Справа № 442/4619/18 Головуючий у 1 інстанції: Курус Р.І.
Провадження № 33/811/382/18 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року м. Львів

Суддя судової палати в кримінальних справах Львівського апеляційного суду Павлишин О.Ф., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 липня 2018 року,-

в с т а н о в и в :

цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить - 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352,40 грн. в дохід держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві / м. Київ / 22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: 899998; рахунок отримувача: 6001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Згідно з постановою судді першої інстанції Павлів В.М. 11.06.2018 року о 04 год. 00 хв., на вул. Суховоля в м. Трускавець Львівської області, керував автомобілем марки «Fiat Ducato», з державним номерним знаком НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка хода, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився в установленому законом порядку в присутності двох свідків.

На вказану постанову особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, в яких просить поновити строк апеляційного оскарження постанови судді першої інстанції, визнавши поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження, скасувати постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 липня 2018 року та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Щодо пропущеного строку на апеляційне оскарження, то зазначає, що такий пропущений з поважних причин, оскільки не брав участі в судовому засідання. Зазначає, що судом першої інстанції в постанові помилково зазначено його адресу АДРЕСА_1, однак він зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_2.

Вказує, що про постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 липня 2018 року дізнався 06 листопада 2018 року, коли на його адресу надійшов лист Дрогобицького ВП ГУ НП УМВС України у Львівській області № 11827/44/04-2018 від 25.10.2018 про необхідність здачі ним посвідчення водія у зв'язку з позбавленням його права керування транспортними засобами терміном на 1 рік згідно постанови судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 липня 2018 року. Зазначає, що 08.11.2018 звернувся в суд першої інстанції і отримав копію постанови судді та копію протоколу про адміністративне правопорушення від 11.06.2018 року, про існування якого теж дізнався вперше.

В апеляційній скарзі зазначає, що з постановою судді першої інстанції незгідний у зв'язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що протокол про адміністративне правопорушення не складався в його присутності. Вказує, що у протоколі про адміністративне правопорушення незрозумілим являється суть адміністративного правопорушення, адже не вказано, на підставі чого встановлено стан алкогольного сп'яніння водія, його рівень, чи від якого саме огляду відмовився водій (від огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів чи від проходження огляду у закладі охорони здоров'я) і не зазначено, який порядок проходження такого огляду було запропоновано водію.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що така підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Встановлено, що оскаржувана постанова прийнята 26.07.2018 року, апелянт подав апеляційну скаргу 13.11.2018 року.

Оскільки розгляд справи проведено за відсутності ОСОБА_2, останнім копія постанови не отримувалась, апелянт пропустив строк на апеляційне оскарження з поважних причин, а тому такий підлягає поновленню.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, яке виключало б його двозначне трактування і сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, суд при розгляді даної справи вказані вимоги не виконав.

Статтею 278 КУпАП передбачено обов'язок суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушеннявирішити питання щодо правильності складання протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

За змістом ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається - дата і місце його складання; посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягується до адміністративної; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. При наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та рапортами поліцейських. Однак з таким висновком погодитись не можна, оскільки його суд дійшов з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Згідно з п.6 розділу другого Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09.11.2015 року огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 11.06.2018 року серії БД №080429 ОСОБА_2 в 04 год. 00 хв., на вул. Суховоля в м. Трускавець Львівської області, керував автомобілем марки «Fiat Ducato», з державним номерним знаком НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме - запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка хода, почервоніння очей, від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився в установленому законом порядку в присутності двох свідків, від підпису та пояснень відмовився.

При апеляційному розгляді ОСОБА_2 заперечив як факт складання протоколу, так і факт відмови від підпису та пояснень.

Матеріалами справи стверджується, що свідки, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а також працівник поліції, який складав протокол судом першої інстанції не допитувались як свідки.

Апеляційним судом викликався зазначений в протоколі як свідок, ОСОБА_3, однак судова повістка повернута суду з посиланням на неправильно зазначенуадресу, тобто фактично відсутня така адреса, що зазначена в протоколі.

Також судом апеляційної інстанції викликалась особа, яка складала протокол - ОСОБА_4 для з'ясування обставин складання протоколу та місця проживання свідків, однак такий в судове не з'явився та про причини неявки не повідомив.

Згідно зі ст. 251 КУпАП Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1.3 Розділу І "Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них» затверджених Наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції.

Згідно з п.1.4.5 вказаної Інструкції метою використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками поліції є забезпечення об'єктивного розгляду справ уповноваженими органами шляхом створення додаткових належних доказів.

Однак до матеріалів справи запис відеореєстратора не долучений.

Інші будь-які належні та допустимі докази на підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

А відтак, оскільки в протоколі зазначено недійсну адресу свідка ОСОБА_3, особа, яка складала протокол - ОСОБА_4 як свідок не допитувалась, а також відсутній запис відеореєстратора, суд першої інстанції не мав підстав для висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначені обставини залишились поза увагою суду першої інстанції, що призвело до помилкового розгляду адміністративної справи.

За таких обставин відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю за відсутності події і складу адмінправопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на оскарження. Постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 липня 2018 року за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_2 - скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Павлишин О.Ф.