Справа № 525/88/19
Провадження №3/525/125/2019

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.04.2019 року Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Хоролець В.В., при секретарі Гавриш О.В., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши матеріал, який надійшов з Великобагачанського відділення поліції Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП

ОСОБА_1, 20 вересня 1993 року

народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, фактично проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 (що підтвердив в судовому засіданні сам ОСОБА_1М.), не працюючого, ідентифікаційний номер суду не відомий,протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався, -

в с т а н о в и в :

08 січня 2019 року о 23 год.50 хв. в селі Довгалівка по вул. Центральна Великобагачанського району Полтавської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем НОМЕР_1, що перебуває у володінні ОСОБА_2, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку проводився у Великобагачанській ЦРЛ. Отже, ОСОБА_1 порушив п.2.9 а) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення не визнав повністю та пояснив, що у вечірній час 08.01.2019 року він разом з ОСОБА_2 в автомобілі НОМЕР_2 в с. Довгалівка Великобагачанського району вживав спиртне, при цьому даний автомобіль не рухався, він сидів за кермом і в цей момент до них приїхали працівники поліції і звинуватили його у керування даним автомобілем в стані спяніння. Вважає, що він правопорушення у сфері транспорту щодо ч.1 ст.130 КУпАП не вчиняв. В той же час не заперечував, що працівником поліції цього вечора відносно нього було винесено дві постанови за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст.126 та ч.5 ст.121 КУпАП, відносно цих порушень він заперечень не має.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1, допитавши за клопотанням ОСОБА_1 свідка ОСОБА_2, переглянувши наданий суду відеозапис з місця події 08.01.2019 року, дослідивши сукупність наявних матеріалів справи в їх взаємозвязку і давши цим доказам належну оцінку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

- письмовими поясненнями ОСОБА_1, що дані ним вночі 09.01.2019 року про те, що у вечірній час 08.01.2019 року він керував після вживання пива разом з ОСОБА_2 автомобілем НОМЕР_2 в с. Довгалівка Великобагачанського району, однак пізніше, коли він з ОСОБА_2 стояли на узбіччі дороги і пили спиртне в салоні автомобіля, то до них приїхали працівники поліції і звинуватили його у керуванні автомобілем у стані спяніння; вказав, що медичний огляд на стан спяніння він проходив у Великобагачанській ЦРЛ, з його висновками згоден (а.с.2);

- медичним висновком №1 від 09.01.2019 року Великобагачанської ЦРЛ про стан спяніння про те, що о 35 хвилині на першу годину 09.01.2019 року було проведено медичний огляд ОСОБА_1, за результатами якого встановлено стан його алкогольного спяніння 1,89 проміле (а.с.3); вбачається, що на даному висновку наявний підпис обстежуваної особи ОСОБА_1;

- копіями постанов у справах про адміністративні правопорушення від 09.01.2019 року, складеними відносно водія ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП та ч.5 ст.121 КУпАП (а.с.а.с.4-5); при цьому вбачається, що дані постанови стосуються ОСОБА_1 саме як водія транспортного засобу автомобіля НОМЕР_2; в судовому засіданні 08.04.2019 року ОСОБА_1 пояснив, що він дані постанови не оскаржував і пояснив, що штрафи сплатив (документів про це суду не подавав);

-переглянутим в судовому засіданні відеозаписом (диск з відеозаписом з відеореєстратора патрульного автомобіля), з якого чітко та «поза розумним сумнівом» вбачається, що в нічний час 08.01.2019 року назустріч патрульному автомобілю вулицею села Довгалівка рухається легковий автомобіль з увімкненим світлом фар, який під час руху різко звертає ліворуч (до підїзду до одного з домоволодінь) і зупиняється, і через декілька секунд до цього автомобіля (ВАЗ-21063, д.н.з. А НОМЕР_3 світлого кольору) підїжджають працівники патрульної поліції; вбачається також, що даний автомобіль зупинився з увімкненими світлом фар біля одного з домоволодінь в с. Довгалівка Великобагачанського району Полтавської області, за кермом перебував саме ОСОБА_1 (що він підтвердив в судовому засіданні); при цьому, в сукупності переглянутого відеозапису суд також враховує письмові пояснення ОСОБА_1, що маються в матеріалах справи про те, що він у нічний час 08.01.2019 року їздив разом з ОСОБА_2 (саме після вживання пива) до магазину в с. Довгалівка (тобто вже сідав за кермо після вживання спиртного); тобто, первинним було керування даним автомобілем після вживання пива (зі слів водія ОСОБА_1 В.М. згідно його письмових пояснень, що наявні у справі).

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в т.ч. тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Пунктом 1.10. Правил дорожнього руху визначено, що водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами), водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення, зокрема, стану алкогольного спяніння.

Також, пункт 2.9 а ПДР України прямо та категорично забороняє керування транспортними засобами в стані, зокрема, алкогольного спяніння.

Спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно п.2 цієї Інструкції, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного спяніння є, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота та порушення мови (п.2 цієї Інструкції). Отже, виходячи з викладеного, саме відповідний поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції, зокрема, і при зупинці транспортного засобу та в ході спілкування з водієм конкретного транспортного засобу, мав підстави вважати, що особа (водій) за певними вказаними в п.3 Інструкції ознаками перебуває у стані спяніння.

