Справа № 635/763/19
Провадження № 3/635/468/2019
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року Харківський районний суд Харківської області у складі судді Савченка Д.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 КУпАП,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,-

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АА №340799 від 15.01.2019, 15.01.2019 о 03 год. 10 хв. за адресою Харківська область автодорога М-03 (Київ-Харків-Довжанський) 471 км. ОСОБА_1, на автомобілі Renault, державний номер НОМЕР_1, здійснив перевезення вантажу за ТТН №Р8 від 14.01.2019 між ПП «Біпа Плюс» та ТОВ «Птахопродукт» на договірних умовах, проваджуючи господарську діяльність за КВЕД 49.41 без державної реєстрації як субєкта господарювання за ЄДРПП, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, повідомлявся своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Розглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 КУпАП провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Статтею 6 частина 12 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України, підлягають державному контролю.

Згідно ст. 9 Закону України «Про автомобільний транспорт», встановлені зобовязання, зокрема, ліцензування на автомобільному транспорті, спрямоване на визначення початкових і поточних умов надання послуг з перевезень пасажирів і небезпечних вантажів, а також найважливіших параметрів обслуговування споживачів.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів, тощо.

Статтею 47 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлені особливості внутрішніх перевезень вантажів та правила їх надання. Так, до внутрішніх перевезень вантажів відносяться перевезення вантажів між пунктами відправлення та призначення, розташованими в Україні, та комплекс допоміжних операцій, повязаних з цими перевезеннями.

Згідно до ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов'язковими документами також є:

для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг;

для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого передбачено ч. 1 ст. 164 КУпАП, підлягає закриттю у зв'язку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

Згідно ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Після дослідження матеріалів справи встановлено, що відповідно до товарно-транспортної накладної №Р8 від 14 січня 2019 року, ОСОБА_1, як водій, здійснював перевезення вантажу з Сумської області, смт.Липова Долина, вул.Русаеівська, 15/1 до Харкова на автомобілі Рено, державний номер НОМЕР_1. З ТТН також убачається, що автомобільним перевізником є ОСОБА_2.

Відповідно до Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №363 від 14 жовтня 1997 року, визначені права, обовязки і відповідальність перевізників, вантажовідправників і вантажоодержувачів (далі - Правила). Відповідно до пункту 11 Правил основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, яка повинна оформлюватись субєктом господарювання.

В розумінні ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» необхідними документами які повинен був мати і пред'являти ОСОБА_1 особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху як водія, є посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Жодних доказів, які б свідчили про відсутність реєстрації водія (найманого працівника) ОСОБА_1, або взагали необхідність такої реєстрації, субєктом господарювання суду не надано.

Згідно зі ст.251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про недоведеність матеріалами справи факту вчинення правопорушення, а отже про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, в діях ОСОБА_1

Керуючись ст. 247, ст.ст. 251, 280, 283-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, закрити у зв'язку з відсутністю в діях останнього події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя Д.М. Савченко