Справа № 201/9137/19
Провадження № 3/201/3995/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2019 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області ДПП НП України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого черговим по парку залізничної станції «Нижньодніпровський-Вузол», який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Інспектором патрульної поліції складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , відповідно до якого останній 23 липня 2019 року о 01 годині 11 хвилин, керуючи автомобілем «ВАЗ», д/н НОМЕР_1 , на перехресті нерівнозначних доріг вул. Олеся Гончара та вул. Чернишевського в м. Дніпрі, виїжджаючи з другорядної дороги, не виконав вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», внаслідок чого, не надавши переваги у русі, скоїв зіткнення з автомобілем «ЗАЗ», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який слідував по головній дорозі. Своїми діями ОСОБА_1 порушив д.з. 2.1 Розділу 33 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

ОСОБА_1 з`явився до суду, свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав та пояснив, що 23 липня 2019 року близько 01 години 10 хвилин він разом зі своїм другом ОСОБА_3 повертались до дому на автомобілі «ВАЗ», за кермом якого знаходився останній, а він сидів на передньому пасажирському місці. В дорозі відбулась дорожньо-транспортна подія, внаслідок якої він вдарився головою об лобове скло та відколов собі зуба. Після зіткнення водій ОСОБА_3 продовжив рух та зупинився метрів за сто від місця зіткнення. Там він вийшов з автомобіля та знаходився біля нього, оскільки погано себе почував та його обличчя було в крові, у зв`язку з чим ОСОБА_3 пішов до аптеки, а він став чекати на останнього. Пізніше приїхали патрульні поліції, які стали звинувачувати його в тому, що саме під його керуванням відбулось ДТП, хоча він пояснював, що він знаходився в автомобілі «ВАЗ» лише в якості пасажиру, а ним керував водій ОСОБА_3 Коли повернувся ОСОБА_3 , останній також намагався пояснити поліцейським, що саме під його керуванням відбулось зіткнення, однак патрульні все одно склали протокол адміністративне правопорушення відносно нього.

Водій ОСОБА_2 , будучи допитаним у судовому засіданні, суду пояснив, що 23 липня 2019 року приблизно о 01 годині 20 хвилин він рухався по вул. Чернишевського в м. Дніпрі та на перехресті з вул. Олеся Гончара відбулось зіткнення з іншим автомобілем, який виїхав з другорядної дороги та не надав йому переваги у русі. Після цього автомобіль порушника залишив місце пригоди, хоча він встиг роздивитись, що в салоні останнього знаходиться лише один водій чоловічої статі, молодого віку, з коротким волоссям. Пізніше, коли приїхали патрульні поліції на місце зіткнення, йому повідомили, що правопорушника затримала неподалік звідси, а тому вони направились туди, оскільки було необхідно впізнати водія. Там він побачив ОСОБА_1 , на якого вказав як на водія автомобіля «ВАЗ», при цьому ОСОБА_3 або будь-якої іншої особи, яка б заявляла про те, що саме вона керувала автомобілем «ВАЗ», не було впродовж всього часу оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.

Допитаний за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що 23 липня 2019 року, керуючи своїм автомобілем «ВАЗ», він в якості водія, разом з пасажиром ОСОБА_1 потрапили в дорожньо-транспортну пригоду за його вини, оскільки, виїжджаючи з другорядної дороги по вул. Олеся Гончара на перехрестя з вул. Чернишевського в м. Дніпрі, він не надав переваги у русі автомобілю «ЗАЗ». Після зіткнення він побачив, що ОСОБА_1 розбив голову об лобове скло, від чого у останнього пішла кров. У зв`язку зі стресовою ситуацією він розгубився та залишив місце пригоди, однак зупинився десь за двісті метрів, оскільки в нього потік радіатор. Потім він залишив ОСОБА_1 біля автомобіля та пішов шукати аптеку, для того щоб допомогти останньому, однак коли він повернувся, то побачив, що ОСОБА_1 звинувачують патрульні поліції в дорожньо-транспортній пригоді. На його зауваження про те, що саме він керував в момент ДТП, патрульні поліції ніяк не реагували і все-одно склали протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1

Допитаний за клопотанням потерпілої сторони свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що він прибув на місце події до свого сина ОСОБА_2 десь через 10-15 хвилин після того як останній йому зателефонував. Там він побачив один екіпаж поліції та сина, який йому розповів, що сталось. Через невеликий проміжок часу вони всі разом направились на місце, де зупинили правопорушника, якого впізнав його син ОСОБА_2 . Окрім ОСОБА_1 там більше нікого не було, у зв`язку з чим на останнього склали протокол про адміністративне правопорушення.

Дослідивши безпосередньо у судовому засіданні показання учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до висновку, що дана адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки доказів зібраних в дану справу не достатньо для того щоб зробити однозначний висновок щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, в якому обвинувачується останній.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З метою збирання доказів на співробітників поліції покладається обов`язок, відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, долучати до протоколу про адміністративне правопорушення: схему місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський; пояснення учасників пригоди та свідків; показання технічних приладів; показання засобів фото- та/або відеоспостереження; інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 192987 дорожньо-транспортна подія між автомобілями «ВАЗ», д/н НОМЕР_1 та «ЗАЗ», д/н НОМЕР_2 відбулась в результаті порушення особо, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, д.з. 2.1 Розділу 33 Правил дорожнього руху України.