Відповідно до п.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан спяніння проводиться як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоровя. Тобто, аналіз положень п.6 Інструкції містить можливість альтернативності огляду водія на стан спяніння і не визначає імперативність чи послідовність такого огляду, як наприклад, положення п.8 Інструкції, що лише у випадку ДТП регламентує обовязковість проведення огляду на стан спяніння лише у закладі охорони здоровя.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП встановлює юридичну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного спяніння та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого спяніння.

Суд при оцінці наявних у справі доказів враховує висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Отже, аналіз положень п.2.5 та п.2.9 Правил дорожнього руху України в сукупності та в системному взаємозвязку з пунктами 2,3,6,7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції свідчить про те, що в даній конкретній ситуації, яка склалася в нічний час 08.01.2019 року в селі Довгалівка Великобагачанського району Полтавської області по вулиці Центральна з участю водія ОСОБА_1, відповідна уповноважена посадова особа Національної поліції (в даному випадку інспектор Великобагачанського ВП Єланський) мав право за відповідних виявлених ним ознак алкогольного спяніння водія запропонувати йому пройти медичний огляд на стан алкогольного спяніння у медичному закладі у встановленому порядку (що ним і було зроблено згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення, який посвідчено відповідними написами, вбачається зі змісту письмових пояснень та слідує з переглянутого в судовому засіданні відеозапису з місця події).

В сукупності досліджених доказів у справі, в т.ч. відомостей, отриманих в процесі перегляду відеозапису з реєстратора патрульного автомобіля, суд не може погодитися з посиланнями особи, яка притягується до відповідальності про те, що протокол відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП складений безпідставно, оскільки дані, що викладені у протоколі стосуються вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення (саме щодо порушення п.2.9 а Правил дорожнього руху України) і стосується саме правопорушення у сфері транспорту, а обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, знайшли своє обєктивне підтвердження в ході судового розгляду вказаного адміністративного протоколу щодо ОСОБА_3

Отже, з урахуванням вищевикладеного, в також зважаючи на стислі часові рамки події в їх хронології, враховуючи час появи в полі зору реєстратора патрульного автомобіля зустрічного автомобіля ВАЗ-2106 і час (декілька секунд) підїзду до нього працівників патрульної служби, суд вважає, що є очевидним для стороннього спостерігача, що за цей вкрай короткий проміжок часу ОСОБА_1 не міг вживати алкоголь в салоні автомобіля разом з ОСОБА_2, як на тому наполягає особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Також підтвердженням цього слугує письмове пояснення ОСОБА_1 від 09.01.2019 року, яке стосується обставин керування ним даним автомобілем після розпиття спиртного з ОСОБА_2

У звязку з вищевказаними висновками суду, не заслуговують на увагу показання свідка ОСОБА_2 з приводу даної події, враховуючи також і те, що цей свідок перебуває в дружніх відносинах з ОСОБА_1, який в нічний час 08.01.2019 року в с. Довгалівка Великобагачанського району Полтавської області керував автомобілем, що перебуває у володінні ОСОБА_2, відповідно, даний свідок зацікавлений в результатах розгляду даної справи.

Отже, в сукупності досліджених доказів у справі, а також з урахуванням вищевикладених обставин, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 щодо обставин події, яка мала місце в нічний час 08.01.2019 року в с. Довгалівка Великобагачанського району Полтавської області, суд повинен оцінити як спосіб захисту і намагання у такий спосіб уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Отже, виходячи з сукупності та детального аналізу вищевикладених доказів у справі, у їх взаємозвязку суд приходить до висновку, що близько 23 год. 50 хв. 08.01.2019 року ОСОБА_1 керував по вулиці Центральна в селі Довгалівка Великобагачанського району Полтавської автомобілем НОМЕР_2 в стані алкогольного спяніння, відповідно, він був водієм цього транспортного засобу у розумінні п.1.10 Правил дорожнього рухуУкраїни, тобто він допустив порушення п.2.9 а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст.61 Конституції України).

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст.61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, наприклад, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м'якого покарання, умовного засудження, відстрочки виконання вироку, давністю притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення від неї тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинили адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).

За загальними правилами ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом'якшує відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності суддя вважає вчинення правопорушення вперше.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддя не вбачає.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням суті та характеру вчиненого ОСОБА_1 грубого адміністративного правопорушення у сфері транспорту, того, що раніше він до адміністративної відповідальності не притягувався (дані про це в матеріалах справи відсутні), наявність обставини, що помякшує його відповідальність, відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність, з метою запобіганню вчинення ним нових правопорушень, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, що передбачений санкцією ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому, суд враховує, що згідно юридичної структури видів адміністративних стягнень, передбачених ст.24 КУпАП, штраф за своєю юридичною суттю, є одним із найменш суворіших видів адміністративних стягнень, що передбачені даною статтею КУпАП, а також встановлений санкцією ч.1 ст.130 КУпАП як безальтернативний і єдиноможливий (згідно логіки законодавця). При цьому, враховуючи положення ч.1 ст.130 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення застосовує до винної особи разом із штрафом позбавлення права керування транспортними засобами, що також визначене законодавцем як безальтернативне у санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення. Враховуючи цю норму законодавства та виходячи з положень ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у даній справі про адміністративне правопорушення в сумі 384 грн. 20 коп. належить стягнути з ОСОБА_1

На підставі викладеного та керуючись ст.61 Конституції України, ст.ст.9,23,27,33,40-1,ч.1 ст.130, ст.ст.251,252,280,283,284,289,294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накласти на нього стягнення у виді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн.20 коп.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Великобагачанський районний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.В. Хоролець