Справа № 635/8823/18
Провадження № 3/635/35/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2019 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі судді Савченка Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Покотилівка Харківського району Харківської області справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, місце проживання: АДРЕСА_1,-

В С Т А Н О В И В :

17.11.2018 о 01 год. 15 хв. в м.Мерефа, вул.Коцюбинського, б.12, ОСОБА_1 керував автомобілем Деу-ланос, державний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що 17.11.2018 року, о другій годині ночі, він вийшов з дому для того щоб забрати документи з автомобілю деу-ланос д.н. НОМЕР_1, який належить його батьку. В той час коли він відкривав автомобіль мимо нього проїжджала патрульна машина поліції та зупинилась біля ОСОБА_1 З машини вийшов патрульний та запитав, що ОСОБА_1 тут робить і попросив пред'явити документи на авто та посвідчення водія. Не усвідомлюючи подальшого розвитку подій, ОСОБА_1, надав посвідчення водія та пред'явив документи на автомобіль. Так як місце де знаходилось авто не освітлювалось, патрульний мотивуючи тим, що не може розгледіти його прізвище взяв у ОСОБА_1 посвідчення і направився до патрульної машини та запропонував прослідувати за ним та присісти до нього у авто, що ОСОБА_1 і зробив. В салоні авто патрульний відчув запах алкоголю з порожнини роту. Після цього патрульний почав пропонувати ОСОБА_1 пройти огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, від якого ОСОБА_1 відмовився так як у відповідності до п. 1.10 в той момент він не підпадав під визначення особи, що керує транспортним засобом, тобто не був водієм. Після цього патрульний зауважив, що відмова від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння підпадає під ч. 1 ст. 130 КУпАП, та почав складати протокол про адміністративне правопорушення.

В письмовому поясненні, що надійшло до суду 24.01.2019 року, ОСОБА_1 зазначив, що свідки його не бачили, відмову у проходженні огляду не чули, тому вказані свідки не є належним доказом. Працівники поліції не мали закріплених приладів, що має функцію фото і кінозйомки, відеозапису, які б зафіксували факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1

Дослідивши матеріали справи, суд вбачає в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Факт вчинення ОСОБА_1 зазначеного адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №016036 від 27.11.2018 року.

Також в матеріалах справи містяться письмові пояснення свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, в яких зазначається, що ОСОБА_1 17.11.2018 року у їх присутності відмовився від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп'яніння.

Суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом 17.11.2018, оскільки в письмовому клопотанні, що надійшло до суду 21.01.2019, він зазначив, що 17.11.2018 о 02 годині він вийшов з дому для того, щоб загнати автомобіль в двір, і рухався по провулку Коцюбинського в бік свого дому на вулицю 5 вересня, після чого ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, які не надали йому можливості пройти освідування на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки, а запропонували поїхати до медичного центру, на що ОСОБА_1 відмовився.

Посилання ОСОБА_1 на обов'язкову відеофіксацію адміністративного правопорушення співробітниками поліції та відсутність такого відеозапису в матеріалах справи, в порушення наказів Департаменту патрульної поліції №100 і №14/1, не відповідають положенню ст.130, 266 КУпАП, які не містять вимоги щодо обов'язкової наявності відеозапису адміністративного правопорушення для доведеності вини.

Відповідно до ч. 1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Суд зазначає, що накази Департаменту патрульної поліції не є Законом, а ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачає факультативне використання засобів відеофіксації.

Тому наявність відеофіксації адміністративного правопорушення, в розумінні ст.251 КУпАП, слугуватиме належним та допустимим доказом, але не обов'язковим.

Суд вважає досліджені в судовому засіданні докази належними, допустимими і достатніми для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Частина перша статті 266 КУпАП передбачає, що особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

В протоколі серії БД №016036 від 17.11.2018 року зазначено про наявність у поліцейського підстав вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини роту), і вказана особа в присутності двох свідків відмовилася від проходження огляду у встановленому порядку.

Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп'яніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я (п.6 розділу І Інструкції).

Згідно зі ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 згідно зі ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

З довідки, яка видана старшим ДОП СП Харківського ВП ГУНП в Харківській області капітаном поліції В.М. Точкою вбачається, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_4 від 23.08.2000 року.

Суд вважає необхідним та достатнім для виховання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та з метою запобігання вчиненню нею нових правопорушень накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до п. 5. ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі прийняття судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з осіб визнаних винними у вчиненні адміністративного правопорушення, на користь держави стягується сума судового збору в 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01 січня 2019 року становить суму в розмірі 384,20 гривень.

Сума судового збору на підставі ст. 40-1 КУпАП підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави.

Керуючись ст. 33,40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 248, 251, 252, 268, 280, 283 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_3, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок зпозбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_3, на користь держави судовий збір у сумі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні) 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Харківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Д.М. Савченко