ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 614/735/18 Суддя 1 інстанції: Гуляєва Г.М.
Провадження: 33/818/11/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

16 січня 2018 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду Яковлева В.С., за участю притягнутого до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Борівського районного суду Харківської області від 18 жовтня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

ПостановоюБорівського районного суду Харківської області від 18 жовтня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Як вказано в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_2 21.07.18р. о 12-35 год. на 67 км автодороги Київ - Довжанський, керував ТЗ «Volkswagen», д.н.з. CDR 597, з явними ознаками алкогольного сп»яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремор пальців рук), від проходження медичного огляду на визначення стану сп»яніння в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати Борівського районного суду Харківської області від 18 жовтня 2018 року, а справу закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обгрунтування доводів апеляційної скарги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, вказує, що у протоколі про адміністративне правопорушення, всупереч вимог ст. 256 КУпАП, невірно та нечітко сформульована суть правопорушення (не зазначено, який огляд слід пройти водію на вимогу поліцейського - на стан алкогольного сп»яніння чи наркотичного). У матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження медичного огляду, як то передбачено у п. 12 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Крім того, ОСОБА_2 не відсторонювали від керування ТЗ, що, на його думку, свідчить про невідповідність дій поліцейських з процедурою оформлення протоколу за ст. 130 КУпАП. По суті інкримінованого ОСОБА_2 правопорушення, вказує, що коли його автомобіль зупинив поліцейський та запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп»яніння, чоловік погодився пройти освідування на місці зупинки ТЗ за допомогою приладу «Драгер». Після його проходження, результат, який показав «Драгер», чимось не сподобався інспектору поліції, через що останній запропонував пройти тест повторно, за допомогою іншого алкотестеру. ОСОБА_2 відмовився, так як не мав часу та не вбачав у цьому необхідності. Між чоловіком та поліцейським виникла суперечка, у ході якої інспектор заявив про можливе вживання водієм наркотиків. ОСОБА_2, заперечуючи вживання наркотичних засобів, погодився під диктовку співробітника поліції написати пояснення у протоколі. Після того, водію повернули документи, посвідчення водія та він поїхав у м. Краматорськ. Також, як наголошує апелянт у поданій скарзі, справу було розглянуто за його відсутності. Не дивлячись на належне повідомлення ОСОБА_2 про місце та час її розгляду, чоловік не міг бути присутнім у судовому засіданні 18.10.18р., так як перебував на стаціонарному лікуванні. Присутній у засіданні представник ОСОБА_3 від імені свого підзахисного просив відкласти розгляд адміністративного матеріалу, однак, у справі все одно було прийнято рішення.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що 21.07.18р. їхав разом з пасажирами до м. Солідар. У м. Ізюм водія зупинила поліція, перевірила документи. Проїхавши ще близько 100 км та опинившись у м. Куп»янськ, ОСОБА_2 знову був зупинений інспекторами за порушення ПДР України, у зв»язку із чим патрульними було складено постанову, видано правопорушнику корінець на оплату штрафу. Однак, ОСОБА_2 не погодився виконати вимоги оформленої постанови, після чого чоловіку було запропоновано пройти освідування на місці (продути алкотестер). Водій погодився, запевняв поліцію, що не пив та попросив чек з алкотестеру, який йому так і не надали. Зазначив, що виявив бажання пройти огляд на стан сп»яніння у КЗОЗ, на що співробітники поліції почали його запевняти, що так буде лише гірше, заберуть ТЗ на штраф - стоянку, і що краще просто зазначити у протоколі, ніби водій трохи випив. Вказує, що саме під тиском поліцейських написав пояснення у протоколі, після чого йому повернули права та документи. Як пояснив ОСОБА_2, свідки події, яких запросили засвідчити його відмову від проходження огляду, близько до нього не підходили, а, можливо, навіть і не бачили правопорушника.

ОСОБА_4, допитаний апеляційним судом у якості свідка, розповів, що у день, коли мала місце вище зазначена подія, він їхав разом з ОСОБА_2, коли автомобіль зупинила поліція за порушення ПДРУ. Як пояснив свідок, він не бачив, як ОСОБА_2 продував алкотестер. Однак, на його думку, співробітники поліції навмисно змінили покази приладу на більше, так як результатів огляду не повідомили, чек не надали. ОСОБА_2 просив надати інший «Драгер» та їхати до лікарні, на що йому пояснили, що так буде лише гірше. На думку ОСОБА_4, інспекторів поліції обурив той факт, що водій відмовився сплачувати штраф за порушення ПДР України. Як вказував свідок, ОСОБА_2 був абсолютно тверезий та не вживав алкоголь.

Крім того, апелянт надав до суду протокол засідання ветеранської ради с. Гороховатка Борівського району Харківської області від 03.01.19р., члени якої просять передати ОСОБА_2 на поруки, посилаючись на його виключно позитивні характеристики за місцем роботи (колишнім, наразі правопорушник є пенсіонером за віком) та місцем проживання. (а.с. 101-109). Також, апелянтом надано протокол зборів трудового колективу автопарку та тракторної бригади фермерського господарства "Нива" про передбачу ОСОБА_2 на поруки.

Вивчивши матеріали справи, доводи ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, суд, з огляду на матеріали адміністративної справи, дійшов обгрунтованого висновку про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись на те, що вина останнього підтверджується, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 263629 від 21.7.18р. (а.с. 3), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а..с 4, 5) та частково поясненнями самого правопорушника, наданими в суді. Погоджується з такими висновками місцевого суду і суд апеляційної інстанції.

В той же час, з урахуванням позиції апелянта, яким надано клопотання про передачу на розгляд громадської організації, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, позитивну характеристику з місця роботи та проживання, суд вважає за можливе у відповідності до ст. 21 КУпАП передати матеріали у виді копій матеріалів про адміністративне правопорушення, постанов суду першої інстанції та апеляційної інстанції на розгляд громадської організації ветеранської ради для розгляду, обговорення, вжиття заходів реагування та повідомленням у 10-ти денний строк про прийняття рішення суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 21, 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Борівського районного суду Харківської області від 18 жовтня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,- скасувати, а провадження у справі закрити, звільнивши ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності, з передачею матеріалів на розгляд громадської організації ветеранської ради.

Про заходи громадського впливу у десятиденний строк повідомити Харківський апеляційний суд.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду В.С. Яковлева