П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/1243/19

Номер провадження 3/184/491/19

02 вересня 2019 рокум. Покров

Суддя Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області Ю.Б. Малашина, розглянувши матеріали справи, які надійшли від Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює: приватний підприємець, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 09.06.2019 року серії БД №254696, ОСОБА_1 09.06.2019 року о 01 год. 30 хв. в м. Покров, по вул. Партизанська керував автомобілем ВАЗ 2101 н/з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота) та на вимогу працівників поліції пройти огляд у встановленому законом порядку для встановлення стану сп`яніння, ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засідання 02.09.2019 ОСОБА_1 не з`явився у зв`язку із перебуванням на лікарняному, надавши до суду відповідну заяву.

Його захисник просив провадження по справі закрити, наголосивши на порушенні порядку огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки працівники поліції не пропонували йому пройти огляд в медичному закладі та відповідного направлення не надавали.

Поліцейський СРПП Покровського ВП НВП ГУНП в Дніпропетровській області Гезун С.О., яким було складено зазначений протокол, в судові засідання, призначені на 23.08.2019 р. та 02.09.2019 р. не з`явився, про дату та час розгляду справи був неодноразово повідомлений належним чином, про причини своєї не явки до суду не повідомив.

Свідок ОСОБА_2 в судові засідання, призначені на 23.08.2019 р. та 02.09.2019 р. не з`явився, про дату та час розгляду справи був неодноразово повідомлений належним чином, про причини своєї не явки до суду не повідомив.

Враховуючи численні неявки учасників розгляду протоколу, які повідомлялись судом про дату та час судових засідань, вважаю за необхідне провести розгляд протоколу за наявними матеріалами без участі вказаних осіб.

Допитаний, як свідок ОСОБА_3 , в судовому засіданні підтвердив, що дійсно був свідком як ОСОБА_1 відмовився проходити тест за допомогою алкотестеру «Драгер» для встановлення стану сп`яніння. За даним фактом інспектор відібрав у ОСОБА_3 пояснення, які записав та під якими останній підписався. При ньому працівники поліції, після відмови ОСОБА_1 проходити огляд за допомогою «Драгера», не пропонували останньому їхати до лікарні, та про це не було вказано в його письмових поясненнях, коли він їх підписував. Натомість в судовому засіданні ОСОБА_3 побачив, що в його письмових поясненнях міститься дописка (про що свідчить зміна інтервалу рядків) із зазначенням про те, що в його присутності ОСОБА_1 пропонували пройти мед огляд в лікарні. По зовнішніх ознаках (мова, зовнішній вигляд, запаху алкоголю він не чув) не було видно, що ОСОБА_1 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії БД №254696 складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, заслухавши показання свідка ОСОБА_3 , письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

За приписами ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Таким чином, огляд в закладах охорони здоров`я проводиться у двох випадках: 1) у разі незгоди водія на проведення поліцейським огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; 2) у разі незгоди водія з його результатами.

Порядок проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений положеннями ст.266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року, а також врегульований Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Порядок), та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженою Міністерством внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395 (далі Інструкція).

Зокрема п. 2-3, 6 розділу І Порядку передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці); огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У розділі ІІ Порядку врегульовано порядок огляду на стан сп`яніння поліцейськими і оформлення його результатів, зокрема, за наявності вищезазначених ознак поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, у присутності двох свідків. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Згідно п.7 та 8 розділу І Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП. При цьому заповнюється форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу.

Однак, в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд ОСОБА_1 до медичного закладу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу. Вказане свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того, звертаю увагу на показання свідка ОСОБА_3 , який в судовому засіданні підтвердив, що працівники поліції, після відмови ОСОБА_1 проходити огляд за допомогою «Драгера», не пропонували останньому їхати до лікарні, та про це не було вказано в його письмових поясненнях, коли він їх підписував. В письмових поясненнях свідка ОСОБА_3 міститься, ймовірно, дописка (змінені інтервалу рядків) із зазначенням про те, що в його присутності ОСОБА_1 пропонували пройти мед. огляд в лікарні. Зазначене вказує на неможливість визнання допустимими доказом письмове показання свідкаОСОБА_3 , наявне в матеріалах справи.

Частина 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права, зокрема, допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення, тощо.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення

Зокрема, у справі «Боєць проти України» (заява №20963/08, рішення від 30.01.2018 р.) ЄСПЛ висловив свою позицію, що відповідно до правила «єдиного або вирішального доказу», якщо визнання вини обвинуваченого виключно або переважно ґрунтується на показаннях свідків, яких обвинувачений не може допитати на будь-якій стадії провадження, його права на захист обмежуються неправомірно.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про неможливість визнання допустимими доказом письмове показання свідкаОСОБА_2 , оскільки суд позбавлений можливості сприймати його показання безпосередньо у судовому, що неминуче призвело б до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положеннями ч. 5 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан сп`яніння, проведений із порушенням чинного порядку, визнається недійсним.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завдання провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходжу до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 245, 247, 251, 256, 266, 283-284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанову суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду Ю. Б. Малашина