ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/128/19 Суддя по 1 інстанції: Середа Л.В.
Справа № 695/4028/19 Категорія: ч. 1 ст. 164 КУпАПСуддя в апеляційній інстанції: Биба Ю.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2019 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Бочарової Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14 лютого 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 0005769 від 23.11.2018 року ОСОБА_1 23.11.2018 року об 11 год. 35 хв. на 121 км автодороги Бориспіль-Запоріжжя на автомобілі Мерседес-Бенц 211D, д.н.з. НОМЕР_1 , провадив господарську діяльність з перевезення пасажирів легковим автомобілем на замовлення по маршруту Харків-Черкаси без одержання ліцензії, чим порушив ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», тобто, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Постановою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14 лютого 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 384,20 грн.

Не погоджуючись із постановою судді місцевого суду, Лещенко В.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що він в порушення вимог ст. 268 КУпАП не був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді першої інстанції, та про наявність протоколу про адміністративне правопорушення також дізнався лише після отримання копії постанови судді.

Вказує, що 23.11.2018 року він на своєму автомобілі Мерседес-Бенц, д.н.з. НОМЕР_1 , разом зі своїми знайомими та друзями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 їхали з м. Харкова до м. Черкаси з метою придбання для ОСОБА_5 автомобіля.

Близько 11 години на 121 км автодороги Бориспіль-Запоріжжя на посту поліції КП Золотоноша, автомобіль під його керуванням зупинили двоє чоловіків у формі, яка схожа на поліцейську, тому ОСОБА_1 на їх вимогу надав документи на автомобіль та посвідчення водія. Потім по нашивкам на формі ОСОБА_1 зрозумів, що це співробітники Укртрансбезпеки.

Так як вказані особи не віддавали йому документи, він покликав працівників поліції, які знаходились на посту та пояснив мету поїздки. Працівники поліції забрали документи, перевірили їх, поспілкувались із знайомими ОСОБА_1 , повернули документи і вони поїхали до м. Черкаси.

Апелянт стверджує, що під час його зупинення протокол про адміністративне правопорушення не складався та йому не вручався.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять даних про те, що ОСОБА_1 здійснював регулярну, постійну та суттєву діяльність, надаючи послуги з перевезення пасажирів, отримуючи при цьому прибуток, а судом не встановлено, що він здійснював господарську діяльність та може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Крім того, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19.02.2019 року, оскільки він не був присутнім під час розгляду справи, а копію постанови суду отримав лише 14.07.2019 року.

Заслухавши думку ОСОБА_1 та його захисника адвоката Бочарової Л.І. про задоволення апеляційних вимог в повному обсязі з підстав, наведених в апеляційній скарзі, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи в суді першої інстанції, інформація про дату отримання ним копії постанови Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14 лютого 2019 року в матеріалах справи відсутня.

За таких обставин, суддя вважає, що апелянтом не було пропущено строк на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду.

Згідно ч. 2 ст. 7 та ст.ст. 245, 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам ст. 283 КУпАП, ґрунтуватися на встановлених в ході судового розгляду обставинах та достатніх і беззаперечних доказах, оцінка яких проводиться в порядку ст. 252 КУпАП, шляхом всебічного, повного і об`єктивного їх дослідження як окремо, так і в сукупності з іншими обставинами.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, зазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався та не вжив усіх заходів для всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, всупереч ст.ст. 245, 252 КУпАП.

Так, за змістом ч.1 ст. 164 КУпАП, адміністративна відповідальність настає в разі провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. В свою чергу, згідно з ч. 1 ст. З ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями (ч. 2 ст. З ГК України).

Відповідно до ст. 42 ГК України, підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно зі ст. 55 ч. ч. 1, 2 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

У протоколі про адміністративне правопорушення № 0005768 від 23.11.2018 року щодо ОСОБА_1 зазначено, що ОСОБА_1 провадив господарську діяльність з перевезення пасажирів легковим автомобілем на замовлення по маршруту Харків-Черкаси без одержання ліцензії, чим порушено ст. 7 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності».

Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які пояснення пасажирів, яких перевозив ОСОБА_1 , та інформація про осіб, яким ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення пасажирів.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення не відображена систематичність дій ОСОБА_1 по здійсненню господарської діяльності, що є обов`язковою ознакою вищевказаного адміністративного правопорушення, а також відсутня інформація щодо вилучення грошей, одержаних внаслідок вчинення правопорушення, що унеможливлює встановити мету суб`єкта господарювання щодо отримання прибутку.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції були допитані свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які пояснили, що вони є товаришами ОСОБА_1 та в 20-х числах листопада їхали з ним з м. Харкова до м. Черкаси з метою придбати автомобіль для ОСОБА_5 Тобто, поясненнями свідків спростовується твердження особи, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, про провадження ОСОБА_1 господарської діяльності з перевезення пасажирів.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України ніхто не може бути підданий заходу впливу, у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи наведене, оскільки в матеріалах провадження відсутні беззаперечні докази того, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність з перевезення пасажирів, суд приходить до висновку про відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів, які б указували на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

У зв`язку з викладеним, суддя вважає, що постанова районного суду щодо ОСОБА_1 є необґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 - закриттю відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП суддя, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14 лютого 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді