ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/2269/18 Номер провадження 33/814/877/19Головуючий у 1-й інстанції Обревко Л. О. Доповідач ап. інст. Костенко В. Г.
Категорія: ч.3 ст.130 КпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.,

з участю адвоката Риля В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою порушника ОСОБА_1 на постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 23 травня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , громадянин України,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КпАП України, з накладенням адміністративного стягнення штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 40800 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 352,40 грн.

Згідно з постановою судді ОСОБА_1 ., який двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КпАП, визнаний винуватим в тому, що він 21 березня 2018 року близько 02 год. 30 хв. керував автомобілем Nissan, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Свіштовській біля будинку №3 в м. Кременчук Полтавської області з ознаками алкогольного сп`яніння та, в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КпАП України.

При цьому зазначає, що поліцейським та суддею неправильно застосовано норми закону та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не містить вказівки, від якого саме виду огляду він відмовився.

Також вказує про порушення його права на захист, оскільки судовий розгляд проводився без його участі.

Заслухавши пояснення захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис події, приходжу до такого.

Право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, користуватися правовою допомогою захисника забезпечене судом апеляційної інстанції.

Висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на зібраних у встановленому порядку і перевірених в судовому засіданні доказах.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №166952 від 21 березня 2018 року, ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода) та відмовився проходити, відповідно до встановленого порядку, огляд на стан алкогольного сп`яніння в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.1).

Вказані обставини правопорушення підтверджуються відеозаписом та поясненнями цих свідків, присутність яких на місці події в апеляційній скарзі не заперечується.

Доводи апеляційної скарги про невинуватість ОСОБА_1 , оскільки поліцейськими було порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння, суперечать вимогам закону.

Приписами п.2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст.266 КпАП України, зокрема, особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається з відеозапису події, ОСОБА_1 поліцейськими було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру або проїхати в наркологічний диспансер, на що порушник у присутності двох свідків відмовився.

Пленум Верховного Суду України в п.27 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що відповідальність за ст.130 КпАП України несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами ст.255 КпАП України, та відповідає вимогам ст.256 цього Кодексу.

Оскільки ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КпАП, ухилився від огляду на стан сп`яніння, враховуючи дотримання приписів закону працівниками патрульної поліції при складанні протоколу та суддею під час розгляду справи, вважаю обґрунтованим висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильною кваліфікацію його дій за ч.3 ст.130 КпАП України.

Стягнення накладене у відповідності з вимогами ст.33 КпАП України, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, відсутності обставин, що пом`якшують відповідальність.

Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам ст.283 КпАП України. Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді не встановлено.

Враховуючи викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 23 травня 2018 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.