КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
33/824/4711/2019 Суддя 1 інстанції - Шум Л.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2019 року суддя Київського апеляційного суду Ковальська В.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , захисника Травянка О.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника Травянка О.І. на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 21 листопада 2019 року, якою визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 21 листопада 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно постановою судді 31.10.2019 року близько 08 год. 20 хв. по вулиці Міська в м. Києві водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем «FIAT MAREL» 1.6SX д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, невиразність мовлення, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння водій відмовився в присутності двох свідків. В діях ОСОБА_1 вбачається порушення п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник Травянко О.І., посилаючись на неправильна застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Святошинського районного суду м. Києва від 21 листопада 2019 року у справі № 759/2073/19 про адміністративне правопорушення, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити провадження у справі.

Апелянт вказує на порушення судом прав особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , оскільки справа була розглянута без участі захисника - адвоката Травянка О.І., а заявлене клопотання захисника, подане через канцелярію суду, про закриття провадження у справі судом взагалі не було розглянуто та прийнято судове рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

При цьому апелянт стверджує, що суддя районного суду проігнорував клопотання ОСОБА_1 про обов`язкову участь захисника в судовому засіданні, а сам захисник не міг з`явитись в судове засідання у призначений час.

Заперечуючи обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові судді, про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, апелянт зазначає, що ОСОБА_1 хворіє на цукровий діабет важкої форми, а тому спиртні напої взагалі не вживає, внаслідок хвороби він розмовляє повільно та протяжно.

Посилаючись на порушення працівниками поліції вимог закону при складанні протоколу про адміністративні правопорушення, захисник вказує, що в матеріалах справи відсутні відомості про те, від якого огляду, що передбачений чинним законом, відмовився ОСОБА_1 .

У протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про те, від якого огляду відмовився ОСОБА_1 В протоколі вказано, що ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду, який передбачений чинним законодавством. В протоколі відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд у найближчому спеціальному медичному закладі. В поясненнях свідків вказано, що ОСОБА_1 відмовився пройти тест. З даного заздалегідь надрукованого тексту не зрозуміло, від проходження якого тесту відмовився ОСОБА_1 Якщо від тесту, який здійснюється на місці за допомогою алкотестеру, то у протоколі та в поясненнях відсутні відомості про даний тестер взагалі.

Апелянт вважає, що виходячи із змісту ст. 130 КУпАП та вимог Інструкції про порядок проведення огляду на стан сп`яніння, водій, відмовляючись пройти огляд на стан сп`яніння в місці зупинки транспортного засобу, ще не вчиняє адміністративного правопорушення. А от відмова від огляду у закладі охорони здоров`я вже є окремим адміністративним правопорушенням.

Також захисник, посилаючись на статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ, вважає, що з метою дотримання прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, наведені факти у відповідності до статті 62 Конституції України повинні тлумачитись на користь ОСОБА_1 . Тому вони не дають змоги однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши поясненнязахисника Травянка О.І., та особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, а постанову судді необхідно залишити без змін, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_1 не перебував та не міг перебувати у стані алкогольного сп`яніння, оскільки хворіє на цукровий діабет важкої форми, а тому спиртні напої не вживає взагалі, спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Так, з відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, що водій ОСОБА_1 перебуває за кермом автомобіля з явними ознаками алкогольного сп`яніння, та в розмові з поліцейськими вказав на те, що вживав алкогольні напої у зв`язку із закінченням проекту по роботі.

Також з відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, що поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу зі застосуванням приладу Драгер та у медичному закладі, роз`яснили наслідки відмови від проведення такого огляду, проте ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду.

Отже доводи апеляційної скарги про відсутність в матеріалах справи відомостей про те, від якого огляду, що передбачений чинним законом, відмовився ОСОБА_1 спростовуються наявними у справі доказами.

Суддя апеляційного суду не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що відмова від проведення огляду на стан сп`яніння в місці зупинки транспортного засобу не має ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а окремим адміністративним правопорушенням може бути відмова від огляду у закладі охорони здоров`я, оскільки такі доводи не ґрунтуються на вимогах закону.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за відмову водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, незалежно від місця, у якому така відмова були висловлена.

Для встановлення ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно з`ясувати, чи було особі запропоновано пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у встановленому законом порядку.

Якщо особі було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у встановленому законом порядку, то, незалежно від місця, у якому особа відмовилась від проведення такого огляду, в діях такої особи буде склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наявних у справі доказів достатньо для того, що зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при цьому у справі відсутні будь-які обставини, які можуть тлумачитись на користь ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 62 Конституції України, а відтак суддя апеляційного суду не приймає до уваги відповідні доводи апеляційної скарги про наявність фактів, які не дають змоги однозначно оцінити дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання апелянта на порушення судом першої інстанції права ОСОБА_1 на захист, оскільки справа була розглянута без участі захисника - адвоката Травянка О.І., а заявлене захисником клопотання про закриття провадження у справі не розглянуто судом є безпідставними.

Так, суд дійсно не виносив окремого процесуального документу за клопотанням захисника Травянка О.І. про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , проте у постанові судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП викладені висновки з усіх питань, порушених у клопотанні захисника про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, тобто питання, порушені у клопотанні захисника, були вирішені в оскаржуваній постанові судді районного суду.

Щодо участі захисника Травянка О.І. в судовому засіданні суду першої інстанції у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , то в матеріалах справи відсутні будь-які дані про заявлене ОСОБА_1 клопотання про обов`язкову участь захисника в судовому засіданні чи відкладення розгляду справи у зв`язку з неявкою захисника, як і дані про неможливість явки захисника в судове засідання, призначене на 21 листопада 2019 року, як про це вказується в апеляції.

Отже, постанова судді Святошинського районного суду м. Києва від 21 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, підстав для зміни чи скасування постанови немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 21 листопада 2019 року, якоювизнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Травянка Олександра Івановича - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.В.Ковальська