Справа № 363/3390/18 Головуючий в 1-ій.інстанц. - Котлярова І.Ю.
Провадження: 33/824/442/2019 Суддя-доповідач - Полосенко В.С.
Категорія: ст. 130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С. за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 16 листопада 2018 року, якою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови, 16 серпня 2018 року, близько 18 години 55 хвилин, гр. ОСОБА_3, в с. Вороньківка, по вул. Кудрявцева, керував автомобілем марки «ВАЗ-21063», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_3 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою судді місцевого суду ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. На думку апелянта постанова суду не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи. Звертає увагу суду на те, що він відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в своїх поясненнях вказують про те, що вони були свідками керування ним автомобілем в стані алкогольного сп'яніння та відмовлення від проходження медичного огляду на стан сп'яніння. Зазначає, що він 16.08.2018 року не керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння та не відмовлявся від проходження медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп'яніння, а лише відмовився від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер». Вказує, що працівники поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення допустили порушення вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», оскільки не запропонували йому поїхати до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння, в разі його відмови від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою технічного приладу.

Вислухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її представника в підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, приходжу до наступного висновку.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Суддею враховано фактичні обставини справи та докази, які свідчать про те, що ОСОБА_3, 16 серпня 2018 року, керував автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, чим порушив п.2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_3 у вчиненому підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 359643 від 16.08.2018 року, поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які пояснили, що були присутні при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, щодо гр. ОСОБА_3, який відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в установленому законом порядку, поясненнями свідка ОСОБА_7 в яких зазначено, що вона прийняла від працівників поліції автомобіль ВАЗ 21063, з номерним знаком НОМЕР_1 та не буде передавати керування автомобілем гр. ОСОБА_3 до повного його витверезіння.

На підставі зібраних у справі доказів суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення працівниками патрульної поліції, гр. ОСОБА_3 було запропоновано пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», проте він відмовився від проходження огляду на виявлення стану сп'яніння. Факт відмови водія ОСОБА_3 від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп'яніння підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Таким чином, посилання апелянта на те, що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на виявлення стану сп'яніння в закладі охорони здоров'я, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки будь-яких пояснень під час складання протоколу про адміністративне правопорушення гр. ОСОБА_3 не надав, зі скаргами на неправомірні дії працівників поліції не звертався та самостійно не пройшов медичний огляд у медичному закладі протягом двох годин з моменту зупинки. Крім того, як вбачається з пояснень свідка ОСОБА_7 вона прийняла від працівників поліції автомобіль ВАЗ 21063, з номерним знаком НОМЕР_1 та зобов'язується не передавати керування автомобілем гр. ОСОБА_3 до повного його витверезіння.

Суд критично ставиться до пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її представниканаданих в суді апеляційної інстанції про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вони суперечать об'єктивним даним, встановленим місцевим судом та під час апеляційного розгляду даної справи.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення апеляційна скарга не містить.

Твердження апелянта про винесення постанови без всебічного з'ясування обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, так як всі обставини справи суддею були досліджені всебічно, повно і об'єктивно.

Порушень вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для її скасування, в зв'язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 16 листопада 2018 року щодо ОСОБА_3 за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко