Провадження № 33/824/3229/2019 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника Киченок А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 липня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 липня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 28 червня 2019 року о 21 годині 50 хвилин керуючи транспортним засобом марки «Harley Davidson», модель «Electra Glade», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Максима Берлінського біля будинку № 19 в місті Києві, з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема указав, що в матеріалах справи відсутнє направлення його на огляд в заклад медичної охорони, а тому, на думку апелянта, не можна стверджувати, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. Крім того указав, що він не був відсторонений від керування транспортними засобами працівниками поліції, а також у нього не було вилучено посвідчення водія, що є порушенням вимог ст.ст. 265-1 та 266 КУпАП та свідчить про відсутність у працівників поліції підстав для направлення його на медичний огляд. У зв`язку із чим, не проходження медичного огляду на стан сп`яніння за відсутності підстав для такого огляду, передбачених ст. 266 КУпАП не може утворювати складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Також указав на наявність розбіжностей у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме час складання протоколу відрізняється від часу надання пояснень свідками. Крім того зазначив, що в протоколі відсутні відомості про те, що йому на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції було запропоновано пройти огляд із застосуванням технічних засобів, та його відмова від проходження. Просив постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вислухавши пояснення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника, які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили апеляційну скаргу задовольнити;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Висновки судді місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння стверджуються зібраними у справі доказами, зокрема: поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 дійсно у присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Дослідивши указані докази та давши їм належну юридичну оцінку суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП та на законних підставах, із дотриманням положень ст. 23 і ст. 33 КУпАП наклав на нього стягнення у межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, яке є безальтернативним.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на неспівпадання часу складання протоколу з часом складання пояснень свідками, що свідчить про те, що свідки не могли бачити, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом не спростовує правильності висновків суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння та необхідності накладення на нього адміністративного стягнення. Як вбачається з наданого до суду відеозапису з нагрудної камери працівника поліції ОСОБА_1 не заперечував того факту, що саме він керував транспортним засобом марки «Harley Davidson», модель «Electra Glade», номерний знак НОМЕР_1 . Не висловлював ОСОБА_1 будь - яких зауважень з даного факту і в присутності свідків. Крім того, час вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення.

Та обставина, що матеріали справи не містять даних про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, на думку суду, вказує на не виконання працівниками поліції вимог нормативних документів, які регламентують необхідність виконання цієї дії і не може бути підставою для скасування чи зміни постанови судді місцевого суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не було вилучено у ОСОБА_1 посвідчення водія спростовуються даними протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 №328722 від 28.06.2019р., відповідно до якого у ОСОБА_1 було вилучено посвідчення водія та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом. Крім того, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що працівниками поліції у нього було вилучено посвідчення водія.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічних засобів не ґрунтуються на матеріалах справи. Так, із переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у тому числі і за допомогою технічних засобів на місці. Вказана пропозиція працівника поліції була неодноразовою та зрозумілою, при цьому відмова ОСОБА_1 від проходження огляду, у тому числі і в присутності свідків, була очевидною, тобто такою, яка не викликала сумніву щодо її дійсності. Крім того, із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не висловлював згоду на проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі. Колегія суддів вважає, що мотиви відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не мають значення для висновків про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також переглянутий відеозапис дає можливість поза розумним сумнівом стверджувати про наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, що викликало у поліцейських необхідність проведення його огляду на стан сп`яніння.

Не ґрунтуються як на матеріалах справи, так і на вимогах нормативних документів доводи апелянта про те, що поліцейські зобовязані були доставити до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.Відповідно до п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого або сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 р. № 1103 (в подальшому Порядок) водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Наведене дає підстави стверджувати те, що направленню для проходження огляду на стан сп`яніння підлягають лише водії, які висловили згоду на проведення такого огляду. В такому випадку поліцейські і зобов`язані доставити водія до закладу охорони здоров`я відповідно до п. 7 Порядку та п. 8 Інструкції про прядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735.

Наведене у свої сукупності указує на те, що справа про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП була розглянута повно, всебічно та об`єктивно. Постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 17 липня 2019 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для скасування чи зміни цієї постанови суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 липня 2019 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька