Справа № 627/1240/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.01.2019 рокусмт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Каліберди В.А.

при секретарі - В'юнник В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області адміністративний матеріал, що надійшов з Краснокутського ВП Богодухівського ВП ГУ НП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

В С Т А Н О В И В :

13 жовтня 2018 року у відношенні ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР №026657, в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 13.10.2018 року о 01 годині 25 хвилин в с. Козіївка, Краснокутського району, Харківської області по вул. Новоселівській №1, керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, від проходження медисного огляду відмовився в присутності двох понятих. При цьому відрізнявся неадекватною поведінкою, потім погодився на проходження медичного огляду та згідно висновку медичного огляду знаходився в стані наркотичного спяніння, чим порушив вимоги п.п. 2.5 та 2,9 А ПДР.

В судовому засіданні правопорушник вину не визнав та прохав закрити матеріал в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Розглянувши та дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, суддя приходить до висновку, що даний протокол є необґрунтованим, таким, що не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, а також складений із значними порушеннями процесуальних норм.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно п.п.7-12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 № 1452/735 установлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Результати огляду на стан спяніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану спяніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану спяніння.

Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Оформлення матеріалів огляду на стан спяніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя.

Згідно вимог ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають … оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається не дійсним.

Так, матеріали справи не містять жодних відомостей щодо запропонування працівниками поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці його зупинки з використанням спеціальних технічних засобів та згоди або не згоди ОСОБА_1 щодо проходження такого огляду. В матеріалах справи наявні тільки дані, щодо проходження ним огляду на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я.

В даному випадку суд вбачає не додержання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП при проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння.

Також, як вбачаєтьсч з долученого до матеріалів справи на підтвердження перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного спяніння, висновку щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.10.2018 року, складеного лор- лікарем Краснокутської ЦРЛ ОСОБА_2, то за результатом обстеження ОСОБА_1 було встановлено, що гр. ОСОБА_1 в сечі має кокаїноподібну речовину, однак у висновку за результатом обстеження ( в графі перебуває у стані) взагалі нічого не зазначено щодо наркотичного сп'яніння та також було зазначено , що в стані алкогольного сп'яніння не перебуває, тобто взагалі не було визначено стан що стосується наркотичного спяніння ОСОБА_1, за результатом його огляду.

Таким чином з цього приводу був допитаний в судовому засіданні в якості свідка лікар Краснокутської ЦРЛ ОСОБА_2, який проводив медичний огляд ОСОБА_1 на стан спяніння та пояснив, що поліцейським було доставлено ОСОБА_1 для проходження медичного огляду на стан алкогольного та наркотичного спяніння. Спочатку було проведено огляд на стан алкогольного спяніння, який за наслідками його проведення показав, що ОСОБА_1 взагалі не перебував в стані алкогольного спяніння, після цього поліцейський забажав щоб лікар який взагалі працює лікарем-лор Краснокутської ЦРЛ перевірив ОСОБА_1 на стан наркотичного вмісту. Потім на швидких тестах було проведено аналіз на стан наркотичного спяніння та за його результатом було встановлено наявність у сечі ОСОБА_1 кокаїноподібної речовини, хоча по клінічним даним останній не перебував а ні в стані алкогольного спяніння, а ні в стані наркотичного. Також свідок лікар -лор Краснокутської ЦРЛ який проводив огляд ОСОБА_1 повідомив, що йому не відомі причини направлення поліцейським ОСОБА_1 для проходження медичного освідування, оскільки останній поводив себе адекватно та спокійно та в момент освідування взагалі не потребував медичного огляду, так як у нього були відсутні взагалі буд-які явні ознаки наркотичного спяніння. Окрім цього лікар ОСОБА_2 пояснив, що ОСОБА_1 не перебував в стані наркотичного спяніння, а кокаїноподібну речовину в сечі можуть містити деякі ліки, та будь-який енергетик, а тому у висновку щодо результату медичного медичного огляду ним і не зазначено що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп'яніння та відсутня печатка лікаря, а було зазначено саме результати тесту з якого однозначно не можно вважати перебування у стані наркотичного сп"яніння.

Також, як вбачається з долученої ОСОБА_1 до матеріалів справи виписки КНП Харківської обласної ради «Обласний наркотичний центр» із медичної картки амбулаторного хворого №212 на імя ОСОБА_1, то останньому 13.10.2018 року було проведено медичний огляд на стан алкогольного та наркотичного спяніння, та за його результатом ознак спяніння не виявлено.

Окрім цього суд окремо звертає увагу, що до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 серії БР-№026657 не долучено поліцейським жодних пояснень свідків та в графі протоколу про адміністративне правопорушення - (свідки) вони також відсутні їх прізвища та їх імена та адреси їхнього місця проживання. Однак як в цьому ж протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 серії БР-№026657 в графі (суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин) поліцейський ОСОБА_3 зазначає, що правопорушник ОСОБА_1 начебто відмовився від проходження медичного огляду в присудності саме двох понятих.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також статтею 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи наведені обставини, вважаю, що працівниками поліції був порушений порядок огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння визначений статтею 266 КУпАП та підзаконними нормативними актами.

Згідно з частиною 5 статті 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обовязкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до частини 3 статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обовязок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Виходячи з вищевикладеного, вина ОСОБА_1 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, перебаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не підтведжується матеріалами справи, а навпаки спростовується поясненнями лікаря КЗОЗ «Краснокутська ЦРЛ» ОСОБА_2 який безпосередньо і проводив огляд ОСОБА_1 та випискою КНП Харківської обласної ради «Обласний наркотичний центр» із медичної картки амбулаторного хворого №212 на імя ОСОБА_1 яку надав до суду ОСОБА_1 та пояснив, що відразу після огляду його в Краснокутській ЦРЛ він тією датою тобто 13.10.2018 року, ще звернувся до Обласного наркотичного центру в м. Харків та за його заявою його було обстежено шляхом токсикологічного дослідження біологічного матеріалу методом ГРХ та зроблено висновок №212 від 13.10.2018 року, який завірено печаткою установи та печаткою лікаря в якому зазначено, що алкоголь не виявлено та наркотичні речовини не виявлені, а тому оцінивши усі наявні у справі докази з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що в діях ОСОБА_1, є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та виходячи з положень статті 62 Конституції України про тлумачення усіх сумнівів щодо доведеності вини особи на її користь, провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У відповідності із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.247,283,284 КУпАП,- суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1, у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучене посвідчення водія серії ВХТ №359630 повернути власнику ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ В.А.Каліберда