Справа № 140/2226/18
Провадження № 33/801/100/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Науменко С. М.
Доповідач: Бурденюк С. І.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 р. м. Вінниця

Суддя судової палати у кримінальних справах Вінницького апеляційного суду Бурденюк С.І., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3,розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2на постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 03.12.2018 року , якою

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, проживаючого за

адресою: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1, ч.2 ст. 122-2 КУпАП

в с т а н о в и в :

Постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 03.12.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 352,40 грн. на користь держави.

Згідно матеріалів справи, водій ОСОБА_2 20.08.2018 року о 00 год. 30 хв. В с. Медвежа Немирівського району керував автомобілем марки Фольксваген Пасат д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку, водій ОСОБА_2 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування постанови Немирівського районного суду Вінницької області від 03.12.2018 року,про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 та ч.2 ст. 122-2 КупАП та закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КупАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Крім того , зосереджує увагу на тому , що на момент ухвалення постанови у районному суді сплинули строки накладення адмінстягнення.

Правопорушник мотивує свої вимоги тим, що постанова суду щодо нього є незаконною та необґрунтованою, та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи. Крім цього зазначає, що від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу не відмовлялася, факт відмови від проходження огляду на стан сп'яніння належним чином працівником поліції в протоколі не зафіксовано. Також вказує, що одним із висновків суду першої інстанції є посилання на протокол про адміністративне правопорушення, в якому зафіксована відмова її від проходження на стан сп'яніння, що є неприпустимим.

Заслухавши думку особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3, які просили задовольнити апеляційну скаргу; дослідивши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга апелянта підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП - апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За змістом ст.247 КУПАП при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку, передбаченого ст.38 КУпАП, провадження в адміністративній справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Тобто суддя за спливом строку не вправі з'ясовувати обставини скоєння правопорушення та визнавати особу винною чи невинуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, крім випадків передбачених КУпАП.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених ст.38 КУпАП, необхідно враховувати положення ст.6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок влади, зокрема діяльності адміністративних органів.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Згідно абзацу першого ст.247 КУпАП встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємо виключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод. За правилами ст.284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Згідно матеріалів справи адміністративні правопорушення були скоєні 20.08.2018 року, а постанова суду винесена 03.12.2018 року, тобто за межами строку передбаченого ст.38 КУпАП притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130, ч.2 ст. 122-2 КУпАП, суддя повинен був керуватися положеннями ч.4 ст.38 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі ч.4 ст.38 та п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, яка передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

У зв'язку з тим, що вина не є предметом доведення під час розгляду справи про її закриття, відповідна постанова не є документом, що підтверджує вину в установленому законом порядку. Згідно з правилами статті 284 КУпАП, законним рішенням, що доводить вину особи, є лише постанова про накладення стягнення або про застосування заходів впливу до неповнолітніх осіб. Наведений перелік є вичерпним.

Підсумовуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2підлягає частковому задоволенню, а постанова судді Немирівського районного суду Вінницької області від 03 грудня 2018 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.2 ст. 122-2 КУпАП - підлягає скасуванню, із закриттям провадження у справі на підставі ч.4 ст.38 ( в редакції, яка діяла на день ухвалення оскаржуваної постанови судом першої інстанції ) та п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 55 Конституції України ст. ст. 38, 247, 293, 294 КУпАП

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Скасувати постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 03.12.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 122-2 КУпАП.

Провадження у справі закрити у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: