Справа № 500/3445/19 Провадження № 3/500/932/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Пащенко Т.П.

при секретарі Топтигіній О.М.,

розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Відділу з організації УПП в Одеській області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої методистом ПрАТ «УДП», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , -

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.154 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно даним протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №330504 від 24.04.2019 р. о 17:10 годині ОСОБА_1 за рахунок своєї недбалості привела у громадське місце, а саме, АДРЕСА_1 , без повідка та намордника свою собаку, яка вкусила громадянку ОСОБА_2 за ліву ногу, чим заподіяла шкоду її здоров`ю.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 та її представник Соколова Г ОСОБА_3 М. вину притягуваної не визнали. 20.08.2019 року представник надала письмові пояснення, які підтримала в судовому засіданні, про те що, протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №330504 від 24.04.2019 року складений з порушенням вимог ст.256 КУпАП та жодним чином в постанові не сформульовано доведене обвинувачення відносно ОСОБА_1 Протокол був складений через 22 дні після вчинення адміністративного правопорушення, що суперечить вимогам ст.254 КУпАП, а в матеріалах справи відсутні докази того, що у співробітника поліції були труднощі з виявленням особи, яка нібито вчинила дане правопорушення. В протоколі відсутні будь-які посилання на правила утримання собак та котів, а саме, який пункт (розділ) цих правил був порушений і в чому це порушення проявилось. Також в протоколі не зазначено в чому проявились тілесні ушкодження потерпілої ОСОБА_2 та докази на підтвердження наявності таких ушкоджень, не встановлено всіх фактичних обставин справи, зокрема ступінь та характер тілесних ушкоджень у потерпілої. Тобто, не розкрито суті адміністративного правопорушення. Вважає, що відсутній склад адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , так як собака, яка вкусила потерпілу, є безпритульною, не має відношення до ОСОБА_1 Вказала, що ОСОБА_1 годує вуличних собак, оскільки любить тварин.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він перебував у дворі ОСОБА_1 коли сталися події, зазначені в протоколі. На цей час всі собаки ОСОБА_1 перебували у дворі, на вулицю не виходили, хвіртка у двір була зачинена на ключ. ОСОБА_1 вигулює своїх собак рано вранці. Вказав, що знає собак ОСОБА_1 та перелічив їх клички.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона білила бордюри біля будинку ОСОБА_1 , коли почула жіночий крик та лай. Потім жінка пройшла спокійно далі. ОСОБА_6 , які належать ОСОБА_1 в цей день були усі вдома, їх не випускали, на вулицю вони не вибігали.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що 31.03.2019 року, вона проходила повз будинок ОСОБА_1 коли на неї накинулися собаки. Господарка їх не відганяла, стояла на місці, серед собак була собака і рижого окрасу. Потім жінка відчинила хвіртку і собаки забігли у двір. Вказала, що через собак неможливо пройти спокійно по вулиці повз цей будинок.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що собаки біля будинку ОСОБА_1 кидалися на неї, майже завжди вони на вулиці, тільки на ніч вони закриті у дворі. Зі ОСОБА_1 часто сваряться сусіди через таку ситуацію із собаками.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що проходила по вул. Хотинській в м.Ізмаїлі повз будинок ОСОБА_1 , коли з подвір`я вибіг пес та вкусив її за ліву ногу. За медичною допомогою вона звернулася до СШМД.

Дільничий ОСОБА_9 в судовому засіданні вказував, що в усній розмові зі ОСОБА_1 вона підтвердила, що собака її та вона її утримує в себе на подвір`ї. Собаку не вилучили, оскільки це обов`язок ветеринарної служби.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_10 , дільничого ОСОБА_9 , потерпілої ОСОБА_2 , свідків, дослідивши наявні докази у сукупності, суд приходить до висновку, що справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 необхідно закрити на підставі п.1 ч.1ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 КУпАП України, завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Положеннями ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 2 статті 154 КУпАП України передбачає відповідальність за тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях, що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну, а так само повторне протягом року вчинення порушення з числа передбачених частиною першою цієї статті.

Склад адміністративного правопорушення наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Отже, для наявності складу адміністративного правопорушення слід встановити, які саме з перелічених у частині 2 статті 154 КУпАП України дій були вчиненні.

Відповідно до вимог ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З урахуванням засад правосуддя та принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, вважаю обґрунтованим застосування в даному випадку положень ст.62 Конституції України, відповідно до ч.3 якої, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №330504 від 15.05.2019 року зазначено, що 24.04.2019 р. о 17:10 годині ОСОБА_1 за рахунок своєї недбалості привела у громадське місце, а саме, АДРЕСА_1 , без повідка та намордника свою собаку, яка вкусила громадянку ОСОБА_2 за ліву ногу, чим заподіяла шкоду її здоров`ю.

Поняття громадське місце визначено у ст.1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 24.10.2005 р. Згідно з цією нормою, громадські місця це частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Однак, як вбачається з показів свідків та потерпілої ОСОБА_1 24.04.2019 р. о 17:10 годині не привела в громадське місце собаку, а біля її будинку вона годує безпритульних собак, одна з яких вкусила ОСОБА_2 ОСОБА_1 біля собаки в момент укусу не було.

Крім того, даних, що собака, яка вкусила ОСОБА_2 є собакою ОСОБА_1 суду надано не було.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Із аналізу наведених доказів та норм законодавства слід зробити висновок, що в протоколі про адміністративне правопорушення не міститься переконливих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Вказане викликає сумнів щодо винності особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.154 КУпАП. Всі сумніви в даному випадку суд, у відповідності до вищевказаних норм права трактує на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ст.154 КУпАП, що відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний спочатку з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, і тільки після цього чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Крім того, логічне розташування п. 7 в ч. 1 ст. 247 КУпАП після п. 1 в цій же частині, який передбачає можливість закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, вказує на те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення спочатку слід встановити наявність чи відсутність події і складу адміністративного правопорушення та у разі їх відсутності закрити провадження, а вже після цього вирішувати питання, чи закінчились на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Стаття 38 КУпАП встановлює строки накладання адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, отже для застосування її положень слід спочатку встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення. Якщо ж буде встановлено, що адміністративне правопорушення не було вчинено, то, відповідно, відсутні і підстави для застосування цієї норми. Саме тому, суд, приймаючи рішення вирішив питання щодо не винуватості ОСОБА_1 не закриваючи провадження у справі у зв`язку з закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності.

При цьому, при вирішенні вказаного питання суд також врахував правовий аналіз п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, зробленого Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, та наведеного у його постанові від 16.04.2019 р. у справі за № 927/623/18, згідно якому застосування п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні правопорушення провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи та всі докази по справі, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.154, 247, 283, 284, 285 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.154 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Т.П.Пащенко