ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 664/3878/18
Провадження № 33/819/82/19
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2019 року суддя Херсонського апеляційного суду Воронцова Л. П., ознайомившись з апеляційною скаргою заступника прокурора Херсонської області Кубатко Костянтина Васильовича на постанову Цюрупинського районного суду Херсонської області від 21 січня 2019 року, якою ОСОБА_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 21 січня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою заступник прокурора Херсонської області Кубатко К.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Цюрупинського районного суду Херсонської області від 21 січня 2019 року, як незаконну. Винести нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст.172-6 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що в порушення вимог ст.268 КУпАП судом першої інстанції 21 січня 2019 року проведено судове засідання без участі ОСОБА_1 та прийнято рішення, яким останнього визнано винним у вчиненні правопорушення, пов'язаного з корупцією, із застосування заходів адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Відсутність при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, присутність якої є обов'язковою, не надає можливості особі, яка притягується до адміністративної відповідальності організувати свій захист та отримати ефективну юридичну допомогу, а суду змоги повно, всебічно і об'єктивного з'ясувати обставини справи та вирішити її в точній відповідності з законом.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю необхідним повернути її особі, яка її подала з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КпАП України провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до частини 1 статті 250 КУпАП, якою керувався заступник прокурора при подачі апеляційної скарги, прокурор, заступник прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні в справах про адміністративне правопорушення, окрім іншого, має право оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення.

При цьому, зі змісту положень частини 1 статті 287 КУпАП вбачається, що постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 цього Кодексу - застосування за адміністративне правопорушення заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Положення частини 1 статті 287 та частини 5 статті 7 КУпАП кореспондуються з положеннями пункту 4 частини 1 статті 2 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до якої однією із функцій прокуратури є нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян. Повноваження прокурора при здійсненні такого нагляду визначені у статті 26 даного Закону і спрямовані на захист прав і свобод особи, яка примусово тримається в будь-яких місцях згідно з судовим рішенням або рішенням адміністративного органу.

Ухвалою Конституційного Суду України від 08.12.2015 за №49-у/2015 у справі № 2-43/2015 встановлено неузгодженість положень ч.5 ст.7, ст.250, ч.1 ст.287 та ч.2 ст.294 КУпАП щодо повноважень прокурора оскаржувати постанови суду у справах про адміністративне правопорушення. Усунення таких розбіжностей може бути вирішене лише у законодавчому порядку.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов'язків осіб, національні органи зобов'язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Таким чином, правом на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, згідно із ч. 2 ст. 294 КУпАП, наділено вичерпний перелік осіб, до яких належать особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законний представник, захисник, потерпілий, його представник.

Згідно із змінами до ст. 294 КУпАП (нова редакція першого речення частини другої цієї статті), внесеними Законом України від 16 березня 2017 року № 1952-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців та деяких інших осіб», прокурор може оскаржити відповідну постанову судді лише у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що заходи примусового характеру, пов'язані з обмеженням особистої свободи громадян, до ОСОБА_1 не застосовано.

Крім того, санкцією статті 172-6 КУпАП не передбачено застосування до особи виду стягнення, яке пов'язане з обмеженням особистої свободи громадян.

Таким чином, за змістом частини 1 статті 287 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 цього Кодексу, якою визначено, що прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

В інших випадках, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга підлягає поверненню як така, що подана особою, яка не наділена правом апеляційного оскарження.

Отже, в даному випадку прокурор не є особою, яка вправі подавати апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 172-6 КУпАП, незважаючи на те, що відповідно до частини другої статті 250 КУпАП цього ж Кодексу участь прокурора у розгляді даної категорії справ є обов'язковою.

З огляду на викладене, а також враховуючи, що в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 про те, що він визнає вину у повному обсязі за ч.1 ст.172-6 КУпАП, просить розглянути справу у його відсутності /а.с. 60/, постанова суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності не оскаржується, а також те, що ОСОБА_1 добровільно виконав постанову суду, сплативши 21 січня 2019 року штраф у сумі 850 грн /а.с.63/, судовий збір у сумі 384,20 грн /а.с.62/ та вимоги закону, вважаю необхідним повернути апеляційну скаргу заступнику прокурора Херсонської області Кубатко К.В.

Керуючись ст.ст. 7, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Херсонської області Кубатко Костянтина Васильовича на постанову Цюрупинського районного суду Херсонської області від 21 січня 2019 року, повернути останньому як таку, що подана особою, яка не наділена правом апеляційного оскарження.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя підписЛ. П. Воронцова

З оригіналом згідно: Копія постанови оформлена 11 лютого 2019 року Постанова набрала законної сили 11 лютого 2019 року

Суддя Секретар судового засіданняЛ. П. Воронцова Т. І. Пісоцька