Справа № 175/4850/18
Провадження № 3/175/1912/18
Постанова

Іменем України

25 січня 2019 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Ребров С.О. розглянувши матеріали, що надійшли з ДПП УПП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:не відомий, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 його захисника ОСОБА_2 та потерпілого ОСОБА_3

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

16 листопада 2018 року о 10:55 годині, водій ОСОБА_1 в порушення вимог п. 12.1 ПДР на автодорозі М-04 Знамянка-Луганськ-Ізварино в районі вїзду автодороги М-29 керуючи автомобілем ВАЗ 2101 державний номер Т4659ДП не врахував дорожню обстановку перевищив безпечну швидкість та втратив контроль над керуванням, виїхав на полосу зустрічного руху та здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1. В результаті ДТП автомобілі отримали механічних пошкоджень, а водій ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження, тобто водій ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

ОСОБА_1 вину не визнав, просив суд закрити провадження по справі у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, своє клопотання обґрунтовує тим, що 16 листопада 2018 року він дійсно керував транспортним засобом ВАЗ 2101 державний номер Т4659ДП, але він за мить до зіткнення побачив пішохода, який переходив автодорогу перед його автомобілем, а тому він був вимушений змінити напрям руху автомобіля, в наслідок чого сталося ДТП.

Захисник ОСОБА_2 підтримав клопотання свого довірителя, та зокрема просив суд звернути увагу на доданий до матеріалів справи висновок експерта № 19/113/10-1/2д від 07 грудня 2018 року.

Потерпілий ОСОБА_3 просив суд визнати ОСОБА_1 винним та окрім того надав заяви про відшкодування шкоди особі, постраждалій в ДТП. Заперечив відносно пояснень ОСОБА_1, що на автодорозі раптово зявився пішохід, та це стало причиною різкого зміни напрямку руху, а в подальшому ДТП.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого додержання законності.

За приписами ч. 3 ст. 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення всіх учасників, приходить до наступного, що провина ОСОБА_1 у скоєнні ДТП за вказаних у адміністративному протоколі обставин підтверджується наступними доказами.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 190381 від 30 листопада 2018 року і схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, із якої убачається, що через порушення водієм ОСОБА_1 вимог пункту 12.1 Правил дорожнього руху України сталася ДТП, внаслідок якої автомобілі, що зіткнулися, отримали пошкодження, які відображенні на фото-таблиці (а.с. 10-12).

Письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с.13), які він надав 16 листопада 2018 року, та зазначив в них, що причиною ДТП стала слизька автодорога в наслідок чого його автомобіль занесло.

Доводи ОСОБА_1 про свою невинуватість, зазначені ним у судовому засіданні, не спростовують зазначені докази, які у своїй сукупності свідчать про недотримання ним вимог пункту 12.1 Правил дорожнього руху України, що знаходиться у прямому причинному звязку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, та суд вважає, що ОСОБА_1 намагається уникнути адміністративної та цивільної відповідальності.

Суд критично відноситься до наданого висновку експерта № 19/113/10-1/2д від 07 грудня 2018 року, оскільки він був виконаний не за ухвалою суду, а власною ініціативою захисника ОСОБА_2 без участі потерпілого та без урахуванням пояснень щодо обставин справи.

Клопотань про проведення експертиз учасниками не заявлялось.

Аналізуючи зазначені положення процесуального закону та оцінюючи кожний наведений вище письмовий доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв'язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним письмовим доказам, оскільки вони узгоджуються між собою.

Враховуючи характер і наслідки вчиненого правопорушення, а також особу ОСОБА_1 відносно якого відсутні відомості щодо притягнення до адміністративної відповідальності за інші правопорушення на транспорті, суд також враховує те, що ОСОБА_1 умисно вчинив порушення Правил дорожнього руху України, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників, відсутність обставин, які обтяжують та помякшують відповідальність за адміністративні правопорушення, приходить до переконання, піддати його мірі адміністративного стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ст.124 КУпАП.

Зокрема, суд не приймає до уваги надані потерпілим ОСОБА_3 заяви про відшкодування заподіяної шкоди особі, постраждалій в ДТП, оскільки від може звернутися з позовною заявою в загальному порядку.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом (ст. 401 КУпАП).

Згідно ст. 4 Закону України про «Судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатної особи у місячному розмірі, встановленої законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 23, 401, 124, 268, 276, 277, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

З урахуванням частини другої статті 308 КУпАП у разі несплати ОСОБА_1 штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП та примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої, служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в розмірі 680,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави суму судового збору в розмірі 384 грн. 20 коп.

Копію постанови для відома вручити ОСОБА_1 та направити начальнику ДПП УПП в Дніпропетровській області відділ адміністративної практики.

Крім того, копію постанови в частині сплати суми штрафу та судового збору, у разі добровільної несплати, для примусового виконання, направити до відповідного відділу ДВС України.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через місцевий суд.

Постанова набрала законної сили ___ ____________ 201__ року.

Строк предявлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Суддя С.О. Ребров