Провадження № 3/712/2507/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2019 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Кончина О.І., за участю прокурора Лисика М.А., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Черкаського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

27.08.2019 до Соснівського районного суду м. Черкаси з Черкаського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції надійшли адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 22.08.2019 № 21 ОСОБА_1 , будучи на посаді інспектором слідчого відділення Черкаського районного відділу поліції Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області, згідно з підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті З Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VII, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причин, несвоєчасно подав декларацію за 2018 рік, особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, оскільки граничний термін подачі Е-декларації законом визначено 31.03.2018, а фактично ним подана 19.05.2018, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, за яке передбачена відповідальність згідно з ч.1 ст.172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що в нього закінчився термін дії електронно-цифрового підпису та в нього був пошкоджений паспорт громадянина України. Він вчасно звернувся до органів УДМС для заміни пошкодженого документу, але через проблеми з формою 13, паспорт у встановлений законодавством строк він так і не зміг отримати. А, для того, щоб органи ДФС могли йому виготовити діючий електронно-цифровий підпис, треба мати діючий паспорт, на підставі ксерокопії йому відмовили у наданні такого виду послуги. Так як термін подачі декларації закінчувався, він звернувся на гарячу лінію НАЗК, де йому порадили подати декларацію в паперовому вигляді, а після виготовлення електронно-цифрового підпису продублювати її у предбаченому законодавтвом вигляді, що він і зробив направивши декларацію до НАЗК елетронною поштою. В подальшому, відновивши свій паспорт, він оформив електронний ключ та подав Е-декларацію, яка ні чим не відрізняється від попередньої декларації яку він направив засобами електронної пошти. Отже умислу на несвоєчасне подання декларації не мав, а навпаки вживав усіх заходів для її подачі.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, оскільки вважає, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення.

Суддя, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , прокурора, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, КпАП України передбачає лише дві форми вини: умисел або необережність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ч. 1 ст. 11 КУпАП).

Згідно з вказаною нормою, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисно або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 172-6 ч.1 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на ухилення від подання чи несвоєчасне подання декларації, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

При цьому діяння, передбачені ст. 172-6 КУпАП, є діяннями з формальним складом, які можуть бути вчинені тільки умисно.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб`єктивної сторони даного правопорушення.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч.1 ст. 172-6 КУпАП є формальним, обов`язковим елементом його об`єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне несвоєчасне подання електронної декларації, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобов`язані довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на несвоєчасне подання електронної декларації.

Крім того, згідно з п.2 роз`яснень спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (надалі - ВССУ) «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо; суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Крім того, на умисну форму вини, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обов`язкові ознаки корупційного правопорушення також звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010).

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 займає посаду інспектора слідчого відділення Черкаського районного відділу поліції Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області, на яку відповідно до пп. «з» п.1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції» поширюється дія цього Закону.

Ч.1ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством, законом граничний термін подачі визначений 31.03.2018.

Суддя оцінюючи пояснення ОСОБА_1 наданими у судовому засіданні, письмові докази на підтвердження доводів, доданих до протоколу та які містяться у матеріалах справи, приходить до наступного.

Суддею в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 через технічні перешкоди з електронним ключем звернувся до відділу ДФС в Черкаській області для отримання нового електронного ключа через пошкодження паспорта громадянина України та до ГУНП в Черкаській області заповнивши відповідну заявку.

Однак йому було відмовлено у видачі електронного ключа на підставі ксерокопії паспорта старого зразка ( НОМЕР_1 , виданого Соснівським РВ УМВС України в Черкаській області від 17.05.2007), так як оригінал паспорта був непридатний (пошкоджений).

В подальшому ОСОБА_1 неодноразово звертався до органів УДМС, а саме: до Соснівського РВ УДМС в Черкаській області в перших числах березня з метою отримання нового паспорта громадянина України, однак через проблеми з формою 13, паспорт не отримав. Звертався на гарячу лінію НАЗК, де йому було запропоновано подати декларацію в паперовому вигляді.

29.03.2019 ОСОБА_1 було надіслано одночасно до НАЗК, ДФС в Черкаській області до Єдиного Державного реєстру декларацію за 2018 рік в паперовому вигляді та в електронному вигляді через електрону почту, про що свідчать скриншот електронної пошти так і рекомендовані поштові повідомлення.

13.05.2019 ОСОБА_1 було видано паспорт громадянина України (ID), після чого оформив електронний підпис та одразу після його отримання заповнив Е-Декларацію на офіційному веб-сайті Національного агенства.

Вказані доводи ОСОБА_1 не спростовані ні прокурором в судовому засіданні, ні матеріалами справи.

На підставі викладеного, суддя приходить до висновку про невинуватість ОСОБА_1 у несвоєчасному поданні декларації, через відсутність умислу на вчинення правопорушення, оскільки ним було вжито усих заходів щодо зміни та отримання електронного ключа та направлення декларації за 2018 рік, отже відсутня, суб`єктивна сторона складу правопорушення, відтак провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується лише в разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, тому в даному випадку судовий збір не підлягає стягненню.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.250, п.1 ч.1 ст. 284, ст.287 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 закрити, з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена, на підставі ст.294 КУпАП особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Черкаського апеляційного суду.

Суддя Соснівського

районного суду міста Черкаси О.І.Кончина