Справа № 408/4193/19-п
Провадження № 33/810/155/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Луганського апеляційного суду Рябчун О.В., розглянувши в присутності захисника Прийми Р.С., який діє у інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Біловодського районного суду Луганської області від 06.08.2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 2043 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень з конфіскацією переміщуваних товарів,

встановила:

Згідно вказаної постанови 13.06.2019 року о 13 годині 00 хвилин на КПВВ «Станиця Луганська» ОСОБА_3 переміщував через лінію розмежування зі сторони смт. Станиця Луганська в напрямку м. Луганськ , товар в асортименті, а саме колонку ALTO та триногу під колонку, загальною вартістю 13 336 грн., чим порушив Порядок переміщення товарів з району або до району проведення АТО, затвердженого постановою КМУ від 01.03.2017 року №99, пп.19 п.4 положення про Міністерство з питань тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України, постановою КМУ від 08.06.2016 року, та ч.1 ст.204-3 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати, провадження закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, повернути ОСОБА_4 вилучені та конфісковані у власність держави товари, а саме колонку «ATLO» та триногу під колонку, які знаходяться на зберіганні в управлінні оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Луганській області.

Посилається на те, що судом першої інстанції при розгляді справи було порушено вимоги ст.ст. 7,10,268,278,280,245,251 КУпАП та ст.ст. 8,62 Конституції України, не було виявлено всі обставини по справі та не обґрунтовані мотиви визнання його вини.

Стверджує, що не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та справу розглянуто без його участі. Обставини, які викладені в протоколі №157 від 13.06.2019 не відповідають дійсності та фактичним обставинам.

Вважає, що у зв`язку із завершенням проведення антитерористичної операції в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч.1 ст.2043 КУпАП. Крім того в протоколі та постанові зазначається вартість товарів, які були вилучені розраховані за допомогою даних мережі інтернет та не відповідають фактичній вартості товарів, яка складає 13 336грн, при цьому не зазначено, з яких джерел отримано інформацію про вартість товарів, чи є ця інформація офіційною, для встановлення вартості вилученого товару експерт не залучався.

Також посилається не те, що протокол відносно нього був складений оперуповноваженим ОВС УОЗ на окремих територіях зон ООС ГУ ДФС у Луганській області, тобто не уповноваженою особою та не виконано низку інших вимог, передбачених чинним законодавством при складанні протоколу.

Зазначає, що оскаржувану постанову отримав 21.08.2019 року в Біловодському районному суді, до цього часу про винесення постанови йому не було відомо, на його адресу постанова не надсилалась.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.2 ст.294 КпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10-ти днів з дня її ухвалення особою, що притягнута до адміністративної відповідальності, її захисником, законним представником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КпАП України.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення такого строку, а також, якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається із матеріалів справи, підтверджень отримання ОСОБА_5 (у спосіб, визначений листом Укрпошти від 10.11.2014) роздрукованої судом повістки (а.п.16) про час та місце слухання матеріалів щодо нього немає.

Судове засідання проведено без участі ОСОБА_2 , у порушення його прав, передбачених ч.2 ст. 268 КпАП України.

Відповідно до заяви ОСОБА_2 копію судової постанови він отримав 11.08.2019 року (а.п.19), тому, строк апеляційного оскарження підлягає відновленню як пропущений з поважних підстав.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №157 від 13.06.2019 ОСОБА_3 намагався перемістити із сторони смт. Станиця Луганська у напрямку м. Луганськ товар в асортименті, а саме колонку «ALTO» та триногу під колонку, орієнтовна вартість яких складає 13 336 грн., перелік міститься у додатку до протоколу.

Відповідно до п.4 Наказу Міністерства з питань тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України від 24.03.2017 р. №39 «Про затвердження Переліку та обсягів товарів, дозволених для переміщення до/з гуманітарно-логістичних центрів та через лінію зіткнення», установлено обсяги товарів (крім особистих речей та підакцизних товарів), що переміщуються фізичними особами, зокрема через лінію зіткнення з неконтрольованої території на контрольовану територію та у зворотному напрямку товари, сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 гривень та сумарна вага яких не перевищує 75 кг на одну особу.

Таким чином при складанні протоколу посадова особа, яка його складала мала визначити сумарну фактурну вартість товару, який переміщується, а не зазначити його орієнтовну вартість.

В даній частині апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що висновки щодо вартості переміщуваного товару побудовані на припущеннях, тоді як відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини мають тлумачитися на користь обвинуваченої особи.

Поняття «фактурна вартість» визначено у п.2 Порядку заповнення митних декларацій на бланку единого адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651, згідно якому фактурна вартість це ціна товарів, які переміщуються через митний кордон України, зазначена у рахунку (рахунку-фактурі, рахунку-проформі тощо) або іншому документі, що визначає вартість товару.

В цьому випадку відповідних документів, що визначають вартість товару у ОСОБА_2 не було.

Також відсутні нормативні документи, які регулювали би порядок визначення фактурної вартості товарів, переміщуваних через лінію зіткнення.

В такому випадку слід керуватися нормативними актами, які регулюють порядок проведення оцінки товарів, які переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до п.4 «Про затвердження «Методичних рекомендацій щодо проведення попередньої оцінки товарів, транспортних засобів, що розміщуються на складі митниці ДФС», затверджених Наказом ДФС від 06.12.2017р. №814, за відсутності документів, які підтверджують вартість товарів, транспортних засобів… або за наявності сумнівів щодо їх достовірності, посадовою особою митниці ДФС, яка контролює передачу чи передає ці товари, транспортні засоби на склад митниці ДФС, до проведення попередньої оцінки товарів залучається експерт.

У цьому разі, посадова особа митниці ДФС, яка контролює передачу чи передає товари, транспортні засоби на склад митниці ДФС, у відповідних графах первинного прибуткового документа робить запис «попередня оцінка буде проведена додатково» та одночасно готує запит щодо проведення попередньої оцінки.

Таким чином, встановивши відсутність у ОСОБА_2 документів, які би підтверджували фактурну вартість товару, посадова особа ,уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, мала після вилучення товару залучити для його оцінки експерта, проте цього зроблено не було.

Крім того, товар, який переміщував ОСОБА_3 - колонку «ALTO» та триногу під колонку - є його особистою власністю, музичним приладом, який відсутній у Переліку та обсягу товарів, дозволених для переміщення до/з гуманітарно-логістичних центрів та через лінію зіткнення.

Суд відобразив у постанові зміст протоколу про адміністративне правопорушення, не надавши належної оцінки доказам, не взявши до уваги відсутність доказів, які би підтверджували сумарну фактурну вартість переміщуваних товарів в сукупності потягло за собою прийняття незаконного рішення.

За таких умов постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст2043 КУпАП, оскільки не встановлено достатніх доказів для доведення його винуватості і вичерпані можливості їх отримання.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, п.3 ст.284, п.2 ст. 294 КУпАП, суддя

постановила:

Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження постанови Біловодського районного суду Луганської області від 06.08.2019 року як пропущений з поважних підстав.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 на постанову Біловодського районного суду Луганської області від 06 серпня 2019 року задовольнити .

Постанову Біловодського районного суду Луганської області від 06 серпня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_7 за ч.1 ст. 2043 КУпАП скасувати, провадження по справі закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Конфісковані у ОСОБА_2 товари, повернути останньому.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Рябчун