ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/61/19 Суддя по 1 інстанції: Угорчук В.В.
Справа № 711/4927/19 Категорія: ч. 2 ст. 172-6 КУпАПСуддя в апеляційній інстанції: Биба Ю.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2019 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю прокурорів Гречаника Р.І., Лисика М.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Давигори Світлани Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 липня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого заступником начальника відділу ремонту та експлуатаційного утримання доріг та штучних споруд, організації та безпеки дорожнього руху, охорони навколишнього середовища Служби автомобільних доріг у Черкаській області,

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколів про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, № 11/2019 та 12/2019 від 10 червня 2019 року ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді заступника начальника відділу ремонту та експлуатаційного утримання доріг та штучних споруд, організації та безпеки дорожнього руху, охорони навколишнього середовища Служби автомобільних доріг у Черкаській області, будучи відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, порушуючи вимоги ч.2 ст. 52 вказаного Закону, несвоєчасно повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у своєму майновому стані, а саме про придбання 20 грудня 2018 року автомобіля «Ніссан Кашкай» вартістю 223641 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів на одну працездатну особу, встановлених на 01 січня 2018 року; а також про відчуження 22 грудня 2018 року автомобіля «Шкода Октавіа» та отримання доходу в сумі 131022 грн. 57 коп., що перевищує 50 прожиткових мінімумів на одну працездатну особу, встановлених на 01 січня 2018 року. Повідомлення про суттєві зміни у майновому стані подав з порушенням десятиденного терміну до НАЗК тільки 14 березня 2019 року, чим вчинив адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, відповідальність за які передбачена ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Постановою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 липня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550 грн., а також стягнуто в дохід держави судовий збір в сумі 384,20 грн.

В апеляційній скарзі захисник Давигора С.А. просить скасувати постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.07.2019 року та закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема щодо достовірності і повноти відомостей, зазначених суб`єктом декларування у декларації, належить до виключної компетенції Національного агентства з питань запобігання корупції. Управління захисту економіки в Черкаській області департаменту захисту економіки Національної поліції України не відноситься до суб`єктів, які наділені правом перевірки як декларацій, так і повідомлень про суттєві зміни у майновому стані суб`єктів декларування. Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов`язана зі здійсненням такої функції.

Апелянт вказує, що в матеріалах справи відсутні докази проведення НАЗК відповідної перевірки стосовно ОСОБА_1

Зазначає, що протоколи про адміністративні правопорушення складені з порушенням положень ст. 254 КУпАП зі спливом 76 днів після виявлення факту адміністративного правопорушення та особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

На думку апелянта, датою виявлення правопорушення слід вважати початок здійснення відповідної перевірки за фактом ймовірного правопорушення, тобто, 27.03.2019 року при поданні УЗЕ в Черкаській області відповідних запитів щодо витребування інформації.

Враховуючи викладене, апелянт вважає, що на час розгляду справи в місцевому суді 02.07.2019 року спливли строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, тому провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягало закриттю.

Крім того, апелянт вказує, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, оскільки в його діях відсутній умисел.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Давигори С.А., які просили задовольнити апеляційну скаргу та скасувати постанову місцевого суду, міркування прокурорів про законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції та відсутність підстав для задоволення апеляційних вимог, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 7 та ст.ст. 245, 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам ст. 283 КУпАП, ґрунтуватися на встановлених в ході судового розгляду обставинах та достатніх і беззаперечних доказах, оцінка яких проводиться в порядку ст. 252 КУпАП, шляхом всебічного, повного і об`єктивного їх дослідження як окремо, так і в сукупності з іншими обставинами.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, зазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався не у повному обсязі.

Зокрема, як вбачається зі змісту протоколів № 11/2019 та 12/2019 від 10 червня 2019 року ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді заступника начальника відділу ремонту та експлуатаційного утримання доріг та штучних споруд, організації та безпеки дорожнього руху, охорони навколишнього середовища Служби автомобільних доріг у Черкаській області, будучи відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, порушуючи вимоги ч.2 ст. 52 вказаного Закону, несвоєчасно повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у своєму майновому стані, а саме про придбання 20 грудня 2018 року автомобіля «Ніссан Кашкай» вартістю 223641 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів на одну працездатну особу, встановлених на 01 січня 2018 року; а також про відчуження 22 грудня 2018 року автомобіля «Шкода Октавіа» та отримання доходу в сумі 131022 грн. 57 коп., що перевищує 50 прожиткових мінімумів на одну працездатну особу, встановлених на 01 січня 2018 року. Повідомлення про суттєві зміни у майновому стані подав з порушенням десятиденного терміну до НАЗК тільки 14 березня 2019 року, чим вчинив адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, відповідальність за які передбачена ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Наказом начальника Служби автомобільних доріг у Черкаській області № 15-к від 11.02.2016 року ОСОБА_1 переведено на посаду заступника начальника відділу ремонту та експлуатаційного утримання доріг та штучних споруд, організації та безпеки дорожнього руху, охорони навколишнього середовища Служби автомобільних доріг у Черкаській області з 12.02.2016 року.

