Справа № 359/7526/18
Провадження № 33/810/67/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Луганського апеляційного суду Тополюк Є.В. при секретарі Магомедова Ш.Х., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Новоайдарського районного суду Луганської області від 19 листопада 2018 року про притягнення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого на посаді головного спеціаліста КП «Київтранспарксервіс» Київської міської державної адміністрації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2, до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Новоайдарського районного суду Луганської області від 19 листопада 2018 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, та на підставі ст. 36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 320,00 грн.

В постанові зазначено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №118287, встановлено, що 25.08.2018 року о 22:30 годині в с. Сулимівка СТ «Промбудматеріали» по вул. Щербини, буд. 824, ОСОБА_2 керував автомобілем Fiat Doblo, д/н/з НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння рук, почервоніння очей, відсутність орієнтації у просторі). Від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №118286, встановлено, що 25.08.2018 року о 22:30 годині в с. Сулимівка СТ «Промбудматеріали» по вул. Щербини, буд. 824, керуючи автомобілем Fiat Doblo, д/н/з НОМЕР_1, ОСОБА_2 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на паркан будинку АДРЕСА_4. Під час ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Діями ОСОБА_2 порушено вимоги п. 12.1, п. 2.3Б ПДР України.

В діях ОСОБА_2 вбачається ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову Новоайдарського районного суду Луганської області від 19 листопада 2018 року ОСОБА_2 було подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по адміністративній справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Просить звільнити його від судового збору, враховуючи нестабільне матеріальне положення як внутрішньо переміщену особу та ветерана бойових дій. Розглянути скаргу просить без його присутності, про подальший хід розгляду справи та прийняті рішення просить повідомити його телефоном та письмово.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує, що не згодний із зазначеною постановою у зв'язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з цим оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям справи за відсутністю в діях апелянта складу адміністративного правопорушення.

Підстави, відповідно до яких оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню ОСОБА_2 зазначає наступне:

- суд розглянув справу без присутності апелянта, чим порушив принцип повноти всебічності та об'єктивності розгляду справи, акцентує увагу на тому, що у судовому засіданні він особисто хотів надати докази, які підтверджують неправомірне складанні протоколів відносно нього, але ніяких викликів з суду він не дочекався;

- від проходження огляду на стан алкогольного або наркотичного сп'яніння апелянт не відмовлявся, оскільки транспортним засобом не керував. Так, у протоколі апелянт не зазначав, що відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп'яніння у найближчому закладі охорони здоров'я. Співробітникам поліції було повідомлено, що апелянт не керував автомобілем, а водієм є інша особа. Дослівно суть порушення сформульована наступним чином: «керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння: нестійка хода, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння рук, почервоніння очей, відсутність орієнтації у просторі. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків». У зв'язку з цим звинувачення є незрозумілими, адже співробітникам поліції було повідомлено, що апелянт не керував автомобілем. На момент приїзду працівників поліції, їм обставини того, що сталось були не відомі, апелянт знаходився поряд з автомобілем, на питання, що сталось повідомив, що транспортним засобом не керував, а водій авто скоро прийде і все їм пояснить. Однак співробітники поліції не дочекались водія та поїхали в невідомому напрямі. В поясненні ОСОБА_4 від 24.11.2018 на ім'я судді Новоайдарського районного суду Луганської області зазначено, що він особисто не бачив, як апелянт керував транспортним засобом, та показання, які свідчили про те, що саме апелянт керував транспортним засобом не надавав. Коли ОСОБА_4 спільно зі своїми товаришами ОСОБА_3 та ОСОБА_5 прийшли на місце, то апелянт знаходився біля транспортного засобу, хто саме керував транспортним засобом йому не відомо. Співробітники поліції написали якісь документи, в яких він та його товариші розписались, не читаючи їх зміст. В поясненні ОСОБА_6 від 24.11.2018 року зазначено, що 25.08.2018 року приблизно о 22.00 вона та апелянт їхали на автомобілі Фіат добло НОМЕР_1, та саме вона знаходилась за кермом автомобіля Фіат добло НОМЕР_1, та не впоравшись з керуванням здійснила наїзд на паркан, після чого, побачивши пошкоджений автомобіль пішла за допомогою, оскільки самостійно здійснити ремонтні роботи було не можливо. Алкогольні, наркотичні чи психотропні речовини ОСОБА_6 не приймала, в стані сп'яніння не знаходилась;

