ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи: № 766/8143/17 Головуючий першої інстанції Зубов О.С.
Номер провадження № 33/819/10/19 Доповідач Полікарпова О.М.
Категорія: ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2019 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі судді Полікарпової О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 04 серпня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП відносно нього,

в с т а н о в и в:

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 04 серпня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

В постанові суду та у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 10 травня 2017 року о 06:00 годині керував транспортним засобом BMW 5201, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Стрітенська,6 в м. Херсоні з явними ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КпАП України.

Не погоджуючись з вказаною постановою місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, однобічне та неповне з'ясування обставин справи.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, а саме не сформульовано, який саме огляд він має пройти на вимогу поліцейського (на стан алкогольного чи наркотичного сп'яніння) та у який спосіб (на місці із застосуванням спеціальних засобів чи в найближчому закладі охорони здоров'я), у зв'язку з чим не мав можливості надати однозначну відповідь.

Також посилається на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення від 10.05.2017 року не зазначено, що він відмовився від проходження огляду саме у закладі охорони здоров'я. Крім того вказує на те, що в матеріалах справи відсутні відомості про направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров'я для проходження огляду на стан сп'яніння, що свідчить про порушення працівниками поліції п. 12 Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735.

Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з формальних підстав, внаслідок небажання суду повно, всебічно й об'єктивно з'ясувати усі обставини справи, дати оцінку зібраним у ній доказам, оскільки при розгляді справи судом першої інстанції в судовому засіданні не були допитані свідки, тому суд не може брати до уваги їх письмові пояснення, які наявні в матеріалах справи.

Крім того, апеляційна скарга містить клопотання пропоновлення строку на апеляційне оскарження постанови. На обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що при оголошенні судового рішення не був присутній. Про оскаржувану постанову йому стало відомо лише 07.11.2017 року, після отримання повідомлення Суворовського районного ВДВС м. Херсон ГТУЮ у Херсонській області.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Статтею 289 КУпАП передбачено, що у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч.1 ст.285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

В матеріалах справи відсутні відомості щодо направлення ОСОБА_1 копії постанови від 04 серпня 2017 року місцевим судом.

Також матеріали справи не містять відомостей про належне повідомлення скаржника про день, час та місце розгляду адміністративного правопорушення відносно нього.

У зв'язку з цим, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про вручення у визначений законом строк копії оскаржуваної постанови, а відтак пропущений строк підлягає поновленню, а апеляційна скарга - розгляду.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Так, відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, виходячиного з наступного.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується: протоколом серії БД № 211133 про адміністративне правопорушення від 10 травня 2017 року, у відповідності до якого ОСОБА_1 10 травня 2017 року, о 06 год. 00 хв. по вул. Стрітенська, 6 в м. Херсоні керував транспортним засобом BMW 5201, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагували на світло. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (а.с.3).

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відповідно до яких ОСОБА_1 мав порушення мови, зіниці очей не реагували на світло (а.с.4).

Доводи ОСОБА_1 про те, що письмові пояснення свідків, які наявні в матеріалах справи не можуть бути доказом у справі, оскільки вони не перевірялись у судовому засіданні, не заслуговують на увагу суду. Свідки підтвердили правильність складання протоколу про адміністративне правопорушення своїми підписами у ньому, а їх письмові пояснення лише повторюють викладену та підписану ними у протоколі інформацію. Крім того, апелянт не звертався до апеляційного суду з клопотанням про допит вказаних свідків у судовому засіданні, а тому у суду відсутні підстави для виклику їх за власною ініціативою.

Необґрунтованими є доводи апеляційної скарги про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього за ст.130 ч. КУпАП вимогам ст. 256 КУпАП та незазначення у протоколі про те, який саме огляд мав пройти ОСОБА_1 на вимогу поліцейського. Так, у протоколі від 10 травня 2017 року вказано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом із ознаками наркотичного сп'яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку (а.с.3). Отже у фабулі правопорушення зафіксовано, що ОСОБА_1 підозрювався поліцейським у перебуванні саме у стані наркотичного сп'яніння.

Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції про прядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан наркотичного сп'яніння проводиться виключно у закладі охорони здоров'я, що вказує на відсутність порушень із боку поліцейського під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп'яніння в передбаченому законом порядку.

Таким чином, посилання апелянта на те, що інспектором поліції порушено порядок огляду на стан сп'яніння, а протокол про адміністративне правопорушення не містить даних про те, що йому було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння саме у закладі охорони здоров'я та що він відмовився від такого огляду є необґрунтованими.

Суд апеляційної інстанції вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а тому суддя місцевого суду обґрунтовано визнав відомості, що у ньому містяться, як доказ у справі про адміністративні правопорушення.

Відсутність у матеріалах справи направлення на проведення огляду не є підставою для визнання незаконними дій поліцейських, пов'язаних із виявленням і фіксуванням адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Як зазначалось вище, суд вважає доведеним те, що скаржник відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння. За умови відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння, що було вчинено останнім у присутності свідків, на поліцейського не покладається обов'язку видавати відповідне направлення. Це узгоджується із п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого або сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 р. № 1103 (в подальшому Порядок), відповідно до якого, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду у закладі охорони здоров'я поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення. Аналіз положень пунктів 6 та 8 Порядку дає підстави стверджувати те, що направлення на проведення огляду видається водію, який виявив згоду на проведення такого огляду.

Суд апеляційної інстанції був позбавлений можливості заслухати пояснення апелянта, який викликався в судові засідання апеляційної інстанції, що призначались на 11:00 год. 26 грудня 2018 року та 09:30 год. 11 січня 2019 року. Виклики в судові засідання направлялись поштою рекомендованою кореспонденцією по вказаному апелянтом адресу, а саме: пров. Бульварний, 25, м. Гола Пристань, Херсонської області, проте він повістки не отримував у зв'язку із непроживанням по цьому адресу.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», вважаю, що є підстави взяти до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07 липня 1999 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Отже ОСОБА_1 не побажав скористатися в судовому засіданні апеляційної інстанції своїми правами та дати пояснення по суті апеляційної скарги та суті правопорушення.

Виходячи зазначеного суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

З урахуванням наведеного, постанова місцевого суду є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 04 серпня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області від 04 серпня 2017 року по даній справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду підпис О.М. Полікарпова

З оригіналом згідно:

Постанова набрала законної сили 11 січня 2019 року

Копія постанови оформлена 11 січня 2019 року

Суддя О.М. Полікарпова