Справа № 135/72/19
Провадження № 3/135/94/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2019 м. Ладижин Вінницької області

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Волошина Т.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2/10, м. Ладижин, Вінницької області, працюючого водієм на ПрАТ «МХ»,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

До Ладижинського міського суду Вінницької області надійшов адміністративний матеріал з Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 070551 від 12.12.2018, що складений інспектором СРПП Костянтинівського ВП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2: «12.12.2018 о 10 год 00 хв на 48 км а/д Покровськ-Бахмут-Михайлівка водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного спяніння, а саме: зіниці ока не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від медичного огляду в наркології на стану наркотичного спяніння в присутності двох свідків відмовився. Огляд на місці не проводився за відсутності технічних приладів. Водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та показав, що він працює у ПРАТ «Миронівський хлібопродукт» водієм і у великій фурі з м. Ладижин Вінницької області перевозить мясо курки по всій Україні згідно подорожних листів та відряджень. Ніколи не вживав і не вживає наркотичних засобів, більше пяти років працює водієм великих фур у ПРАТ «Миронівський хлібопродукт», регулярно проходить медичні огляди щодо придатності до керування транспортними засобами.

09.12.2018 він отримав подорожний лист вантажного автомобіля (до речі подорожний лист видається диспетчером при наявності водійського посвідчення) і поїхав до м. Суми, м. Харкова, с. Михайлівка Костянтинівського району Донецької області. Дійсно 12.12.2018 о 10 год. 00 хв. він їхав на автомобілі SCANIA Р380 по автодорозі Покровськ- Бахмут-Михайлівка (Донецька область), разом з другим водієм ОСОБА_3 і на 48 км перед Т-образним перехрестям зупинився, щоб здійснити телефонний дзвінок логісту щодо уточнення подальшого напрямку руху. До автомобіля підійшов інспектор СРПП Костянтинівського ВП старший лейтенант поліції ОСОБА_2 та сказав показати йому документи. До його зупинення на автодорозі на 48 км серед поля він проїхав більше 1500 км (від м. Ладижина до м. Суми, звідти до м. Харкова, від м. Харкова до с. Михайлівка Костянтинівського району Донецької області і далі у зворотному напрямку). Поліцейський зауважив, що зараз в державі воєнний стан і треба перевірити, чи не перебуває водій у розшуку. Коли він виконав вимогу поліцейського, він заявив, що в нього є підозра щодо вживання ним алкоголю або наркотичних засобів. Він повідомив, що алкоголю не вживав і не перебуває під дією наркотичних засобів, що готовий пройти тест на алкоголь і на наркотичні засоби. Поліцейський сказав, що технічних приладів щодо визначення стану алкогольного та наркотичного спяніння у нього немає і що треба їхати у медичний заклад, що знаходиться у 30 км від місця зупинення транспортного засобу на поліцейському автомобілі. Він зауважив поліцейському, що перевозить коштовний вантаж та який швидко псується. Проте, поліцейський не звернув уваги на його пояснення та склав протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову пройти медичне обстеження на стан алкогольного та наркотичного спяніння. При цих подіях поліцейський вів себе зухвало, тиснув, залякував, примусив написати в поясненні, що я відмовляюсь від проходження медогляду на визначення вмісту наркотичних засобів. В дійсності ж він погоджувався пройти медичний огляд у медичній установі у передбаченому законом порядку, а саме після проходження огляду на стан спяніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу і в разі наявності у нього ознак такого спяніння згоден їхати у медичний заклад.

Свідки, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 070551, до нього не підходили, розмову з поліцейським не чули, тому їх пояснення, які до речі, заздалегідь надруковані, не можуть бути взяті судом до уваги.

Протокол про адміністративне правопорушення йому вручений не був. Після того, як його примусили написати пояснення під диктовку поліцейського і після підписання протоколу, його відпустили і він поїхав далі. Хоча у протоколі написано, що він усунений від керування транспортним засобом. Це також доказує факт, що він не перебував у стані наркотичного спяніння. Вважає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, у звязку з чим просив визнати його невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження у справі закрити

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала пояснення ОСОБА_1 та просила провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Допитаний судом свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні повністю підтримав позицію ОСОБА_1, зазначивши, що останній не вживав 12.12.2018 наркотичних засобів, а також не перебував у стані алкогольного спяніння.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1, свідка ОСОБА_3, суд приходить до наступного висновку.

Так, згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції

У той же час, відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, даний огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

З викладеного випливає, що інспектор поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан спяніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого спяніння, і лише в разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами повинен запропонувати пройти такий огляд в медичній установі.

Відповідно до ч. 5 та 6 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоровя у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану спяніння на місці зупинення транспортного засобу або незгоди з його результатами відповідно до встановленого порядку є обовязковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоровя, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку № 1103, пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення матеріалів № 1395).

Однак, у матеріалах справи відсутні дані про те, що інспектор поліції пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан спяніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу, відсутнє направлення його на огляд з метою виявлення стану наркотичного сп'яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не провів огляд на стан спяніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу та не направляв його у заклад охорони здоров'я для проходження огляду на стан сп'яніння.

Працівник патрульної поліції не має права притягати водія до адміністративної відповідальності без доказів та без зясування всіх обставин справи. Звинувачення не може ґрунтуватися лише на припущеннях працівника патрульної поліції. Ст. 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Якщо ж поліцейський встановив докази, які вказують на вчинення правопорушення і посилається на них, водій має право ознайомитися з цими доказами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином в діях ОСОБА_1 відсутній склад та подія адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Тому суддя не приймає до уваги протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 070551 від 12.12.2018, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від огляду на факт вживання наркотичних засобів, оскільки він складений з порушенням вимог закону, та не підтверджений доказами.

Із врахуванням ч.3 ст.62 Конституції України, згідно з якими обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У п.1 ст.11 Загальної декларації прав людини, п.2 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, у п.2 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, у принципі 36 Зводу принципів захисту всіх осіб, у ст. 62 Конституції України закріплено одне з найважливіших положень демократичної, правової держави презумпцію невинуватості, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

У п. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини, п. 2 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, у п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, у принципі 36 Зводу принципів захисту всіх осіб, у ст. 62 Конституції України закріплено одне з найважливіших положень демократичної, правової держави презумпцію невинуватості, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення; обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З аналізу цих міжнародних правових норм видно, що на ОСОБА_1 поширюється принцип презумпції невинуватості, оскільки його винуватість не доведена допустимими і належними доказами.

На підставі викладеного, враховуючи обставини, встановлені суддею, та проаналізувавши суть порушення, зазначеного в протоколі, вислухавши пояснення, особи, що притягується до адміністративної відповідальності, суддя прийшов до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 130, 254, 256, 268, 277, 278 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП в зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області.

Суддя