П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.08.2019 Справа №607/17944/19

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Братасюк В.М. розглянувши матеріали, що надійшли з Тернопільського відділу поліції Головного Управління патрульної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч.3 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

30.06.2019 року близько 18год. 30в. неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на дитячому майданчику в м.Тернополі по вул.Коперника,3, розпивав алкогольні напої, а саме пиво ТМ «Тетерів» 1,5л. та пиво «Балтика» 0,5л., чим порушив ч.1 ст.178 КУпАП, однак з врахуванням того що не досягнув 16 річного віку, до відповідальності притягується його батько ОСОБА_1

ОСОБА_1 будучи у встановленому законом порядку особисто своєчасно сповіщеним про місце і час розгляду справи, за адресою зазначеною у протоколі, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи вимоги ст.268 КУпАП та строки розгляду справи, вважаю, що розгляд справи можна провести у відсутності ОСОБА_1

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, доведена матеріалами справи дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, а саме: даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення АПР18 №097703 від 03.07.2019року, поясненнями ОСОБА_2 від 03.07.2019року, рапортом ТВП ГУНП в Тернопільській області, поясненнями ОСОБА_3 від 30.06.2019року.

Відповідальність за ст.184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого коментованою статтею, полягає в: 1) ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей (ч. 1); 2) вчиненні неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом (ч. 2); 3) вчиненні неповнолітніми діянь, що містять ознаки злочину, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, якщо вони не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність (ч. 3).

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Суб`єктом правопорушень є батьки неповнолітнього або особи, що їх замінюють.

За даних обставин, суд вважає, що батько неповнолітнього ОСОБА_2 - ОСОБА_1 не виконував обов`язків щодо виховання сина, внаслідок чого він, будучи неповнолітнім віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років, вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена КУпАП, тому в діях правопорушника містяться ознаки адмінправопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП.

При обранні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, у зв`язку з цим, суд вважає за доцільне обрати ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в межах санкції статті.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому у відповідності до п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 184, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в доход держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,20грн. в дохід держави.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк