Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

16 вересня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_1 - особи, щодо якої винесено постанову, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Багрин Васильківського району Київської області, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

на постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 3 червня 2019 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.06.2019 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 19 квітня 2019 року о 23 годині 40 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Ford Fiesta" д/н НОМЕР_2 на а/д Київ-Одеса з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати і закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Як зазначає ОСОБА_1 , від проходження огляду він не відмовлявся, оскільки у вказані в протоколі день та час перебував за місцем свого проживання на АДРЕСА_2 . Однак суд не дав йому можливості спростувати викладені у протоколі обставини, відмовивши у задоволенні клопотання про виклик свідка ОСОБА_2 , а свідки, вказані в протоколі, в судове засідання не з`явились. Також звертає увагу, що огляд на стан сп`яніння він не проходив, протокол про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння щодо нього не _________________________________________________________________________

Справа № 33/824/2692/2019 Постанова винесена суддею Кравченко Л.М.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

складався, і докази цього в справі відсутні. Проте суддя безпідставно наклав на нього стягнення саме за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, про що свідчить зміст мотивувальної частини постанови.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суддя місцевого суду згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення, дав належну оцінку доказам і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_1 , про що зазначено раніше; письмових поясненнях свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Оскільки вказані докази об`єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.

Не спростовують таких висновків і пояснення ОСОБА_1 та доводи його апеляційної скарги.

У суді першої інстанції ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що 19 квітня 2019 року дав свій автомобіль товаришу ОСОБА_2 Оскільки автомобіль поламався, то пізно ввечері ОСОБА_2 на евакуаторі привіз йому додому автомобіль. Водій евакуатора сказав сплатити за послугу 1 500 гривень, однак таких коштів у нього не було, тому він сплатив 1 000 гривень, а за решту 500 гривень віддав як заставу своє посвідчення водія. У час та дату, вказані в протоколі, він знаходився вдома і транспортним засобом не керував.

Ці пояснення, які ОСОБА_1 підтримав і в апеляційному суді, суд першої інстанції правильно відкинув. Слід зауважити на їх нелогічність, оскільки порушник не зміг повідомити дані особи, якій нібито передав особистий документ, яким чином відбувалася домовленість стосовно перевезення належного йому автомобіля і вартості, що має передувати наданій послузі, умов повернення посвідчення водія. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, особа, щодо якої його складено, була встановлена саме за цим посвідченням, тобто належним чином. А тому пояснення ОСОБА_1 розцінюються як намагання ухилитися від відповідальності за вчинене правопорушення і не можуть братись до уваги.

Протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності з вимогами ст.256 КУпАП за відмову особи, яка керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду в присутності двох свідків, тобто порушення водієм вимог п.2.5 ПДР, і саме за такі дії, а не за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, суд наклав на ОСОБА_1 стягнення.

До суду першої інстанції викликався як свідок поліцейський ОСОБА_5 , який склав протокол про адміністративне правопорушення. Також за клопотанням ОСОБА_1 викликався цей свідок, свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до апеляційного суду. Але свідки в судове засідання не прибули, не повідомивши про поважні причини, і забезпечити їх явку з урахуванням особливостей провадження по справі про адміністративне правопорушення суд позбавлений можливості.

Між тим, причин не довіряти даним, які містяться в поясненнях вказаних осіб, що долучені до справи, немає. А що стосується ОСОБА_2 , у допиті якого відмовив суд першої інстанції, то задоволення клопотання чи відмова в його задоволенні є правом, а не обов`язком суду.

Отже, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_1 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті.

Таким чином постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 3 червня 2019 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М. Тютюн