ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/6034/19 Головуючий І інстанції -
Провадження № 33/818/829/19 Цвірюк Д.В.
Категорія: ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач - Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Бездітко В.М.

за участю секретаря - Михайлюка А.В.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

захисника - Шкляра І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 травня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

15 квітня 2019 року працівниками поліції складено протоколи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно із протоколом серії ОБ № 186023, 15 квітня 2019 року о 0450 год. в м. Харкові по вул. 23 Серпня, 29, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «ВАЗ 2108» д.н.з. НОМЕР_1 , на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою звукового спеціального сигналу та проблискового маячка червоного та синього кольору, не зупинився. Був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі н.з. 21 3533, поблизу буд. 85 по вул. Кузнецька шляхом блокування.

Згідно із протоколом серії БД № 151498, 15 квітня 2019 року о 0458 год. в м. Харкові по вул. Клочківська, 244, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2108» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest-6820» та в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.4, 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративні правопорушення передбачені ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 травня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП у відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП призначено ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в обґрунтування якої зазначає наступне.

З постановою районного суду не погоджується, оскільки при складання протоколу про адміністративне правопорушення поліцейськими було порушено норми чинного законодавства.

Зазначає, що спиртних напоїв не вживав, поліцейські на стан сп`яніння його не перевіряли, пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння не пропонували.

Посилається, що в матеріалах справи відсутні дані про свідків, які б підтвердили його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що розгляд справи районним судом проведено за його відсутністю, оскільки будь-якого повідомлення про час та місце слухання справи він не отримував.

За вказаних обставин вважає, що судом порушено його права і він був позбавлений можливості надати свої пояснення щодо складеного протоколу про адміністративне правопорушення з порушенням чинного законодавства.

Просить скасувати постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 травня 2019 року та закрити провадження у справі.

В клопотанні про поновлення строку ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції посилаючись, що участь у розгляді справи не приймав, копію оскаржуваної постанови отримав 11 червня 2019 року.

Враховуючи, що доводи про поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення не спростовуються матеріалами справи, необхідно задовольнити його клопотання та поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду.

20 серпня 2019 року справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 передана в провадження судді Харківського апеляційного суду - Бездітко В.М.

В призначене судове засідання ОСОБА_1 не з`явився подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку хворобою.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Шкляр І.М. підтримав подану заяву та пояснив суду, що за станом здоров`я ОСОБА_2 не має можливості приймати участь у судовому засіданні 21 серпня 2019 року.

Апеляційним судом задоволено заяву ОСОБА_1 розгляд справи відкладено на 28 серпня 2019 року.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Шкляра І.М., які апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Ст. 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

П. 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Положеннями п. 2.4 ПДР України встановлено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил. За порушення зазначеного пункту ПДР Украйни встановлена відповідальність за ст. 122-2 КУпАП.

П. 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з п. 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

У розумінні вимог ст. 266 КУпАП, п. 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

П. 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі за змістом - Інструкція 2) передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Судовим розглядом встановлено, що вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, крім протоколів, підтверджується:

- відеозаписом з нагрудних камер поліцейських на якому зафіксовано, що по дорозі рухається автомобіль «ВАЗ 2108» д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору, вимогу про зупинку деякий час не виконує. Поліцейськими заблоковано транспортний засіб, встановлено особу водія. На питання поліцейського чого тікав, ОСОБА_1 повідомив, що вжив чарку. В подальшому на відеозаписі зафіксовано залучення свідків в присутності яких ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, або в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відмовився, свою відмову обґрунтував тим, що буде проходити незалежну експертизу (а.с. 9);

- поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які були залучені поліцейськими при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення та засвідчили своїми поясненнями відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» та в закладі охорони здоров`я (а.с. 1,4-5);

- даними про відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, яке здійснено в порядку передбаченому ч. 1 ст. 266, ст. 265-2 КУпАП. Згідно з розписки гр. ОСОБА_5 , останній прийняв керування автомобілем «ВАЗ 2108» д.н.з. НОМЕР_1 , та зобов`язувався його доставити за місцем стоянки, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 265-2 КУпАП (а.с. 7).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом скористався, надав пояснення по суті адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП протоколи підписав, зі змістом ознайомлений. До протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП пояснень не надав. Заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколів за ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколів даних, порушення порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння не заявляв (а.с. 1-2).

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколів про адміністративні правопорушення, поліцейськими дотримано вимоги ч. 2 ст. 251, ст. ст. 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції.

Таким чином, з врахуванням викладеного, поліцейським протоколи про адміністративні правопорушення серії ОБ № 186023, серії БД № 151498 від 15 квітня 2019 року стосовно ОСОБА_1 складено в установленому законом порядку, відповідають вимогам ст. 256, розділам ІІ, ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Відповідно, у суду першої інстанції та апеляційного суду відсутні підстави для визнання необ`єктивними доказів, якими підтверджено вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суд повно та всебічно встановив фактичні обставини правопорушень на підставі доказів наявних в матеріалах справи, досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст. ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду та постановив рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в матеріалах справи даних про свідків, які б підтвердили його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не знайшли свого обґрунтованого підтвердження та повністю спростовуються дослідженими матеріалами справи.

Посилання на розгляд справи про адміністративне правопорушення за його відсутністю не спростовують висновків суду про порушення ОСОБА_1 п. 2.4, 2.5 ПДР України.

Матеріалами справи підтверджено, що районний суд вживав заходи для повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце судового розгляду на повідомлену поліцейським ОСОБА_1 адресу.

В ст. 277 КУпАП визначені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.

Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади.

Суд першої інстанції розглянувши справу за відсутністю ОСОБА_1 обґрунтував та навів мотиви такого розгляду.

Посилання на складання протоколів про адміністративні правопорушення з порушеннями вимог чинного законодваства є безпідставними.

Складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Інші доводи, які б свідчили про відсутність складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначено та при апеляційному перегляді не встановлено.

Дослідженими доказами, які містяться в матеріалах справи встановлено, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем не виконував вимогу поліцейських про зупинку транспортного засобу та з метою уникнення адміністративної відповідальності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП і, враховуючи характер вчинених правопорушень, ступінь їх суспільної небезпеки - дані правопорушення являється грубими порушеннями правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожують їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення, що відповідає характеру вчинених правопорушень і меті адміністративного стягнення.

З врахуванням викладеного, за наслідками апеляційного перегляду справи, апеляційним судом не встановлено підстав для скасування постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 травня 2019 року.

Керуючись ст. ст. 245, 251, 256, 266, 278, 280, 284, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 травня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду /підпис/ В.М. Бездітко

Згідно з оригіналом

Постанова набрала законної сили 28 серпня 2019 року

Суддя В.М. Бездітко

Секретар М.В. Яковлева