Номер провадження: 33/813/457/19
Номер справи місцевого суду: 520/700/19
Головуючий у першій інстанції Войтов Г. В.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Журавльов О.Г., за участю секретаря Павлючук Ю.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2019 року,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР №123470 від 28.12.2018 року, 15.11.2018 року, близько 14:00 години, ОСОБА_2, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1, влаштував сімейну сварку в ході якої висловлювався нецензурною лайкою в адресу співмешканки гр. ОСОБА_3, погрожував їй фізичною розправою та бив її в присутності дітей, чим вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень в дохід держави.

Не погодившись з прийнятою постановою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що: 1) він та його адвокат не були належним чином сповіщеними про час та місце розгляду справи; 2) 15 листопада 2018 року під час скоєння адміністративного правопорушення він перебував на роботі; 3) матеріали справи не містять медичних документів на підтвердження нанесення потерпілій особі ушкоджень, а також доказів вчинення ним 15 листопада 2018 року домашнього насильства фізичного та психологічного характеру; 4) суд розглянув справу не об'єктивно.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Статтею 280 КУпАП встановлено обов'язок суду з'ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, що також відповідає вимогам ст. ст. 245, 251, 252 КУпАП, за якими суд повинен повно, всебічно й об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дати оцінку зібраним у ній доказам і постановити правильне судове рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.11.2018 року, близько 14:00 години, ОСОБА_2, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1, влаштував сімейну сварку в ході якої висловлювався нецензурною лайкою в адресу співмешканки гр. ОСОБА_3, погрожував їй фізичною розправою та бив в присутності дітей.

14 грудня 2018 року ОСОБА_3 звернулась до Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області з заявою, якою викладено обставини та просила застосувати передбачені законом заходи відносно ОСОБА_2

У зв'язку з викладеним було складено протокол про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вину в інкримінованому адміністративному правопорушенні не визнав, зазначив, що насильства в сім'ї не спричиняв, 15 листопада 2018 року знаходився на роботі.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 наполягав на задоволенні апеляційної скарги, пояснив, що не був сповіщеним належним чином про час та місце розгляду адміністративної справи, крім того, звертав увагу суду на той факт, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього був складений більш ніж через місяць після подій, відображених у протоколі.

Також наголошував, що факт вчинення ним домашнього насильства відносно співмешканки ОСОБА_3 не підтверджено жодними доказами, тому просив закрити справу у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 та її представник адвокат Богатова М.А. проти задоволення апеляційної скарги заперечували, пояснили, що ОСОБА_2, юрист за фахом, був обізнаний про час та місце розгляду справи. Крім того, зазначили, що ОСОБА_2 систематично здійснює вчинки домашнього насильства, про що свідчать звернення ОСОБА_3 до органів поліції.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП зокрема є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною поки її вину не доведено згідно закону.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, а саме протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР №123470 від 28.12.2018 року складений відносно ОСОБА_2, вбачається, що свідки та потерпілі особи, крім того поняті при визначенні подій, які відбулись 15.11.2018 року, відсутні.

Дату та час розгляду справи у Київському районному суді м. Одеси в протоколі про адміністративне правопорушення серії ГР №123470 від 28.12.2018 року не відображено.

До протоколу додані документи, а саме: заява ОСОБА_3 від 14.12.2018 року, пояснення ОСОБА_3 від 14.12.2018 року, фото дитини, ОСОБА_3, датовані груднем місяцем 2018 року, роздруківка смс-повідомлень між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, дату встановити не можливо, ксерокопії фото, пояснення ОСОБА_2 від 14.12.2018 року, які є нечіткими, текст нерозбірливий. Матеріали адміністративної справи не пронумеровані.

Проте, зазначені матеріали не можуть вважатись переконливими доказами вчинення ОСОБА_2 15.11.2018 року домашнього насильства фізичного та психологічного характеру, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Інших належних та допустимих доказів, підтверджуючих факт вчинення ОСОБА_2саме 15.11.2018 року домашнього насильства фізичного та психологічного характеру матеріали справи не містять.

Адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, настає за вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї, що має бути підтверджено належними та допустимими доказами, які в матеріалах даної справи фактично відсутні, тому апеляційний суд дійшов висновок про відсутність в діях ОСОБА_2 складу даного адміністративного правопорушення.

Крім того, заслуговує на увагу також посилання апеляційної скарги на те, що ОСОБА_2 не був сповіщений належним чином про час та місце розгляду справи.

Повістки про виклик ОСОБА_2 до суду в судове засідання на 31.01.2019 року, на 07.02.2019 року, які містяться в матеріалах справи, ОСОБА_2 особисто не підписані, тому не можуть вважатись доказом належного сповіщення особи (а.с.26-27).

Інших доказів про належне сповіщення ОСОБА_2 про судове засідання, яке відбулося 15 лютого 2018 року, матеріали справи не містять.

Доводи представника ОСОБА_3 - Богатової М.А. про обізнаність ОСОБА_2 про дату судового засідання через адвоката Кулагіна Є.С. є необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи містяться заяви ОСОБА_2 від 13.02.2019 року про відмову від послуг адвоката та прохання суд першої інстанції повідомити його про судове засідання завчасно у строки, встановлені законом (а.с.39-40).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення.

За таких обставин, системний аналіз матеріалів справи та досліджених доказів свідчить про те, що суд першої інстанції передчасно та необґрунтовано дійшов до висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року вказує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Враховуючи встановлене, апеляційний суд прийшов до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 3 ч. 8 ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2019 року скасувати, прийняти нову.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г.Журавльов