Провадження № 33/4808/66/19
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника адвоката Чекіля Р.І.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 січня 2019 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, громадянина України,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, а також стягнуто судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.,-

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 30 жовтня 2018 року о 04 год. 29 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Пасічна, 1, керував транспортним засобом марки «Шкода Октавіа », н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та фактичним обставинам справи, а тому постанова суду є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що 30.10.2018 року він відмовився від запропонованого інспектором поліції огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, однак інспектор не направив його та не вручив письмового направлення в найближчий заклад охорони здоров'я для визначення стану алкогольного сп'яніння, а виніс протокол про адміністративне правопорушення.

Вважає протокол про адміністративне правопорушення неналежним та недопустимим доказом у даній справі, оскільки у зазначений в протоколі час він не керував транспортним засобом, а знаходився в автомобілі та розмовляв із інспектором стосовно правомірності перевірки його документів, що підтверджується відеозаписом зробленого реєстратором інспектора поліції.

Окрім того зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушенні не зазначено суть вчиненого ним правопорушення, а законний порядок проходження огляду на стан сп'яніння був порушений.

Вважає, що Інспектор поліції Сивків В.В. в суді першої інстанції вказав, що він не направляв його на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння в найближчий заклад охорони здоров'я після його відмови пройти огляд на місці зупинки.

Звертає увагу суду на те, що із відео відеореєстратора інспектора поліції, що долучено до матеріалів справи, не видно свідків, які були присутніми при його відмові від встановленого законом порядку проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння. Письмові пояснення свідків не можна вважати допустимими та належними доказами. На виклик суду в судове засідання свідки не з'явились, а долучені відеозаписи наявні в матеріалах справи суд не переглядав та не досліджував.

За таких обставин, просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши та дослідивши доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника адвоката Чекіля Р.І., апеляційний суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а постанову судді залишити без змін з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з'ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративного правопорушення, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_2 та призначив йому справедливе стягнення, яке відповідає особі правопорушника та характеру вчиненого правопорушення.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи,зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та долученими до нього відеозаписами з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №231416 від 30 жовтня 2018 року, ОСОБА_2 30 жовтня 2018 року о 04 год. 29 хв.в м. Івано-Франківську по вул. Пасічна керував транспортним засобом «Skoda Oktavia», н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - інспектором взводу №2 роти 2 БУПП в Івано-Франківській області ДПП лейтенантом поліції Сивків В.В., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП, протокол підписаний уповноваженою особою.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення власноручно підписаний особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, у якого було вилучено посвідчення водія та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, роз'яснено його права та обов'язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи у суді м. Івано-Франківська.

У вказаному протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 власноручно написані пояснення, в яких він зазначає, що знаходився в тверезому стані і не заперечує, що відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 стверджує, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не можна вважати належними та допустимими доказами, оскільки зі змісту вказаних пояснень вбачається, що вони самі перебували у стані алкогольного сп'яніння.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що зі змісту вищевказаних письмових пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що вони дійсно містять істотну помилку, оскільки замість прізвища особи, стосовно якої було складено протокол про адміністративне правопорушення кожен з вказаних свідків вказав власне прізвище.

Приймаючи до уваги обставини за яких було отримано вищевказані пояснення та враховуючи, що свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вказані у протоколі про адміністративне правопорушення та підтвердили правильність викладених даних своїми власними підписами, необхідно прийти до висновку, що помилки допущені ними у письмових поясненнях стосовно прізвища особи, яка відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку є очевидними та носять суто технічний характер.

Судом першої інстанції та апеляційним судом приймались неодноразові заходи, щодо допиту у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які не з'явились до суду з невідомих причин.

В судовому засіданні апеляційної інстанції особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисник адвокат Чекіль Р.І. не наполягали на подальшому виклику до суду вищевказаних свідків та просили вважати їх письмові показання неналежними та недопустимими доказами.

Разом з тим, правова оцінка вищевказаних пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не впливає на правильність висновків суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки вона підтверджується сукупністю інших доказів, які були досліджені судом.

Зокрема, зі змісту відеозапису з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції на неодноразові пропозиції працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою технічного приладу Алкотест Драгер та в медичному закладі ОСОБА_2 не погодився.

Вказаний відеозапис надає можливість повно та об'єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, відповідно до вимог ст. 266 ч. ч. 2, 3 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до вказаного закону присутність двох свідків є обов'язковою тільки при проведенні огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів і не є обов'язковою у разі відмови водія пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку.

Зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_2 та його пояснень у судовому засіданні апеляційної інстанції вбачається, що він не погоджується із діями працівників поліції, оскільки останні порушили встановлений законом порядок огляду водіїв на стан алкогольного сп'яніння та не надали йому письмове направлення у медичний заклад, вважає протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції неналежними та недопустимими доказами.

Факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою технічного засобу поліцейським або в медичному закладі встановлюється судом на підставі доказів, які досліджені та оцінені судом за внутрішнім переконанням.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

З долучених до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписів з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції. вбачається, що після зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2, останній незважаючи на неодноразові пропозиції працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою технічного приладу Алкотест Драгер та в медичному закладі не погодився.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав вищевказані відеозаписи належним та допустимими доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Так, зі змісту відеозапису вбачається, що працівник поліції неодноразово роз'яснював ОСОБА_2 правові наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння та тривалий час умовляв останнього не допускати порушення та пройти вказаний огляд.

З відео файлу відеореєстратора, долученого до матеріалів справи працівниками поліції, вбачається, що працівниками поліції були запрошені в якості свідків водій проїжджаючого повз транспортного засобу та його пасажир, однак інших даних стосовно участі вказаних осіб при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис не містить.

Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №231416 від 30 жовтня 2018 року зазначені в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які підтвердили їх присутність під час складання протоколу власними підписами.

Зі змісту постанови суду першої інстанції вбачається, що в судовому засіданні судом було допитано інспектора патрульної поліції Сивків В.В., який підтвердив обставини наведені у протоколі про адміністративне правопорушення та зазначив, що водій ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Вищевказані дані свідчать про безпідставність доводів про те, що працівниками поліції було порушено встановлений законом порядок проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп'яніння .

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Таким чином, діючий закон дозволяє водію відмовитись від проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів і така відмова не утворює складу адміністративного правопорушення.

Однак, у цьому випадку водій транспортного засобу зобов'язаний пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння в закладах охорони здоров'я.

При цьому зі змісту п. 8 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, вбачається що письмова форма направлення на огляд в медичний заклад надається у разі якщо водій погоджується пройти такий медичний огляд.

Пункт 1.3 ПДР України зобов'язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

При цьому, згідно диспозиції даної частини статті, для настання адміністративної відповідальності, особа, яка керує транспортним засобом не може відмовитись від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції за виключенням обставин, які передбачені ст.17 КУпАП.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про те, що ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом с ознаками алкогольного сп'яніння відмовився від проходження відповідно встановленого порядку огляду на стан сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 37-38).

Апеляційний суд вважає, що обране судом адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

Суд першої інстанції, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, призначив ОСОБА_2 справедливе стягнення, яке відповідає вимогам закону.

З огляду на наведене підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 січня 2019 року щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв