Справа № 159/877/19
Провадження № 3/159/736/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Логвинюк Ірина Миколаївна, розглянувши, у присутності захисника ОСОБА_1, справу, що надійшла від управління Укртрасбезпеки у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, 03.02.69 р. н., мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, гр. України, раніше адмінстягненню не піддавався,

за ч. 1 ст. 164 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 0019590 від 14.01.19 р., ОСОБА_2 о 13 год. 20 хв. 11.01.19 р. в м. Ковелі Волинської області, по вул. Варшавська, надав послуги з перевезення одного пасажира легковим автомобілем марки «Опель», д. н. з. АС 2965 ВК, облаштованим розпізнавальним ліхтарем «таксі» на даху транспортного засобу, без наявності ліцензії, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адмінвідповідальності, своєї винуватості у вчиненні вказаного вище правопорушення не визнала. ОСОБА_2 в суді пояснив, що 11.01.19 р. він не здійснював будь - яких дій по перевезенню пасажирів, а завозив додому безкоштовно свого племінника ОСОБА_3 у смт. Люблинець Ковельського району Волинської області. На даху цього автомобіля, дійсно, залишилась "шашечка", так як раніше, він, дійсно, надавав послуги таксі, але припинив таку свою діяльність, однак, вона не має ознак, притаманних позначенню автомобілів таксі, а бічні розпізнавальні автомобілі таксі позначення у його автомобілі - зняті. Коли він заїхав на автозаправку, його було зупинено працівниками управління Укртрансбезпеки. Йому було дозволено завезти пасажира у смт. Люблинець Ковельського району Волинської області, потім він повернувся. Він у протоколі про адмінправопорушення пояснень не надавав, хоча усно повідомив вищенаведене особі, яка складала протокол. Підпис у протоколі про адмінправопорушення - належить йому.

Будучи допитаним у суловому засіданні в якості свідка, ОСОБА_3 пояснив, що, дійсно, так як він свій автомобіль поставив на ремонт, а проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, то о 13 год. 20 хв. 11.01.19 р. попросив свого дядька - ОСОБА_2 - завезти його додому. Коли вони заїхали на автозаправку, виникли запитання до дялька з приводу надання послуг таксі. Дядько його додому підвозив безкоштовно.

Як слідує з вказаного вище протоколу, у ньому, дійсно, відсутні пояснення особи по суті зазначеного у протоклі про адмінправопорушення.

Згідно із заявою про прийняття до розгляду справи про адміністративне правопорушення, саме у ній наведено обгрунтування доводів протоколу, зазначено, що ОСОБА_2 свою ваинуватість визнав. Однак, враховую, що така зщаява не є протоколом про адмінправопорушення, що має відповідати полоденням ст. 256 КУпАП, і доказом винуватост і особи бути не може.

Згідно з копією направлення на рейдову перевірку № 011 684 від 11.01.19 р., копією акта № 133 054 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 14.01.19 р., роздруківкою фотознімків, копією витягу з реєстру про фізичну особу - підприємця, вказана вище перевірка, дійсно проводилась відповідно до вимог чинного законодаства.

Відповідно до ст. 254 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

За змістом ч. 1 ст. 164 КУпАП відповідальність за цією нормою закону настає виключно за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

Об'єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у діяльності, що містить ознаки господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта підприємницької діяльності, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

У постанові Пленуму ВСУ від 25.04.03 р. N 3 "Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності" ВС України роз'яснив, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб'єкт підприємництва, будь - якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов'язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто, провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

За змістом ст. 164 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення наступає не стільки за перевезення пасажирів без ліцензії та реєстрації особи як підприємця, а, перш за все, за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно зі ст. 20 ч. 1 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" за провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування посадові особи суб'єктів господарювання несуть адміністративну відповідальність, передбачену Кодексом України про адміністративну відповідальність.

Диспозиція цієї частини статті 164 КУпАП є бланкетною, тобто необхідним є встановлення та зазначення у протоколі про адмінправопорушення, норми яких саме законів порушила особа, діючи. як зазначено у розглядуваній справі, всупереч встановленому порядку зайняття господарською діяльністю. Тобто у протоколі обов'язково має бути посилання на норму спеціального закону, за порушення якої настає відповідальність, в даному випадку, на Закон України "Про ліцензування видів господарської діяльності" .

Тому доводи захисника про відсутність доказів винуватості особи та відомостей про здійснення ОСОБА_2 господарської діяльності на постійній основі, систематично, два і більше разів, з надання платних послуг з перевезення громадян, заслуговують на увагу.

Разом з тим, у судовому засіданні встановлено, що не тільки протокол не відповідає вимогам чинного законодавства, а матеріали справи не містять достатніх доказів винуватості особи, а й відсутність у її діях складу вказаного вище правопорушення стверджується поясненнями свідка.

Тому вбачаю підстави для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 33, 34, 268, 284, 280, п. 1 ч. 1 ст. 247, ч. 1 ст. 164 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена на протязі 10 (десяти) днів з дня її винесення до Волинського апеляційного суду.

Суддя Ковельського міськрайонного судуОСОБА_4