Справа № 264/3882/19
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.08.2019 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області Іванченко Алла Миколаївна, за участю секретаря судового засідання Солонської Т.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 за ст. 185 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АА № 305630 від 08.06.2019 року, вбачається, що ОСОБА_1 08 червня 2019 року о 21 годині 09 хвилин знаходячись біля будинку № 37 по вул. Макара Мазая в Кальміуському районі м. Маріуполя Донецької області, на неодноразову законну вимогу поліцейського ОСОБА_2 , згідно ст.32 ЗУ «Про Національну поліцію» пред`явити посвідчення на право керування транспортним засобом та реєстраційний документ та транспортний засіб відмовився, чим вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

ОСОБА_1 у судовому засіданні провину у скоєному не визнав та пояснив, що вважає зупинку його транспортного засобу не законною, оскільки ПДР він не порушував та працівники поліції ніяких доказів його провини на місці зупинки не надали.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Мироненко О.О. у судовому засідання підтвердив твердження ОСОБА_1 та просив провадження у справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП України закрити через відсутність складу адміністративного правопорушення. Додатково пояснив, що постанова про притягнення ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП оскаржується у Орджонікідзевському районному суді м. Маріуполя, проте на теперішній час справа не розглянута.

Працівники поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснили, що діяли відповідно до вимог чинного законодавства та вважали, що ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, оскільки законно був зупинений працівниками поліції за порушення правил ПДД та повинен був пред`явити посвідчення на право керування транспортним засобом та реєстраційний документ на транспортний засіб для складання протоколу за ч.2 ст.122 КУпАП.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

ОСОБА_1 ставиться у провину злісна непокора законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а саме: не надання тривалий час на вимогу працівників поліції посвідчення на право керування транспортним засобом та реєстраційний документ та транспортний засіб для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП..

Так, стаття 185 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закон), поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом.

У відповідності до п.2 ч.2 ст.32 ЗУ «Про Національну поліцію» Поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

З аналізу наведених норм слідує, що для звинувачення особи у вчиненні зазначеного правопорушення необхідно, встановити факт відмови або перешкоджання особою у здійсненні працівником поліції непокори законній розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, підтверджується дослідженими матеріалами адміністративної справи, а саме протоколом адміністративного затримання ОСОБА_1 від 08.06.2019 року, рапортом поліцейського УПП в Донецькій області Макмак А.П., постановою про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 644909 від 08.06.2019 року про притягнення ОСОБА_1 за порушення ПДР України за ч.2 ст.122 КУпАП та накладання штрафу в розмірі 425,00 грн., яка стала підставою законної зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а також оптичним диском обставин скоєного ОСОБА_1 правопорушення на якому підтверджуються обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, який було переглянуто у судовому засіданні, та поясненнями працівників поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у судовому засіданні.

Постанова про притягнення ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП оскаржується у Орджонікідзевському районному суді м. Маріуполя та на теперішній час справа не розглянута.

За вимогами ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно постанови серії НК №644909 ОСОБА_1 притягнуто за порушення ПДР України за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 425,00 грн.

У відповідності до п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон);

в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС, а у разі встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах - дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції;

г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил;

ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення);

д) у разі встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака Водій з інвалідністю - документ, що підтверджує інвалідність водія або пасажира (крім водіїв з явними ознаками інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності).

Таким чином вина ОСОБА_4 у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків є доведеною та його дії слід кваліфікувати за ст. 185 КУпАП.

Суд критично ставиться до посилань ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Мироненка О.О. щодо не роз`яснення прав ОСОБА_1 , оскільки це спростовується поясненнями працівників поліції та переглянутим у судовому засіданні відеозаписом.

При обранні виду та міри адміністративного стягнення, враховується характер правопорушення, обставини даної справи, а також дані про особу правопорушника, який працює.

На підставі викладеного, вважаю необхідним піддати ОСОБА_4 адміністративному стягненню у вигляді штрафу.

Оскільки судом ухвалене рішення про накладення адміністративного стягнення, з правопорушника також підлягає стягненню судовий збір відповідно до ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 40-1, 185, 283 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статті 185 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 170,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

На постанову суду може бути подано апеляцію в Донецький апеляційний суд через Іллічівський районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з моменту його винесення.

Суддя: А. М. Іванченко