Провадження № 3/200/4763/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2019 року суддя Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Марущак С.Л., розглянувши матеріал, який надійшов з Шевченківського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області у відношенні

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонерки, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173? КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення від 14.11.2018, ОСОБА_1, 30 вересня 2018 року, приблизно о 19 год. 00 хв., за місцем мешкання в квартирі АДРЕСА_1 вчинила сварку з донькою ОСОБА_2, ображала її нецензурною лайкою, внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров'ю потерпілої.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винною себе у вчинені адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що вона не пам'ятає, що відбувалося 30.09.2018, оскільки у неї з донькою ОСОБА_2 постійно виникають сварки на побутовому ґрунті. Вини не визнає, оскільки вважає, що конфлікт був обоюдний.

Свідок ОСОБА_3 в суді пояснив, що він не пам'ятає, що відбувалося 30.09.2018, оскільки сварки між матір'ю та бабусею виникають постійно. Поліцію викликають вони обидві. Ініціатором сварок буває як мати так і бабуся. В період сварки мати не виглядає психічно пригніченою, вона агресивно захищається та все перетворюється на обопільний конфлікт.

Дослідивши матеріали справи, вважаю необхідним провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідивши наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь .

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров'ю особи.

Втім, наведені в протоколі обставини правопорушення та надані пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 в ході судового розгляду щодо обставини подій 30.09.2018, у розумінні положень вищезазначеного закону, не є психологічним насильством, вчиненим відносно ОСОБА_2, а свідчить про наявність обопільних сварок між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Відповідно пояснень потерпілої ОСОБА_2, яка під час збору адміністративного матеріалу пояснювала, що між нею та матір'ю ОСОБА_1 склались неприязні відносини в результаті чого постійно виникають сварки. 28.09.2018 та 30.09.2018 між ними знов виник конфлікт, який спровокувала ОСОБА_1, яка ображала її та її малолітніх дітей нецензурною лайкою здійснювала психологічний тиск.

Як вбачається з матеріалів справи, доказів того, що ОСОБА_1 своїми одноособовими діями вчиняє домашнє насильство та, що від цих дій була завдана чи могла бути завдана шкода психічному здоров'ю потерпілої, матеріали справи не містять.

При цьому, вважаю, що факт обопільної сварки не може вказувати на наявність факту домашнього психологічного насильства.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, у зв'язку із чим справа підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 283-284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП провадженням закрити, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя

Бабушкінського районного суду С.Л.Марущак

м.Дніпропетровська