ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«5» вересня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої судді Фаріонової О.М.

за участю секретаря Тимошенка О.С.

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Гречаної Є.Й.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 29 липня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Ольшанське Миколаївського району, Миколаївської області, працює машиністом екскаватора ЕКГ ТОВ «Дікергофф», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно постанови судді, 22 травня 2019 року о 22 год. 30 хв., ОСОБА_1 в смт. Ольшанське по вул. Бузька, в районі будинку №2 ,Миколаївського району Миколаївської області, керував транспортним засобом ВАЗ 21063, державний номер НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння (тремтіння пальців рук, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що його не повідомили про причини зупинки транспортного засобу, а відразу запропонували поїхати до медичного закладу для виявлення стану наркотичного чи алкогольного сп`яніння. Вказує, що потім працівники поліції повідомили, що з м. Миколаєва він буде добиратися додому самостійно, а оскільки він був тверезий та було пізно, він відмовився їхати до медичного закладу та попросив продути «Драгер», але поліцейські йому відмовили. Пояснює, що працівники поліції повідомили, що у нього були ознаки наркотичного сп`яніння, хоча які саме ознаки, вони не пояснили.

Зазначає, що в судове засідання він надав результат токсикологічного дослідження №955 від 28.05.2019 р., згідно якого в його організмі не виявлено канабіоїдів, а згідно виписки з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №122 від 28.05.2019 р., у нього ознак сп`яніння не виявлено.

Апелянт звертає увагу, що в постанові суддя послався на письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Проте, вказує, що в постанові не зазначено, що ОСОБА_2 був присутнім в судовому засіданні та надав пояснення про те, що інший свідок ОСОБА_3 був у стані алкогольного сп`яніння, що ніяких пояснень вони не писали, а також те, що у нього не було жодних ознак сп`яніння.

Стверджує, що доказів на підтвердження його вини у вчиненні адміністративного правопорушення в матеріалах справи немає. Зазначає, що свідок ОСОБА_2 не підтвердив ознак наркотичного сп`яніння. Звертає увагу, що інший свідок ОСОБА_3 не допитаний, відеозапис з нагрудної камери поліцейського, що вівся під час складання протоколу, судом не витребувано.

На думку апелянта, поліцейськими було порушено процедуру проведення огляду водія на стан сп`яніння. Тому вважає, що у такому випадку його огляд вважається недійсним.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд встановив наступне.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 вказаних вимог закону не дотримався, допустив формальне ставлення до вирішення справи, з`ясував обставини неповно та не всебічно, що загалом призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення.

Приймаючи рішення, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі в присутності двох свідків.

В обґрунтування цих висновків, суддя послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №384546 від 22.05.2019 р., письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких ОСОБА_4 в їх присутності відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, а також на пояснення в судовому засіданні працівника поліції Паращевіна Р ОСОБА_5 .

З огляду на ці докази, суддя дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З цими висновками апеляційний суд не погоджується, з огляду на наступне.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції та в апеляційному суді ОСОБА_1 заперечував вину у вчиненні адміністративного правопорушення. Стверджував, що був тверезий, а працівники поліції порушили процедуру оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.

В суді першої інстанції свідок ОСОБА_6 працівник патрульної поліції, стверджував, що ним під час несення служби був виявлений автомобіль ВАЗ 21063, яким керував ОСОБА_1 , і у останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння.

Пояснив, що ОСОБА_1 було запропоновано проїхати до медичного закладу в м. Миколаїв, але ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду в присутності двох свідків.

Також суддя послався як на доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення на письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

З пояснень зазначених свідків вбачається, що 22.05.2019 р. вони були запрошені в якості свідків того, як ОСОБА_1 , у якого були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, тремтіння кінцівок, поведінка, що не відповідає ситуації), працівниками поліції було запропоновано проїхати до медичного закладу для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_1 відмовився в їх присутності. Також ОСОБА_1 відмовився від ознайомлення з матеріалами провадження, підписувати та отримувати копію протоколу.

Апеляційний суд вважає слушними доводи апелянта, що суддя безпідставно послався на письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , та не зазначив у постанові показання цього свідка, які надані в суді.

Так, дані, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, а також пояснення свідка ОСОБА_6 спростовані в показаннями свідка ОСОБА_2 , який суду пояснив, що не був свідком того, як ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі. З пояснень зазначеного свідка вбачається, що працівники поліції зупинили його автомобіль та попросили його та пасажира його транспортного засобу ОСОБА_3 бути свідками того, як водій ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі. Проте, в його присутності ОСОБА_1 не пропонували проходження огляду на стан сп`яніння.

Зазначив, що він та ОСОБА_3 підписалися у пустому бланку, після чого працівники поліції їх відпустили. Вказав, що один бланк був уже заповнений, але він його не читав, оскільки поспішав. Також додав, що ОСОБА_3 в момент складання протоколу був у стані алкогольного сп`яніння та навряд чи пам`ятає, що відбувалося в той день.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Відповідно до п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008р. № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Однак, як слідує з пояснень свідка ОСОБА_2 , зазначені вимоги закону працівники поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 не дотрималися.

Суд першої інстанції показання свідка ОСОБА_2 не врахував, не надав їм оцінки, не перевірив їх шляхом витребування відеозапису з відеореєстратора нагрудної камери поліцейського.

На неодноразові запити до Очаківського відділу поліції Миколаївського районного відділення поліції ГУ НП в Миколаївській області про надання до апеляційного суду відеозапису відповіді не надійшло.

За такого, з урахуванням пояснень свідка ОСОБА_2 , апеляційний суд ставить під сумнів показання свідка ОСОБА_6 працівника патрульної поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд встановив, що працівники поліції порушили вимоги Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», оскільки відсутні належні докази того, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі в присутності двох свідків.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції суддя не звернув уваги на допущені працівниками поліції порушення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не взяв до уваги пояснення свідка ОСОБА_2 , тобто з`ясував обставини не повно та не всебічно, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення.

З огляду на наведене, висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п. 2.5 ПДР України є невірними, оскільки в суді не доведено наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Тому постанова судді про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає скасуванню, а справа закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, суд ,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 29 липня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Фаріонова