- співробітниками поліції було порушено порядок складання протоколу. Не встановлено, що водій перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння. В матеріалах справи відсутнє направлення особи до найближчого закладу охорони здоров'я для встановлення факту сп'яніння. Таким чином, виникають сумніви в тому, що співробітники поліції взагалі ставили питання про алкогольне сп'яніння апелянта або водія, який керував транспортним засобом. Однак, суд не звернув увагу на зазначені обставини і не врахував їх при винесенні оскаржуваної постанови;

- апелянта або водія, який керував транспортним засобом, не відстороняли від керування, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП.

Матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення апелянта або водія, який керував транспортним засобом від керування та передачі керування іншій уповноваженій особі, що викликають сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів. Його дії не узгоджуються з формулюванням правопорушення, викладеному у протоколі;

- при наявності суперечливих показань свідків суд не викликав і не допитав цих осіб в судовому засіданні, розглянув справу поверхово і формально.

Також ОСОБА_2 просить звернути увагу суду, що він має статус внутрішньо переміщеної особи, є ветераном бойових дій. На даний момент має нестабільне матеріальне становище, що робить можливу явку до суду та сплату судового збору за подання апеляційної скарги майже неможливим.

ОСОБА_2 у судове засідання апеляційного суду не з'явився, був належним чином повідомлений про день час та місце розгляду його апеляційної скарги, про що свідчить зміст телефонограм за номером мобільного зв'язку, вказаного у апеляційній скарзі.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 належним чином повідомлений та від нього є заява про розгляд його апеляційної скарги без його участі, суд апеляційної інстанції вважає за можливим розглянути його апеляційну скаргу за його відсутності.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши зміст апеляційної скарги та додатки до неї, а саме: письмові пояснення ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_6, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Особа, яка притягається до відповідальності має визначені цією статтею права. Ці права ні в якому разі не можуть бути обмежені.

Також особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, як людина, що безпосередньо брала участь у досліджуваному діянні, має будь-які відомості про нього, користується правом надавати докази.

Задля доказування своєї невинуватості або приведення обставин, що пом'якшують вину, особа має право заявляти клопотання про виклик і допит свідків, про призначення експертизи, про видачу довідок та інших документів. Однак разом із цим притягнутий до відповідальності не зобов'язаний доводити свою невинуватість, хоча і має на це право.

Притягнутий до відповідальності має право на захист. Це проявляється у можливості користуватися послугами адвоката або іншого фахівця у галузі права, який має право на надання юридичної допомоги.

Особа має право оскаржити постанову у справі. Це є засіб забезпечення законності та підстава для перевірки обґрунтованості прийнятих у справі постанови. Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення регулюється главою 24 КУпАП.

На стадії розгляду справи для забезпечення законності і захисту прав особи, яка притягається до відповідальності, законом визначено, що справа розглядається у присутності цієї особи.

Розгляд справи можливий за відсутності особи, яка притягається до відповідальності у випадку, якщо особу своєчасно сповістили про час і місце розгляду справи, а вона не з'явилася і до того ж від неї не поступало клопотання про відкладення розгляду справи.

Якщо особа заявила клопотання про відкладення розгляду справи через неможливість її присутності при розгляді, орган (посадова особа), що розглядає справу повинен з урахуванням строків задовольнити клопотання.

Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Виходячи з цього, апеляційний суд встановив, що у Новоайдарського районного суду Луганської області була відсутня інформація про належне повідомлення ОСОБА_2 про день, час та місце розгляду протоколів про адміністративні правопорушення за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, складених щодо нього 26.08.2018 року інспектором Бориспольського ВП Кондратьевим О.В. у с. Сулимівка СТ «Промбудматеріали» Бориспольського району.

У зв'язку з чим, дана обставина перешкоджала суду розглянути справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 без його участі.

