ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/5407/18 Суддя 1 інстанції: Ульяніч І.В.
Провадження: 33/790/48/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

06 лютого 2019 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду Яковлева В.С., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, захисника - адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04 грудня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04 грудня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Як вказано в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_2 14.09.2018 року о 22 год. 10 хв. по вул. Сонячній, буд. 1 в м. Харкові, керував автомобілем «BMW X5», державний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: почервоніння обличчя, нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» та в КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погодившись з рішенням районного суду,скаргою ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04 грудня 2018 року та постановити нову, якою закрити провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 147 КУпАП. В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, вказує, що постанова винесена незрозуміло в який час, адже на час призначеного засідання 04 грудня 2018 року на 14 год. 15 хв. суд взагалі був, як мінімум, тридцять хвилин заміновано, через що його представник не зміг попасти на судове засідання.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисник підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив її задовольнити. У своїх поясненнях ОСОБА_2 наголошував, зокрема, на тому, що в той вечір не керував транспортним засобом, а спав у ньому. Даний факт підтверджує його дружина, а також той факт, що у нього не було при собі водійського посвідчення.

Захисник - адвокат ОСОБА_3 наголошував на тому, що матеріали справи не містять даних щодо того, що ОСОБА_2 керував автомобілем. Також районним судом не було задоволено жодного його клопотання про виклик свідків, які б підтвердили цей факт.

Свідок ОСОБА_4 вказувала на те, що 04.09.2018 року їй зателефонував чоловік та попросив його забрати від товаришів. Під час дороги додому вони посварились, і він не захотів йти додому та залишився ночувати в машині. Після залишення автомобіля вона зайшла до магазину та пішла додому. І в під'їзді побачила свого чоловіка у супроводі поліцейських.

Свідок ОСОБА_5 зазначила, що 04.09.2018 року близько 22 год. 00 хв. вона поверталася додому та побачила вказаний автомобіль за кермом якого була ОСОБА_4, а на передньому пасажирському кріслі був ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_6 вказав, що він працює охоронцем автостоянки «Луч-4». Близько 22 год. - 22 год. 30 хв. на територію автостоянки заїхав вказаний автомобіль, за кермом якого була ОСОБА_4 Після того, як ОСОБА_4 покинула автомобіль на стоянці, через 3 хв. приїхав поліцейський автомобіль та під'їхав до автомобіля «BMW X5», державний номер НОМЕР_1.

Вивчивши матеріали справи, доводи ОСОБА_2 та його захисника на підтримку апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Приймаючи рішення про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи через свого представника ОСОБА_3

Проте, погодитися з такими висновками суду не можна за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи, справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_3 дійсно було відомо про розгляд справи, призначеної на 04.12.2018 року на 14 год. 30 хв. (а.с. 43). В той же час, матеріали справи містять відповідь на запит представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 з якого вбачається, що 04 грудня 2018 року, у зв'язку із анонімним повідомленням невідомої особи про замінування приміщення будівлі Фрунзенського районного суду м. Харкова, робота суду була перервана в період з 13 год. 15 хв. до 15 год. 00 хв. (а.с. 95)

Викладене дає змогу вважати, що справу було розглянуто без ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, оскільки після відновлення роботи Фрунзенського районного суду м. Харкові їм не було повідомлено належним чином про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

За таких обставин ОСОБА_2 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема права давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо. Це є порушенням не тільки процесуального закону, а й вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо забезпечення рівності та змагальності сторін, що випливає із практики Європейського Суду з прав людини.

Зокрема, у справі «Гурепка проти України», заявник за аналогічних обставин стверджував, що його було позбавлено можливості особисто брати участь у розгляді своєї справи. Суд у цій справі нагадував, що принцип рівності сторін один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Таким чином, посилання апелянта про відсутність належного повідомлення судом не спростовуються матеріалами справи та, безумовно, заслуговують на увагу, що є підставою для скасування рішення суду.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

З урахуванням того, що закінчився визначений ст.38 КУпАП строк притягнення до адміністративної відповідальності, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04 грудня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобам строком на 1 (один) рік,- скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду В.С. Яковлева