Постанова

Іменем України

28 січня 2019 року

смт Краснопілля

справа № 578/1038/18

провадження № 3/578/1/19

Суддя Краснопільського районного суду Сумської області Косар А.І. розглянув у залі суду адміністративну справу у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1, офіційно не працевлаштованого, за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі-КУпАП/, права передбачені статтею 268 КУпАП, роз'яснені,-

Встановив:

24.10.2018 начальник Краснопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області Гордієнко В.І. направив на розгляд до Краснопільського районного суду Сумської області протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 389899 від 22.10.2018, складений ГРПП № 1 Краснопільського ВП старшим сержантом поліції Цьомою М.М. про те, що громадянин ОСОБА_1 22.10.2018 о 16.05 год на половій дорозі с. Грабовське, с. Новодмитрівка Краснопільського району Сумської області поблизу с. Новодмитрівка, в порушення вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху, керував трактором марки «Беларус», номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Від керування транспортного засобу відсторонений.

При розгляді справи в суді ОСОБА_1 вину свою не визнав та пояснив, що означеного в протоколі дня спиртних напоїв не вживав, а приймав ліки для лікування горла «Орасепт».

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Пункт 7 статті 247 КУпАП містить імперативне правило, згідно із яким провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 38КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Слід зазначити, що встановлення законодавцем строку давності притягнення до відповідальності є важливою гарантією прав особи, що випливає з принципу правової визначеності, який є елементом принципу верховенства права. У зв'язку з цим тлумачення положень частини другої статті 38 КУпАП не може носити довільного характеру та розумітися суто формально.

Так, у справі « Волков проти України»(ОlеksапdrVо1кovv. Ukraine, рішення від 9 січня 2013 року, заява № 21722/11) Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) зазначив: «Суд вважає, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними... Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень." (§§137, 139).

Практика ЄСПЛ не містить конкретних вимог щодо того, яким тривалим має бути строк притягнення до відповідальності, у тому числі до адміністративної, залишаючи це питання на розсуд держави, у першу чергу, законодавця. Проте на думку ЄСПЛ, держави повинні встановити такі строки, при цьому відповідні норми мають відповідати критеріям якості та передбачуваності, що накладає певні обмеження під час їх тлумачення таке тлумачення має бути виключно послідовним роз'ясненням правил кримінальної, адміністративної чи іншої відповідальності, яке повинно бути сумісним з сутністю правопорушення та може бути розумно передбачуваним (див.: ОАО NeftyanayaKompaniyaYukosv. Russia, §571).

Узагальненим науково - консультативним висновком від 30.06.2017 науково - консультативна рада при Вищому адміністративному суду України дійшла висновку, що під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Суд встановив, що протокол про адміністративне правопорушення серія БД № 389899 складений 22.10.2018 за правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, що мало місце 22 жовтня 2018 року, відповідно, з цієї дати розпочався перебіг тримісячного строку, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення за вчинення вказаного порушення. Матеріали справи надійшли до суду 24.10.2018, і зазначений строк станом на час розгляд справи судом минув, що є підставою для закриття провадження у порядку п. 7 статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями 38, 221, 247, 283 - 285, 287 - 289, 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

Постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Краснопільський районний суд Сумської області.

Суддя А. І. Косар