Вищевказані матеріали з протоколами про адміністративні правопорушення в порядку ст.276 КУпАП надійшли до Новоайдарського районного суду Луганської області з Бориспільського міськрайонного суду Київської області за ч.1 ст.130 КУпАП -18.10.2018 року (а.с.38),за ст.124 КУпАП -05.11.2018 року (а.с.37), та постановою судді Новоайдарського районного суду Луганської області Івановою О.М. від 19.11.2018 року вони були об'єднані в одне провадження за єдиним № 359/7526/18.(а.с.51)

До цього моменту 31.10.2018 року від ОСОБА_2 надійшло клопотання, у якому він просив суд не розглядати справу без його присутності та присутності свідків, оскільки він не визнає себе винним, правопорушення не здійснював, транспортним засобом не керував. На його думку, протокол про скоєння адміністративного правопорушення складено з порушенням вимог чинного законодавства. Зі слів свідків (ОСОБА_4 та інших) вони показання про скоєння ним правопорушення не надавали, пояснення, які були складені співробітниками поліції, не читали, у зв'язку з темним часом доби, та що саме останні записали їм не відомо. Він також звернув увагу суду на те, що у разі розгляду його справи за його відсутністю, буде порушено принципи повноти, всебічності та об'єктивності розгляду справи, що неодмінно призведе до скасування винесеної постанови у справі.(а.с.39)

Незважаючи на це, суд першої інстанції розглянув матеріали з протоколами про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП щодо ОСОБА_2 без його присутності, тим самим порушивши вимоги діючого законодавства, норми якого передбачають порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення.

З змісту постанови вбачається, що суд першої інстанції прийняв рішення про розгляд протоколів про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_2 без його присутності, посилаючись на ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, у якої зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що дії ОСОБА_2 свідчать про бажання перешкодити своєчасному розгляду справи по суті та містять ознаки зловживання своїми правами з метою уникнення відповідальності. Судом вжито всіх можливих заходів для повідомлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, про дату, час та місце розгляду справи, однак дії правопорушника (зокрема: клопотання про передачу справи за підсудністю начебто за місцем проживання, при цьому фактично за вказаною адресою не проживаючи, зазначення хибних адрес, невірного номеру телефону тощо) об'єктивно перешкоджають можливості такого повідомлення.

На підставі викладеного, суд вирішив за можливе розглянути справу на відсутності ОСОБА_2, на підставі наявних у суду матеріалів.

Перевіряючи обґрунтованість вказаного висновку суду, суд апеляційний інстанції звернув увагу на наступне.

З змісту клопотання ОСОБА_2 вбачається, що він зазначив свій адрес реєстрації: м. Луганськ, кв. Шевченка, 31/15, номер мобільного телефону -НОМЕР_3,у протоколі про адміністративне правопорушення зазначений адрес його місця проживання(перебування) АДРЕСА_3,у клопотанні на ім'я судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24.09.2018 року він власноручно написав адрес мешкання :АДРЕСА_2 та номер мобільного телефону - НОМЕР_3,(а.с.11), з змісту довідки від 15.11.2017 року № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_2 слідує, що він зареєстрований у м. Луганськ, кв. Шевченка,31/15, а фактично місце його проживання : АДРЕСА_2(а.с.12), що стало фактично підставою для передачі його справи про адміністративні правопорушення до іншого суду(а.с.15,16).

Апеляційний суд не встановив іншого номеру телефону у ОСОБА_2, ніж зазначений у матеріалах справи про адміністративні правопорушення, також не встановлено інше місце реєстрації та проживання його у смт. Новоайдар. Посилання ОСОБА_2 на те, що 24.11.2018 року йому кур'єром було доставлено постанову судді Новоайдарського районного суду Луганської області Іванової О.М. за вказаною адресою у смт. Новоайдар знайшло своє документальне підтвердження. Що стосується адреса у м. Києві, то воно було неправильно зазначено як місце знаходження або проживання ОСОБА_2, тим більше ОСОБА_2 жодного разу не вказував цю адресу як адресу для листування.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано дійшов висновку про те, що дії ОСОБА_2 свідчать про бажання перешкодити своєчасному розгляду справи по суті та містять ознаки зловживання своїми правами з метою уникнення відповідальності. У зв'язку з чим, судове рішення не може вважатися таким, що відповідає вимогам закону.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване та законне рішення.

