Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2019 року м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду Сачук В.І., з участю:

секретаря судового засідання - Черняка Б.Р.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_1 - адвоката - ОСОБА_2,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3,

потерпілої - ОСОБА_4,

розглянувши апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на постанову судді Рівненського міського суду Рівненської області від 21 вересня 2018 року, -

встановив:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 21 вересня 2018 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень, а провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КупАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КупАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Як встановлено судом, водій транспортного засобу КАМАЗ 65115 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 перед поворотом ліворуч і розворотом не надав дорогу транспортному засобу Mercedes Benz, що рухається по рівнозначній дорозі прямо, що призвело до зіткнення вказаних транспортних засобів.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 21 вересня 2018 року щодо ОСОБА_3 та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Свої вимоги ОСОБА_3 мотивує тим, що суд неповно з'ясував обставини справи, не викликав та не допитав інспекторів, які оформляли матеріали справи про адміністративне правопорушення. Крім того, в постанові суду не міститься спростування факту порушення ОСОБА_1 вимог п.2.3 «б», 12.1, 13.1 ПДР України, які зафіксовані протоколом про адміністративне правопорушення.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_4 просить скасувати постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 21 вересня 2018 року щодо ОСОБА_3 та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Свої вимоги потерпіла мотивує тим, що в тексті оскаржуваної постанови не вказується чому суд звільняє ОСОБА_1 від відповідальності за порушення п.12.1, 13.1 ПДР, адже останній не вибрав безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які просять постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, доводи ОСОБА_1 та його захисника - адвоката ОСОБА_2, які просять постанову суду залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційних скарг, суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані в повному обсязі.

Згідно пояснень учасників ДТП, які були надані в суді апеляційної інстанції, протоколу серії БД №057220 від 29 серпня 2018 року (а.с.2; справа №569/16365/18) та схеми ДТП (а.с.2; справа 569/16366/18), ОСОБА_3, водій автомобіля НОМЕР_2, рухався по вул. Дубенська в напрямку м. Рівне, на перехресті вул. Дубенська - Квітуча - Іванова, де сталась ДТП, він здійснював маневр розвороту, а ОСОБА_1, водій автомобіля Мерседес, д.н.з. НОМЕР_3, рухався по вул. Дубенська в напрямку м. Дубно, тобто в зустрічному напрямку щодо ОСОБА_3

Як вбачається з матеріалів справи, водієм ОСОБА_3 порушено п.2.3 «б», 16.13 ПДР України.

Пунктом 2.3 «б» ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 16.13 ПДР України передбачено, що перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №063907 від 29 серпня 2018 року, водій ОСОБА_1 порушив п.2.3 «б», 12.1, 13.1 ПДР України.

Пунктом 2.3 «б» ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 12.1 ПДР України передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 13.1 ПДР України передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно п.1 висновку експерта від 15 січня 2019 року №3.1.-777/18, в даній дорожній ситуації з технічної точки зору, водій автомобіля НОМЕР_2, ОСОБА_3, для забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен був діяти у відповідності до вимог п.п.10.1 та 16.13 ПДР України, а згідно п.2 цього ж висновку, водій автомобіля Мерседес, НОМЕР_3, ОСОБА_1, для забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен був діяти у відповідності до вимог п.п.12.3 та 12.4 ПДР України.

Зважаючи на вищевикладені положення ПДР України та висновку експерта від 15 січня 2019 року, суд апеляційної інстанції вважає, що водій транспортного засобу КАМАЗ, д.н.з. НОМЕР_1, ОСОБА_3 перед розворотом не дав дорогу транспортному засобу Мерседес, НОМЕР_3, який рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо, що призвело до зіткнення вказаних транспортних засобів, а водій автомобіля Мерседес, НОМЕР_3, ОСОБА_1, об'єктивно намагався вжити дій для об'їзду перешкоди, проте уникнути зіткнення останньому не вдалося.

Положення ст.124 КУпАП передбачає, що відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про наявність в даному випадку в діях водія ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки його дії суперечать вимогам ПДР та перебувають в причинно-наслідковому зв'язку з подією ДТП та його вина повністю підтверджується матеріалами справи, що свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1, який під час керування автомобілем діяв відповідно до Правил дорожнього руху та вживав необхідних заходів для уникнення зіткнення, а тому доводи апеляційних скарг є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Стосовно витрат на проведення судової експертизи, то згідно ст.122 КПК України, то проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

постановив:

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 21 вересня 2018 року відносно ОСОБА_3 залишити без змін, а апеляційні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_4 - без задоволення.

Витрати на проведення судової експертизи відшкодувати за рахунок Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду Сачук В.І.