ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 597/1363/18Головуючий у 1-й інстанції Дудяк С.В.
Провадження № 33/817/54/19 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2019 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я., з участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1, його захисника - адвоката Паньків О.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в місті Тернополі матеріали справи за апеляційною скаргою захисника Паньків О.Б. на постанову Заліщицького районного суду Тернопільської області від 20 грудня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП і обрано йому стягнення: - за ст.124 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців; - за ч.1 ст.130 КУпАП у виді 10200 грн. штрафу в дохід держави, що становить 600 н.м.д.г. з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік. На підставі ч.2 ст.36 КУпАП остаточне адміністративне стягнення призначено у виді 10200 грн. штрафу в дохід держави, що становить 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 352,40 грн. судових витрат.

Згідно постанови, ОСОБА_1 22.10.2018р. о 20 год. 10 хв. керуючи автомобілем марки Рено Трафік, д.р.н. НОМЕР_2 по вул.Національного Відродження в с.Добрівляни Заліщицького району Тернопільської області, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, допустив зіткнення з автомобілем марки Мерседес-Бенц 311 CDI, д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, в результаті чого вказані автомобілі отримали механічні пошкодження, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати оскаржувану постанову, закрити провадження за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1.ч.1 ст.247 КУпАП, а за ст.124 КУпАП застосувати покарання у виді штрафу. Свої вимоги мотивує тим, що направлення на огляд до лікарні ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складено з порушенням додатку 2 до Інструкції №1452/735 від 09.11.2015р., а саме не вказано на підставі якого документу встановлено особу правопорушника, хоча водійське посвідчення було вилучено інспектором Герман В.В., немає відомостей щодо результатів огляду, проведеного поліцейським на місці ДТП, за допомогою якого приладу проводився цей огляд, відсутні дані про серію та номер протоколу про адміністративне правопорушення складеного поліцейським. Також звертає увагу на те, що направлення було оформлене 22.10.2018р. о 20.45 год., а вже о 20.50 цього ж дня лікарем ОСОБА_5 в КНП "Заліщицька ЦРЛ" було складено висновок, щодо результатів медичного огляду, а тому виникають сумніви щодо об'єктивності дій інспектора поліції та лікаря, оскільки за 5 хвилин ці посадові особи не могли вчинити всі необхідні дії. Додатково зазначає, що під час огляду ОСОБА_1 було надано прилад "Драгер" і не здійснювалось жодного забору біологічного матеріалу, як і його дослідження, чим порушено Інструкцію, оскільки лише результати лабораторних досліджень біологічного середовища надають висновку ознак наукової обгрнунтованості. Наголошує, що в судовому засіданні інспектор поліції і лікар не могли ствердити чи дійсно ОСОБА_1 оглядався на стан сп'яніння в Заліщицькій ЦКРЛ саме 22.10.2018 року, а свідки зазначені в протоколі до суду не викликались. Стверджує, що оскільки у висновку №60 в графі №2 видно значні нерозбірливі виправлення, які чітко не читаються, такий висновок складений із порушенням інструкції і тому не може слугувати доказом в справі. Вважає, що міра адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП не відповідає обставинам справи і є такою, що не підлягає до застосування, оскільки ОСОБА_1 скоїв ДТП з необережності, свою вину визнав повністю, відшкодував у повному обсязі потерпілому завдані збитки і в останнього відсутні претензії майнового характеру. Просить врахувати, що кошти на сплату штрафу у порушника є, а водійське посвідчення йому потрібно, оскільки він має намір з 20 січня 2019 року піти на роботу шофером по здійсненню перевозки хлібо-булочної продукції у приватного підприємця ОСОБА_6 на вакантне місце. Також вказує, що ОСОБА_1 має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Заслухавши особу, притягнуту до адміністративної відповідальності та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Згідно ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Оскільки в апеляційній скарзі не оспорюється доведеність та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, тому постанова суду першої інстанції перегляду у цій частині не підлягає.

Обираючи адміністративне стягнення за ст.124 КУпАП судом першої інстанції повністю дотримано вимоги ст.ст. 33-35 КУпАП, враховано характер вчинених правопорушень, особу порушника, застосовано ст.36 КУпАП і призначено стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, в редакції, що діяла на час його вчинення, тому прийняте рішення у цій частині є вірним, а вимоги апеляційної скарги безпідставними.

В свою чергу, висновок суду першої інстанції щодо наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП грунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №008411 від 22.10.2018 року, відповідно до якого останній 22.10.2018 року о 20год.10хв. керував автомобілем марки Рено Трафік, д.р.н. НОМЕР_2 перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, що також підтверджено актом медичного огляду №60 від 22.10.2018 року, висновком №60 від 22.10.2018 року та поясненнями лікаря ОСОБА_5, згідно яких огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння проводився у закладі охорони здоров'я і в результаті якого було виявлено у нього алкогольне сп'яніння (2,0 проміле).

Стосовно доводів захисника в апеляційній скарзі про порушення при направленні на медичний огляд та під час цього огляду, слід зазначити слідуюче.

Так згідно п.6 третього розділу Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", відсутність документів не може бути причиною для відмови у проведенні огляду на стан сп'яніння. У цьому разі в акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зазначаються дані щодо зовнішнього вигляду особи, яку оглядають, а також те, що дані про цю особу записані з її слів. У разі надходження документів дані про оглянуту особу долучаються до акта медичного огляду.

Як вбачається з матеріалів справи цих вимог було дотримано в повному обсязі під час проведення огляду ОСОБА_1 в медичному закладі. Допитані в судовому засіданні інспектор поліції ОСОБА_7 і лікар ОСОБА_5 Підтвердили, огляд на стан сп'яніння проходив саме ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно якого і складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено оскаржувану постанову суду.

Доводи апеляційної скарги про неповноту проведення огляду через відсутність лабораторних досліджень біологічного середовища не ґрунтуються на вимогах закону.

Так, пунктом 14 третього розділу Інструкції передбачено, що обов'язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров'я лише якщо доставлений водій - учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами.

Отже, оскільки ОСОБА_1, перебував у свідомому стані тому не було обов'язковим дослідження його біологічного середовища, про яке стверджує захисник в апеляційній скарзі.

Інші доводи апеляційної скарги в тому числі про наявність виправлень у написанні прізвища ОСОБА_1 у висновку №60 не є істотними, оскільки в цьому ж висновку та Акті огляду, на підставі якого він виданий, чітко вказано відомості про особу ОСОБА_1, а саме його прізвище, ім'я та по батькові, дату народження та інші, а тому немає підстав сумніватися, що огляд в медичному закладі проходила саме та особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

З огляду на вищевикладене, вказані апелянтом порушення при направленні на медичний огляд та під час цього огляду не спростовують правильність висновків суду першої інстанції та їх відповідність фактичним обставинам справи.

За таких обставини, оцінюючи докази в їх сукупності, виходячи із їх системності, за внутрішнім переконанням, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, суд першої інстанції з дотриманням усіх вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення встановив обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні Правил дорожнього руху.

У зв'язку з наведеним, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за викладеними в апеляційній скарзі доводами не підлягає.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Паньків О.Б. залишити без задоволення, а постанову Заліщицького районного суду Тернопільської області від 20 грудня 2018 року відносно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Тернопільського

апеляційного суду В.Я. Сарновський