Однак, при дослідженні матеріалів даної справи судом не було встановлено належних та допустимих доказів на підставі яких, поза розумним сумнівом, що є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною, може бути зроблений висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, що ставиться йому у вину складеним відносно нього протоколом, зокрема будь-яких доказів, які безпосередньо вказують на обставини, що підлягають доказування у даній справі та у своїй сукупності підтверджують причетність ОСОБА_1 , як водія під керуванням якого відбулась дорожньо-транспортна подія, немає. Так, матеріалами справи про адміністративне правопорушення не спростовується позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відповідно до якої, він не керував автомобілем в момент ДТП, оскільки знаходився на пасажирському місці автомобіля «ВАЗ», яким керував його власник ОСОБА_3

Такі показання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності повністю співвідносяться та зіставляються з показаннями свідка ОСОБА_3 , який у судовому засіданні підтвердив, що саме він керував зазначеним автомобілем, власником якого є особисто він, при цьому в момент ДТП ОСОБА_1 знаходився на передньому пасажирському місці та від зіткнення отримав ушкодження в результаті контактування головою з лобовим склом, після чого він продовжив рух та зупинився трохи далі від місця пригоди, оскільки побачив, що ОСОБА_1 має кров на обличчі. Там він залишив свій автомобіль та намагався неподалік знайти аптеку щоб допомогти своєму другові, при цьому ОСОБА_1 в той час залишився чекати на нього біля автомобіля, а коли він повернувся, то побачив багато патрульних поліції, які чомусь вирішили, що саме ОСОБА_1 керував його транспортним засобом.

Отже, з матеріалів даної справи про адміністративне правопорушення вбачається сам факт дорожньо-транспортної події, однак, разом з цим, судом вважається недоведеним факт вчинення даного ДТП ОСОБА_1 , оскільки будь-яких прямих доказів цьому немає. Власник пошкодженого автомобіля ОСОБА_2 повідомив суду, що побачив в салоні автомобіля «ВАЗ» лише одного чоловіка, якого він впізнав на місці зупинки вказаного транспортного засобу. В той же час потерпілий ОСОБА_2 не зміг уточнити за якими саме ознаками він впізнав цю особу та які саме характері риси мав останній, при цьому слід враховувати, що дорожньо-транспортна подія відбулась в темну пору доби, а отже водій ОСОБА_2 в умовах недостатньої видимості міг помилково визначити ОСОБА_1 як водія автомобіля «ВАЗ», крім того потерпілий лише швидкоплинно мав змогу роздивитись останнього впродовж короткого проміжку часу при зіткненні транспортних засобів між собою, що також могло вплинути на достовірність побаченого ОСОБА_2 , що в своїй сукупності свідчить про те, що позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до якої, він не керував автомобілем «ВАЗ», не спростовується встановленими фактичними обставинами під час розгляду даної справи.

Враховуючи спірність даних обставин, оскільки одна із сторін процесу потерпілий ОСОБА_2 , стверджує, що за кермом знаходився водій ОСОБА_1 , а сторона захисту стверджує, що за кермом перебувала інша особа ОСОБА_3 , суд в даній ситуації не може прийти до однозначного висновку щодо винуватості водія ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження іншого автомобіля «ЗАЗ». З точки зору критерія відповідності доведеності вини особи поза розумним сумнівом, суд вважає, що сукупність зібраних в матеріали даної справи про адміністративне правопорушення доказів є недостатньою та не взаємопов`язаною між собою для того щоб прийти до однозначного висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у його причетності до вчинення дорожньо-транспортної події за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення відносно нього, що в свою чергу свідчить про недостовірне встановлення суб`єкту вчинення даного правопорушення уповноваженою посадовою особою.

З огляду на те, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється посадовою особою в рамках пред`явленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин викладених у відповідному протоколі, а також виходячи з матеріалів наданих для розгляду, які були попередньо зібрані та належним чином процесуально закріплені уповноваженою на те посадовою особою, суд позбавлений можливості самостійно усунути недоліки, що виникли у зв`язку з відсутністю відповідних матеріалів адміністративної справи, оскільки до повноважень суду не входить збирання доказів, їх вилучення або долучення іншим чином з інших матеріалів справ про адміністративні правопорушення, при цьому перекладання на себе повноважень посадової особи уповноваженої на складання протоколу про адміністративне правопорушення, в противному випадку, призведе до порушення судом принципу рівноправності сторін.

В світлі даної ситуації, а також враховуючи, що суд повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності поза розумним сумнівом, вважаю, що за цим стандартом доказування не було доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину патрульною поліцією в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідальність за яке встановлюється за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , притягнутого за ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко