Справа №591/7645/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Клімашевська
Номер провадження 33/816/69/19 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Суми справу про адміністративне правопорушення № 591/7645/18 за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Зарічного районного суду м. Сум від 27 грудня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, оскільки йому не роз'яснені право на захист та право не свідчити проти себе, в постанові судді неправильно зазначена модель алкотестера, справа розглянута незважаючи на його клопотання, а в судовому засіданні не допитані свідки, проте суд послався на ці докази. Крім того, зазначає, що розгляд справи був проведений без фіксування технічними засобами перебігу процесу.

Постановою судді Зарічного районного суду м. Сум від 27.12.2018 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто на користь держави 352,40 грн. судового збору.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_2 16.12.2018 о 04:35 год. по пр. М. Лушпи в м. Суми керував автомобілем VOLVO д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9(а) ПДР.

Будучи у відповідності до вимог ст.ст.268, 277-2 і 294 КУпАП своєчасно сповіщеним у встановленому законом порядку про дату і місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_2 в судове засідання 25.01.2019 не з'явився і будь-якого клопотання про відкладення апеляційного розгляду справи від нього не надходило, а тому апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи у відсутності цієї особи.

Перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст.9 Конституції України, ст.19 ЗУ «Про міжнародні договори України» та ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У відповідності до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 404718 від 16.12.2018, суддя суду першої інстанції дійшла висновку, що водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9(а) ПДР та відповідно вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначені висновки судді суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, належним чином вмотивовані і ґрунтуються на досліджених та перевірених в судовому засіданні доказах.

Зокрема, факт вчинення водієм ОСОБА_2 правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, об'єктивно підтверджується, крім зазначеного вище протоколу про адміністративне правопорушення, іншими доказами у справі, а саме:

- актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого в присутності двох свідків був проведений огляд ОСОБА_2 за допомогою газоаналізатора Alkotest-6820 та у нього виявлено 1,68 проміле алкоголю (а.с.3);

- роздруківкою результатів тесту за допомогою приладу Alkotest-6820, відповідно до якої 16.12.2018 в 04:49 год. результат тесту на алкоголь, в ході проведеного у ОСОБА_2 огляду склав 1,68 проміле (а.с.2);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 16.12.2018, відповідно до яких вони були залучені працівниками поліції в якості свідків для проходження водієм ОСОБА_2 огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу Alkotest-6820 і результат тесту склав 1,68 проміле (а.с.4,5);

- відеозаписами з нагрудних камер поліцейських та відео реєстратора автомобіля поліції, з яких вбачається, що ОСОБА_2 керував автомобілем VOLVO д.н.з. НОМЕР_1 по пр. М. Лушпи в м. Суми, був зупинений працівниками поліції та у зв'язку з наявністю ознак алкогольного сп'яніння йому було запропоновано пройти огляд в лікарні чи на місці зупинки транспортного засобу, на що останній погодився. При цьому він повідомив працівникам поліції, що виживав алкогольні напої 15.12.2018 та не висловлював незгоди з результатом огляду.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно ч.2 цієї норми Закону обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналізуючи зазначені положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв'язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Наведені вище докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи, більш того, підтверджуються також і показаннями ОСОБА_2, який в судовому засіданні в суді першої інстанції визнав свою вину, а зазначені в апеляцій скарзі процесуальні порушення не є підставою для скасування постанови судді.

Зокрема, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_2 роз'яснено його права та обов'язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП і повідомлено про дату та місце розгляду справи. Вказаний протокол підписаний ОСОБА_2, який в ньому власноручно вказав на незгоду з місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення, а тому за наявності такої вказівки в протоколі, з яким ОСОБА_2 був ознайомлений та отримав його копію, суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не були роз'яснені право на захист та право не свідчити проти себе.

Також з матеріалів справи вбачається, що огляд ОСОБА_2 на стан сп'яніння проводився за допомогою приладу Dr?ger Alcotest-6820 № ARHF-0034, про що свідчить роздруківка результатів тесту, зазначення цієї моделі приладу в протоколі про адміністративне правопорушення, акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів та письмових поясненнях свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5, тому зазначення в постанові судді «Drager Alcotest-6810 № 0034» є явною технічною опискою та не свідчить про те, що огляд проводився іншим приладом.

Також зазначена справа про адміністративне правопорушення була законно розглянута суддею Зарічного районного суду м. Сум, оскільки за загальним правилом, передбаченим ч.1 ст.276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, а хоча згідно ч.2 ст.276 цього Кодексу, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130 КУпАП, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Проте вказана норма закону є виключенням із загального правила та не створює обов'язку розгляду справи про адміністративне правопорушення за місцем проживання порушника. При цьому, апеляційний суд враховує і той факт, що свідки правопорушення є мешканцями м. Сум.

В матеріалах справи відсутні будь-які дані про бажання ОСОБА_2 залучити для захисту своїх прав та законних інтересів адвоката, який би не зміг прийняти участь в судовому засіданні у м. Сумах.

Досліджуючи під час розгляду письмові пояснення вказаних вище свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на предмет їх достовірності і допустимості, апеляційний суд вважає за можливе використати їх як докази вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, оскільки ці пояснення містять фактичні дані, на основі яких встановлюється певний юридичний факт і їх зміст об'єктивно узгоджуються та співпадає з іншими безпосередньо дослідженими в судах першої та апеляційної інстанціях доказами в справі, враховуючи, що жоден із цих свідків, будучи повідомленими в установленому законом порядку про час і місце розгляду справи, не спростував перед судом у будь-який спосіб викладені ними у їх письмових поясненнях обставини.

Вказана правова позиція не протирічить принципам, які застосовуються у випадках, коли свідки обвинувачення не з'являються у судове засідання і надані ними раніше показання визнаються допустимими як докази, що узагальнені та уточнені ЄСПЛ в своєму рішенні у справі «Аль-Хавайя й Тахері проти Сполученого Королівства» (Al-Khawaja and Tahery v. the United Kingdom), заяви № 26766/05 і № 22228/06, ECHR 2011), згідно яких необхідно проводити три етапний аналіз відповідності положенням п.1 і п.п.«d» п.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 того провадження, у якому показання свідка, який не був присутнім та допитаним у судовому засіданні, були визнані допустимими як доказ, оскільки у даному конкретному випадку, на переконання апеляційного суду, мали місце достатні урівноважуючи фактори, які забезпечили належну і чітку оцінку достовірності таких доказів, та надійні процесуальні гарантії, що компенсували недоліки, з якими зіткнулася сторона захисту через допустимість неперевірених доказів, а також забезпечена загальна справедливість судового розгляду.

Зокрема, вказані вище письмові пояснення свідків не є єдиними або ж вирішальними доказами для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, ці пояснення не є більш значущими, ніж інші безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, які є достатньо вагомими для визнання особи винуватою, і лише об'єктивно та органічно доповнюють останні у їх сукупності, а тому доводи апеляційної скарги про незаконність посилання судді суду першої інстанції на письмові пояснення свідків є необґрунтованими.

Також від ОСОБА_2 не надходило клопотань про фіксування технічними засобами перебігу процесу, а ч. 6 ст. 11 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» передбачає, що перебіг судового процесу фіксується технічними засобами в порядку, встановленому законом. Зважаючи, що КУпАП не передбачає обов'язку суду здійснювати таку фіксацію, такі доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не свідчать про порушення суддею суду першої інстанції процесуального закону.

З огляду на викладене, враховуючи вказані вище вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні у відношенні ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення були дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм та права і законні інтереси останнього.

Протокол про адміністративне правопорушення розглянутий суддею суду першої інстанції на підставі наявних в матеріалах справи та досліджених в судовому засіданні доказів, які у своїй сукупності і взаємозв'язку, є достатніми для прийняття рішення про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд враховує також і рішення від 29.06.2007 по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), де ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі», а тому ОСОБА_2 як водій транспортного засобу, крім передбачених законодавством України прав, має ще й певні обов'язки, які мають дотримуватися при експлуатації автомобіля за будь-яких обставин.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 суддею суду першої інстанції в повному обсязі дотримані положення ст.ст.268, 279 і 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином вмотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Сум від 27 грудня 2018 року відносно ОСОБА_2 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуРунов В. Ю.