки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Відповідно до частини 2 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Вчинення будь-яких процесуальних дій з метою погіршення становища особи, яка притягується до відповідальності, за межами строку притягнення до адміністративної відповідальності законом не передбачено.

Слід відмітити, що суттю адміністративного провадження є розгляд справи, який складається із: а) здійснення юридичної оцінки зібраних матеріалів; б) повного та всебічного дослідження матеріалів справи; в) встановлення обєктивної істини у справі; г) винесення рішення (постанови) і доведення їх до відома учасників провадження.

Кодекс України про адміністративні правопорушення чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії.

Враховуючи те, що на час розгляду справи в суді закінчився визначений статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення строк притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статями 9, 38, 172-6, 245, 247, 279, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 172 - 6 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення (пункт 7 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, щодо якої вирішувалась питання про притягнення до відповідальності, її захисником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький суд Харківської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Якщо апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку, у разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Т.М. Трояновська