Так, визнаючи ОСОБА_2 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції у постанові зазначив, що він вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №118286 від 26.08.2018 року та схемою місця ДТП, в яких зафіксовано обставини вчиненого правопорушення, письмовими поясненнями свідків правопорушення ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, згідно з якими знаходять своє підтвердження обставини, викладені у протоколі.

Також, у постанові суду першої інстанції зазначено, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №118287 від 26.08.2018 року, в якому зафіксовано обставини вчиненого правопорушення; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.08.2018 року, в якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду; копіями письмових пояснень свідків правопорушення ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, згідно з якими знаходять своє підтвердження обставини, викладені у протоколі.

На підставі вищевикладеного, суд першої інстанції прийшов до висновку, що ОСОБА_2 необхідно притягнути до адміністративної відповідальності.

Перевіряючи доводи ОСОБА_2, викладені ним в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційного скарги суд апеляційної інстанції має право:1)залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;2)скасувати постанову та закрити провадження у справі;3)скасувати постанову та прийняти нову постанову;4)змінити постанову.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_2 суд першої інстанції дослідив наявні у суду матеріали без участі ОСОБА_2, та таким чином позбавив його права на виклик свідків та допиту їх безпосередньо у суді у встановленому законом порядку.

У випадку з ОСОБА_2 вказані у протоколах про адміністративні правопорушення свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, є свідками правопорушення у розумінні ст.272 КУпАП.

Незважаючи на це, суд першої інстанції обмежився дослідженням письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 без урахування того, що вони не були належним чином попередженні про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань повноважними на це особами.

Суд першої інстанції надав критичну оцінку поясненням ОСОБА_2 про невизнанням ним своєї вини та не вчинення зазначених правопорушень, які викладені ним у клопотанні, зазначивши ,що, оскільки жодних доводів підтвердження своїх тверджень ОСОБА_2 не надав, та вони повністю спростовуються дослідженими матеріалами справи про адміністративне правопорушення. Жодних обставин чи фактів, які б давали підстави не довіряти поясненням свідків, суду не наведено, як і не наведено підстав для недовіри зазначеним доказам чи фактичним даним, що в них містяться.

Суд апеляційної інстанції з такою оцінкою не погоджується, оскільки вона ні є об'єктивною, та не ґрунтується на вимогах закону, а саме ст.ст.1,7,251-252 КУпАП.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що судом першої інстанції, з недотриманням вищезазначених вимог закону, належним чином не з'ясовано обставини щодо вчинення ОСОБА_2 інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, а викладені в постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Враховуючи викладене, висновок суду щодо вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на суперечливих доказах, які не можуть бути покладені в основу рішення як докази вини.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає за необхідним постанову суду першої інстанції в частині визнання винним ОСОБА_2 скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

При цьому апеляційний суд виходить з того, що на момент розгляду справи строк притягнення особи до адміністративної відповідальності сплив вже 26 листопада 2018 року, справа до апеляційного суду надійшла 07.12.2018 року, та враховує, що п.7 ч.1 ст.247 КУпАП серед інших положень не вказує на наявність у судді прав для встановлення обставин вчинення правопорушення, а також для визначення вини чи невинуватості особи при закритті відповідної справи.

Для припинення переслідування та притягнення особи до адміністративної відповідальності достатньо тільки тих фактів, що прямо передбачені статтею(склад і сплив строку).

Жодні інші обставини, які повинен з'ясувати суд при розгляді справи що до застосування адміністративної відповідальності (зазначені у ст..280 КУпАП), в тому числі і наявність чи відсутність вини особи не можуть впливати на процес звільнення.

У зв'язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

У даному випадку постанова про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 скасована судом апеляційної інстанції та адміністративне провадження закрито. У зв'язку з чим ОСОБА_2 не повинен сплачувати судовій збір.

Керуючись ст. 294, п. 7 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Новоайдарського районного суду Луганської області від 19.11.2018 року - задовольнити частково.

Постанову Новоайдарського районного суду Луганської області від 19.11.2018 року щодо ОСОБА_2 - скасувати, провадження закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Луганського

апеляційного суду: Є.В. Тополюк