Номер провадження 33/816/15/19 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши в судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 вересня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 11 серпня 2018 року о 04-13 годині в м. Суми по вул. Жукова, керуючи транспортним засобом TOYOTA Corolla д.н.з. НОМЕР_1 мав ознаки наркотичного сп'яніння, а саме поведінка, яка не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, звуження зіниць, які не реагують на світло. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку, на що водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неповноту судового рішення, порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати дану постанову.

Свої вимоги мотивує тим, що суд у своєму рішення послався на письмові пояснення свідків, які не були допитані в місцевому суді, а він був позбавлений можливості задати їм питання, а крім того, суд розглянув справу у його відсутність, що позбавило його можливості здійснити захист.

Також зазначає, що він не відмовлявся пройти огляд на місці.

Звертає увагу на те, що в постанові вказано, що він скоїв правопорушення 10 вересня, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Крім того, апелянтом подано клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1ст. 130 КУпАП, оскільки копію постанови він отримав 20.09.2018 року.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, особу, яка склала відповідний протокол відносно ОСОБА_2 - інспектора поліції Літовцеву А.Е., дослідивши матеріали справи та піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, вважаю, що клопотання про поновлення строку оскарження постанови судді підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_4 задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що розгляд справи відбувся у відсутність ОСОБА_2.( а.с.14-17).

Копію постанову від 10 серпня 2018 року ОСОБА_2 отримав, звернувшись до суду 20 вересня 2018 року із відповідною заявою ( а.с.19).

Апеляційна скарга ОСОБА_2 подана до суду 01 жовтня 2018 року( а.с. 21-23).

Тому, зважаючи на те, що ОСОБА_2 не мав можливості своєчасно подати апеляційну скаргу на цю постанову, то строк на апеляційне оскарження постанови судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 вересня 2018 року підлягає поновленню, оскільки він був пропущений апелянтом з поважних причин.

Що стосується апеляційних тверджень ОСОБА_2 про те, що постанова суду винесена з порушенням судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, то апеляційний суд не погоджується з такими вимогами, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу, суддя з дотриманням зазначених норм закону, дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт скоєння вказаного правопорушення за обставин, викладених в постанові судді, підтверджується зібраними доказами, які були всебічно, повно досліджені судом першої інстанції, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 404686 від 11 серпня 2018 року (а.с.1), рапортом інспектора роти № 1 батальйону УПП в Сумській області Літовцевої А.Е. ( а.с.2), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 які кожна окремо підтвердили, що в їх присутності водію ОСОБА_2

було запропоновано поліцейськими пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку, на що він категорично відмовився ( а.с. 3,4), відеозаписом, що містить відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп'яніння в медичному закладі ( а.с. 9) та іншими матеріалами справи, належним чином дослідженими суддею.

Ставити під сумнів об'єктивність пояснень вказаних свідків у судді підстав не було, оскільки пояснення свідків відібрані у встановленому законом порядку, містять необхідні реквізити, підписані свідками без застережень та в матеріалах справи відсутні будь які дані про те, що вказані пояснення свідки давали внаслідок впливу на них.

За таких обставин, суддя дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_2 відмовившись від проходження огляду для визначення стану наркотичного сп'яніння, скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що він не відмовлявся пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки, а лише відмовився їхати до медичного закладу, оскільки р. ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» передбачає проведення поліцейським на місці зупинки транспортного засобу лише огляд на алкогольне сп'яніння, а згідно п.12 вказаної Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними п.4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Згідно з відеозаписом, який було переглянуто під час підготовки до апеляційного розгляду, чітко вбачається, що працівниками поліції належним чином виконані вимоги ст. 266 КУпАП та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 року та інструкцій, затверджених спільним наказом МОЗ і МВС № 1452/735 від 09.11.2015 року та наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року.

Що стосується тверджень апелянта, що він не відмовлявся їхати до медичного закладу, однак прохав дозволу в працівників поліції спочатку відігнати авто на стоянку, або хоча б з'їхати з дороги, але йому в цьому було відмовлено інспектором поліції, і в цих діях він вбачав порушення його прав, то апеляційним судом були перевірені такі твердження.

Як пояснила допитана в суді апеляційної інстанції інспектор Літовцева А.Е., Осіпов А.В. дійсно , на пропозицію пройти медичний огляд на стан наркотичного сп'яніння в медичному закладі заявляв вимогу, про те, що йому необхідно відігнати авто на стоянку, або повернути власнику. Такі вимоги - дозволити сісти за кермо і відігнати авто, на той момент не могли бути задоволені, оскільки по - перше у водія буди виявлені ознаки наркотичного сп'яніння, що прямо передбачає відсторонення водія від керування транспортним засобом, і по друге у ОСОБА_2 не було жодного документа на правомірність керування зазначеним автомобілем.

ОСОБА_2 підтвердив в суді апеляційної інстанції, що жодних документів на автомобіль він дійсно в той момент не мав.

Враховуючи наведені обставини, апеляційний суд не вбачає жодних порушень в таких діях працівників поліції.

Щодо зазначення у постанові місцевого суду скоєння правопорушення 10 вересня, а не 11 серпня 2018 року, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, то дана технічна описка, допущена судом, яка не спростовує фактичні обставини справи, за яких ОСОБА_2 скоїв адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП і може бути виправлена в установленому законом порядку.

Не можна погодитися і з доводами апеляційної скарги щодо безпідставного розгляду суддею справи у відсутність ОСОБА_2, оскільки вже 21 серпня 2018 року він був належним чином повідомлений про розгляд справи 10 вересня 2018 року і мав можливість бути присутнім у судовому засіданні, а також час для вирішення питання про залучення захисника для свого захисту.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_2 судом першої інстанції накладено у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, з дотриманням вимоги ст.ст. 33-35 КУпАП, і є достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення, зокрема виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

Враховуючи викладене вважаю, що постанова суду є законною і обґрунтованою, а тому законних підстав для її скасування, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі ОСОБА_2 не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження постанови судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 вересня 2018 року.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 вересня 2018 року відносно ОСОБА_2 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.