КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Юрдига О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2018 року, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестиста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування зазначає, що постанова суду не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню. Вказує на те, що суд першої інстанції, всупереч вимогам ст.255 КУпАП, не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Суд, провівши розгляд справи за його відсутності, не взяв до уваги невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст.256 КУпАП, а також те, що від проходження огляду на стан сп`яніння він не відмовлявся, що підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення.

Посилається на те, що у матеріалах справи відсутнє направлення водія па проходження огляду на стан наркотичного/алкогольного сп'яніння, що свідчить про порушення процедури проведення огляду і спростовує факт вимоги пройти такий огляд.

Вважає, що судом першої інстанції залишено поза увагою те, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом.

Одночасно з вимогами апеляційної скарги, ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження, зазначивши, що розгляд справи проведено за його відсутності, копію оскаржуваного рішення він отримав 31 грудня 2018 року.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, який просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови та задовольнити апеляційну скаргу, приходжу до висновку про те, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду слід задовольнити, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити, з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Згідно матеріалів справи, розгляд справи проведено 30 листопада 2018 року за відсутності ОСОБА_2, копію оскаржуваної постанови ним отримано 31 грудня 2018 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.13), апеляційну скаргу подано 08 січня 2019 року, відтак з метою забезпечення права на доступ до правосуддя пропущений строк підлягає поновленню, а апеляційна скарга розгляду.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

З матеріалів справи убачається, що суд повно та всебічно дослідив обставини вчинення правопорушення, наявні у справі докази, а тому висновок, викладений в постанові суду, про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові обставин є правильним.

Як установив суд, 12 жовтня 2018 року о 01 год. 30 хв. водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Обухівське шосе, 24 в с. Ходосівка Києво-Святошинського району Київської області, з явними ознаками алкогольного сп'яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленному порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується даними:протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 121672 від 12 жовтня 2018 року; письмових пояснень свідка ОСОБА_3, який підтвердив фактичні обставини події, викладені в протоколі; поясненнями поліцейського Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області Стужука М.А., наданими під час апеляційного розгляду.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 складено уповноваженою посадовою особою - інспектором поліції СтужукомМ.А. в межах наданих йому повноважень із дотриманням вимог, передбачених ст.256 КУпАП у присутності свідків, дані про яких зазначено у протоколі.

Порушень працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП не встановлено.

Щодо доводів ОСОБА_2 про проведення судом розгляду за його відсутності, то вони не спростовують висновків суду про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, 28 листопада 2018 року подав до суду клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на лікуванні, однак жодних підтверджуючих документів не долучив.

У зв'язку з чим, враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП, суд першої інстанції розглянув справу у відсутність ОСОБА_2

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Права ОСОБА_2 на справедливий розгляд справи не порушені у зв'язку з тим, що він не проявляв належної зацікавленості у результатах розгляду його справи протягом тривалого часу, не звертаючись до суду за інформацією щодо стану розгляду його справи. Окрім того, з метою реалізації права ОСОБА_2 на доступ до правосуддя, судом апеляційної інстанції поновлено строк на апеляційне оскарження оскаржуваної постанови суду.

Доводи ОСОБА_2 про те, що він не керував транспортним засобом спростовуються письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3, який працює молодшим оператором АЗС «Авантаж-7» та зазначив, що 11 жовтня 2018 року близько 23 години на територію АЗС заїхав автомобіль НОМЕР_2, водій якого був збуджений, після того приїхав патруль та поліцейські склали протокол. Окрім того, ОСОБА_2 у письмових поясненнях та безпосередньо у судовому засідання пояснив, що приїхав до А/ЗС «Авантаж-7» у зв`язку з телефонним дзвінком знайомого ОСОБА_5, який повідомив, що йому погано та він потребує допомоги.

Доводи ОСОБА_2 про те, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом, спростовуються письмовими пояснення ОСОБА_2 (а.с.4), у яких він зобов`язується залишити свій автомобіль на стоянці АЗС «Авантаж-7» та не керувати автомобілем упродовж доби.

Відсутність у матеріалах справи направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного/алкогольного сп`яніння, не спростовує факту відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки згідно наявних у справі доказів ОСОБА_2 на пропозицію поліцейського відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, а тому у поліцейського не було підстав для оформлення письмового направлення водія на огляд.

Доводи ОСОБА_2 про те, що суд не допитав свідків та працівника поліції, який складав протокол, не спростовують його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки судом апеляційної інстанції вжито усіх можливих заходів для виклику свідків в судове засідання, однак вказані особи не з`явилися.

Працівник поліції, який складав протокол відносно ОСОБА_2 - поліцейський Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області СтужукМ.А., під час апеляційного розгляду підтвердив обставини, викладені у протоколі та пояснив відсутність відеозапису з нагрудної камери технічними причинами, а саме закінчення заряду живлення бодікамери, тому під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_2 працівниками патрульної поліції відеозйомка на нагрудні відеокамери не проводилася. Відсутність вказаного відеозапису за наявності наведених доказів жодним чином не спростовує винуватості ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Посилання ОСОБА_2 на те, що він, перебуваючи 12 жовтня 2018 року на АЗС «Авантаж», що розташована за адресою Обухівське шосе, 24 с. Ходосівка Києво-Святошинського району Київської області, викликав по телефону поліцію щодо неправомірних дій ОСОБА_5, жодним чином не спростовує факт вчинення ним самим адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як пояснив у судовому засіданні інспектор поліції Стужук М.А., після прибуття за місцем виклику та з`ясування обставин, встановлено, що на АЗС знаходився автомобіль «Ford Sierra», д.н.з. НОМЕР_1. ОСОБА_2 повідомив, що це його автомобіль, на якому він прибув за викликом свого знайомого. Під час спілкування з ОСОБА_2 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому в присутності свідків працівників АЗС запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, від якого він відмовився.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу порушника, особливу суспільну небезпечність скоєного правопорушення, відсутність обставин, що пом'якшують відповідальність.

Крім того слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

За таких обставин, постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2018 року щодо ОСОБА_2 є законною, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачаю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_2 задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 листопада 2018 року відносно ОСОБА_2 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.С.Юрдига

Справа № 33/824/744/2019 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

Головуючий у першій інстанції - Омельченко М.М.