Справа № 372/3274/19
Провадження № 3-1153/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 вересня 2019 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Зінченко О.М.,

за участі секретаря Євдокімова В.С.,

за участю прокурора Хіміч І.І.

правопорушника ОСОБА_1

розглянувши матеріали, які надійшли від Національного агентства з запобігання корупції про притягнення до адміністративної відповідальності :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживаючу та зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 єстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1

по ч. 1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді спеціаліста І категорії з інформаційних зв`язків виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області, являючись суб`єктом відповідальності за вчинення корупіційного правопорушення згідно з пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. З Закону, примітки до ст. 1726 КУпАП, на якого поширюється дія Закону, в порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 даного Закону, пп. 2 ч. 5 Розділу ТІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру, затвердженого рішенням НАЗК № 3 від 10.06.2016, під час припинення виконання функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно, 11.04.2018, без поважних причин, подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, неохоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинила адміністративне правопорушення,

пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 1726КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала повністю, зобов`язалась в майбутньому дотримуватись вимог ЗУ «Про запобігання корупції» та просила суворо не карати.

Прокурор Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури зазначив, що в матеріалах справи достатньо доказів на підтвердження скоєного адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , а тому остання повинна бути притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинене.

Під час судового розгляду встановлено, що відповідно до постанови Обухівської районної виборчої комісії Київської області від 30.10.2015 року за громадянином ОСОБА_2 визнано повноваження депутата зазначеної ради.

Відповідно до розпорядження в.о. міського голови Української міської ради Обухівського району Київської області від 01.02.2011 № 21-К ОСОБА_3 з 01.02.2011 призначено на посаду спеціаліста 1 категорії з інформаційних зв`язків виконавчого комітету зазначеної ради.

01.02.2011 року ОСОБА_1 прийняла присягу посадової особи місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посада спеціаліста І категорії з інформаційних зв`язків виконавчого комітету міської ради відноситься до 7-ої категорії посад місцевого

самоврядування.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові

повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-

дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» на посадових осіб місцевого самоврядування поширюються обмеження, передбачені Законом.

Згідно з підпунктом «в» п. 1 ч. 1 ст. З Закону суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону є державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування, тобто особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Отже, ОСОБА_1 , будучи спеціалістом І категорії з інформаційних зв`язків виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області, є посадовою особою місцевого самоврядування.

Згідно з приміткою до ст. 1726 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій

держави або місцевого самоврядування.

Абзацом 1 ч. 2 ст. 45 Закону визначено, що особи зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини 1 статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого

самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями.

У відповідності до абз. 1 п. 2 Розділу XIII Прикінцевих положень Закону до початку роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або

місцевого самоврядування, суб`єкти декларування подають декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру в порядку, встановленому Законом. Зазначені декларації підлягають оприлюдненню в

порядку, встановленому Законом.

Відповідно до абз. 2 п. 2 Розділу XIII Прикінцевих положень Закону про початок роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, приймається рішення НАЗК.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 12 Закону НАЗК з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції обов`язкові для виконання нормативно-правові акти, які згідно з ч. 5 ст. 12 Закону підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.

Відповідно до пп. 2 п. 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру, затвердженого рішенням НАЗК № 3 від 10.06.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від

15.07.2016 за № 959/29089, декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб`єкт дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб`єктом

декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день, що передує дню подання декларації. Під раніше поданими деклараціями розуміються як декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, так і декларації, що були подані відповідно до Закону.

Отже, ОСОБА_1 , будучи спеціалістом 1 категорії з інформаційних зв`язків виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області, була зобов`язана, у разі припинення повноважень, подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого

самоврядування, за період, неохоплений раніше поданими деклараціями, не пізніше дати свого звільнення.

Встановлено, що відповідно до розпорядження секретаря Української міської ради Обухівського району Київської області від 02.04.2018 № 32 К ОСОБА_1 з 02.04.2018 звільнено із займаної посади спеціаліста І ОСОБА_4 з інформаційних зв`язків виконавчого комітету зазначеної ради за угодою сторін.

Будучи опитаною, ОСОБА_1 повідомила, що декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, подала 11.04.2018 у в`язку з відсутністю довідки про доходи свого чоловіка. Так як заяву на звільнення вона написала 26.03.2018, то до дати її звільнення, 02.04.2018, вона не встигла зібрати всі необхідні документи для подачі декларації.

Законом України «Про запобігання корупції», а саме ч. 2 ст. 45, не встановлено чітких строків подачі декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період,

неохоплений раніше поданими деклараціями. Тому, на п думку нею було дотримано всіх вимог вищезазначеного закону.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи звільненою за угодою сторін 02.04.2018 з посади спеціаліста І категорії з інформаційних зв`язків виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області, тобто за власною ініціативою припинивши діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, була зобов`язана подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого

самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, не пізніше дня звільнення із займаної посади, а саме до 23 год. 59 хв. 02.04.2018.

Відповідно до публічно доступної інформації, оприлюдненої па офіційному сайті, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не

охоплений раніше поданими деклараціями ОСОБА_1 , подала лише 11.04.2018 року тобто несвоєчасно, без поважних причин.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, думку прокурора, оцінюючи докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що дії ОСОБА_1 . є винними і їх необхідно кваліфікувати за ч. 1ст. 172-6 КУпАП.

Обираючи міру стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність обставин та вважає необхідним призначити адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Таким чином, з урахуванням ЗУ «Про судовий збір» з особи яка визнана винною у вчинені адміністративного правопорушення підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись статтями 172-6, 279, 280, 283 КУпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Визнати виною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Стягнути згідно ст..4 ч.2 Закону України «Про судовий збір» на користь держави, (отримувач коштів Обух.УК/м. Обухів/ 22030101, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача: 0449, код класифікації доходів бюджету: 22030101), з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп..

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно зі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби та з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного відповідній статті КУпАП.

Строк пред`явлення до виконання постанови 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя: О.М.Зінченко