Справа №587/1423/19 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Черних О. М.
Номер провадження 33/816/359/19 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю захисника ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 05 серпня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий в АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384,20 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Сумського районного суду Сумської області від 05 серпня 2019 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за те, що 07 липня 2019 року об 11.00 год. в селі Чернеччина Сумського району Сумської області, по вул. Центральна, керував транспортним засобом (відповідно до характеристик, наявних в матеріалах справи) марки «Форте», без державного номерного знаку, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу газоаналізатор Алкотест 6810 Драгер в присутності двох свідків, результат якого склав 0,73 проміле, чим порушив п. 2.9 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 05 серпня 2019 року, скасувати, а провадження відносно нього закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На переконання апелянта постанова суду є необґрунтованою та такою, що винесена з грубим порушенням норм процесуального та матеріального права, з однобічним та неповним з`ясуванням судом фактичних обставин справи.

Апелянт стверджував про те, що 07.07.2019 року він мотоблоком обробляв городи в с. Чернеччина Сумського району, близько 11.30 год. прикріпивши до мотоблоку колеса почав переїжджати до іншого домоволодіння в селі, при цьому, мотоблоком управляв пішки та він їхав своїм ходом. Не перейшовши дорогу, його зупинили працівники поліції, запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, на що він зауважив останнім про те, що транспортним засобом він не керує, а управляє мотоблоком, на управління яким навіть не потрібне водійське посвідчення. Однак, на вказане поліція не реагувала, провела його до свого службового авто, запросила свідків, він дихнув в алкотестер та він дійсно показав незначне алкогольне сп`яніння, відносно нього було складено протокол та надано його копію.

Між тим, диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування особами саме транспортними засобами в стадії алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, в ньому зазначено про те, що він - ОСОБА_1 , керував автомобілем (мотоблоком) у стані алкогольного сп`яніння.

Однак, згідно ПДР України та наказу Держстандарту України № 31 від 25.01.1995 року «Засоби транспортні дорожні» мотоблок не відноситься до транспортних засобів , він призначений для обробки землі оператором, який рухається по землі, мотоблок не підлягає реєстрації як транспортний засіб та для керування ним не потрібне посвідчення водія.

За таких обставин, переконаний в тому, що адміністративне стягнення накладено на нього безпідставно, оскільки в даному випадку відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. До того ж, ОСОБА_1 просив апеляційний суд звернути увагу і на ту обставину, що у врученій йому працівниками поліції копії протоколу відсутня частина ст.130 КУпАП за якою він притягується до відповідальності.

В ході підготовки матеріалів справи до апеляційного розгляду судом апеляційної інстанції вживались заходи по сповіщенню ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду поданої ним апеляційної скарги, про що він був обізнаний (а.с. 45, 46), однак до апеляційного суду так і не з`явився, клопотань про відкладення судового розгляду на іншу дату не подав, причини своєї не явки до суду не повідомив.

А тому, вислухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Вакулу В.М., який вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 підтримав, просив їх задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст. 245, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судом забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи. Зазначені вимоги закону судом дотримані.

Як вбачається з матеріалів справи суддя першої інстанції, всебічно розглянув справу, об`єктивно оцінив добуті докази, з`ясував фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення і дав їм правильну оцінку.

Зокрема вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 025091 від 07.07.2019 року, складеному уповноваженою на те особою у відповідності до вимог закону, з якого вбачається те, що ОСОБА_1 07 липня 2019 року об 11.00 год. в селі Чернеччина Сумського району Сумської області, по вул. Центральна, керував мотоблоком марки «Форте», без державного номерного знаку, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу газоаналізатор Алкотест 6810 Драгер в присутності двох свідків, результат якого склав 0,73 проміле, чим порушив п. 2.9 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до яких 07.07.2019 року водій ОСОБА_1 в їх присутності пройшов огляд на місці його зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер 6810, результат позитивний - 0,73 %. Від подальшого проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився, про час та місце розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повідомлено, зміст ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП йому роз`яснено (а.с. 2, 3);

- роздруківкою з газоаналізатору Драгер та актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до яких ОСОБА_1 , на час його проходження - 07.07.2019 року о 11.18 год., перебуває в стані алкогольного сп`яніння - 0,73 % (а.с. 4);

- наданими ОСОБА_1 суду першої інстанції поясненнями відповідно до яких останній хоч і визнав свою вину частково, однак вказав про те, що має посвідчення водія та погодився з тим, що дійсно керував мотоблоком після вживання спиртних напоїв, але їхав по узбіччю дороги, а не по проїзній частині;

- відомостями щодо технічних характеристик мотоблоку марки «Форте» відповідно до яких робочий об`єм його двигуна складає 196 см. куб. та згідно п.п. 1.10 ПРД України вказаний мотоблок являється транспортним засобом (а.с. 10).

З огляду на викладене та аналізуючи вказані докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є правильним.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що мотоблоком він не керував, а вів його через дорогу в руках, що ставить під сумнів його статус як водія, то до них апеляційний суд відноситься критично та вважає їх такими, що спрямовані на уникнення від відповідальності за вчинене, оскільки по-перше, протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 підписав, що свідчить про його згоду з викладеним у ньому змістом, по-друге, в суді першої інстанції вказав про те, що керував мотоблоком, однак їхав по узбіччю проїзної частини, однак, в подальшому, в своїй апеляційній скарзі вже вказує протилежне - мотоблок вів в руках. Будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду до апеляційного суду на розгляд своєї апеляційної скарги ОСОБА_1 не з`явився, а його захисником ОСОБА_4 не заявлялися будь-які клопотання спрямовані на спростування наявності у ОСОБА_1 статусу водія.

Щодо інших доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , а саме в частині того, що мотоблок марки «Форте» не являється транспортним засобом та для його керування не вимагається посвідчення водія, цільовим призначенням мотоблоку виступає виключно обробка ним землі оператором, то їх апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, а також за відмову від проходження огляду такою особою.

Визначення терміну «транспортний засіб» наведено в п.1.10 Правил дорожнього руху України, згідно з яким транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Тобто проаналізувавши дану норму Правил, можна дійти висновку, що у випадку, коли мотоблок служить для перевезення осіб, зокрема, і самого водія чи його вантажу, то в цьому випадку він є повноправним учасником дорожнього руху і вважається транспортним засобом, а тому особа, що керує таким транспортним засобом повинна нести відповідальність за керування ним у стані алкогольного сп`яніння чи відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому чинне законодавство не містить вказівки на те, що пристрій визнається транспортним засобом лише у разі присвоєння пристрою номерного знаку та за наявності посвідчення водія у особи, яка ним керує.

Також, не може виступити підставою для скасування оскаржуваної ОСОБА_1 постанови суду і його твердження про те, що вручена йому копія протоколу не містить частини статті за якою він притягується до адміністративної відповідальності, оскільки хоч дійсно вказана обставина і є має місце, однак, не виключає наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Не може апеляційний суд стверджувати і про можливе порушення ОСОБА_1 права на захист, оскільки в даному випадку, факт розуміння ОСОБА_1 притягнення його до відповідальності саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП під сумнів ним не ставиться, а в ході розгляду матеріалів справи судом першої інстанції ОСОБА_1 не був позбавлений у можливості залучити захисник для захисту своїх прав та інтересів.

Враховуючи вказані обставини, всупереч доводам апеляційної скарги ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим, вмотивованим та законним і не вбачає підстав для його скасування та закриття провадження у справі, як того просив ОСОБА_1 , а тому, воно повинно бути залишено без зміни, а вимоги його апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 05 серпня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік - залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.