Таким чином, ОСОБА_1 відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, та на нього розповсюджуються обов`язки, передбачені ст. 52 даного Закону.

Санкцією частини 2 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яке перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру декларацій ОСОБА_1 подавав щорічні декларації 19.03.2018 року та 12.03.2019 року, а також повідомлення про суттєві зміни в майновому стані 14.03.2019 року.

В судовому засіданні суд першої інстанції визнав факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних корупційних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, за обставин, наведених в протоколах, доведеними.

Такі висновки суду першої інстанції знайшли своє об`єктивне підтвердження і в ході апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення.

Так, ОСОБА_1 , являючись суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», був зобов`язаний, у визначеному законом порядку, подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави та виконувати додаткові заходи фінансового контролю, передбачені ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції».

Згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення, 20 грудня 2018 року у ОСОБА_1 відбулися суттєві зміни у майновому стані внаслідок набуття права власності на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу автомобіля «Ніссан Кашкай» вартістю 223641 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів на працездатну особу, встановлених ЗУ «Про державний бюджет України на 2018 рік» станом на 01 січня 2018 року, тобто 88 100 грн.

Про факт набуття ОСОБА_1 права власності на нерухоме майно свідчать копія договору купівлі-продажу, інформація у повідомленні про суттєві зміни у майновому стані від 14.03.2019 року, та він не оспорюється учасниками процесу.

Тобто, починаючи з набуття права власності на нерухоме майно, вартість якого перевищує 50 прожиткових мінімумів на працездатну особу, у ОСОБА_1 з`явився обов`язок на виконання ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції» повідомити НАЗК про суттєві зміни у майновому стані і граничним терміном такого повідомлення є 31.12.2018.

Крім того, згідно матеріалів справи 22 грудня 2018 року у ОСОБА_1 відбулися суттєві зміни у майновому стані внаслідок відчуження на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу автомобіля «Шкода Октавіа» та отримання доходу в сумі 131022 грн. 57 коп., що перевищує 50 прожиткових мінімумів на працездатну особу, встановлених ЗУ «Про державний бюджет України на 2018 рік» станом на 01 січня 2018 року, тобто 88 100 грн.

Про факт відчуження автомобіля та отримання ОСОБА_1 доходу в сумі 131022,57 грн. свідчать копія договору купівлі-продажу, інформація у повідомленні про суттєві зміни у майновому стані від 14.03.2019 року, та він не оспорюється учасниками процесу.

Тобто, починаючи з набуття права власності на нерухоме майно, вартість якого перевищує 50 прожиткових мінімумів на працездатну особу, у ОСОБА_1 з`явився обов`язок на виконання ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції» повідомити НАЗК про суттєві зміни у майновому стані і граничним терміном такого повідомлення є 02.01.2019 року.

Як слідує з пояснень ОСОБА_1 у протоколах про адміністративні правопорушення, наданих суду першої інстанції, а також в апеляційній скарзі, він не мав прямого чи непрямого умислу на приховування інформації з приводу набутого нерухомого майна та отримання доходу внаслідок відчуження транспортного засобу, та відобразив вказану інформацію у повідомленні про суттєві зміни у майновому стані 14.03.2019 року. Апелянт вказує, що дане порушення виникло у зв`язку із його необізнаністю у змінах в корупційному законодавстві. Проте, в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 зазначив, що має юридичну освіту і працював у правоохоронних органах.

Однак, вказані обставини не є підставою для закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу такого правопорушення.

Враховуючи наведене, суддя місцевого суду прийшов до вірного переконання, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, та визнав його винним у вчиненні вказаних правопорушень.

Проте, судом першої інстанції не було враховано положення ст. 38 КУпАП щодо строків накладення адміністративного стягнення.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції прокурор Лисик М.А. повідомив, що ним особисто було виявлено порушення ОСОБА_1 подання повідомлення про зміни у майновому стані орієнтовно на початку квітня 2019 року.

Водночас, з наданої апелянтом роздруківки дзвінків з його мобільного номеру телефону вбачається, що 19.03.2019 року він спілкувався з прокурором Лисиком М.А. та згідно пояснень ОСОБА_1 , викликався для надання пояснень з приводу несвоєчасного подання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані і надавав такі пояснення саме 19.03.2019 року. Дані обставини не були спростовані прокурором.

Так, в матеріалах справи містяться письмові пояснення ОСОБА_1 , відібрані прокурором Лисиком М. ОСОБА_3 . з приводу виявлених правопорушень, однак, на них відсутня дата (а.с. 17-18, 67). Прокурором не надано жодної інформації, коли саме було відібрано вказані пояснення та в судовому засіданні прокурор не заперечував, що пояснення були відібрані саме 19.03.2019 року.

З наведеного слідує висновок, що прокурору станом на 19.03.2019 року вже було відомо про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та відібрано пояснення з даного приводу.

Згідно ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, оскільки на час винесення постанови судді місцевого суду 02 липня 2019 року з дня виявлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП щодо ОСОБА_1 19.03.2019 року пройшло більше трьох місяців, на підставі ст. 38 КУпАП провадження у справі про вказане адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Посилання апелянта на те, що під час встановлення підстави притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Управління захисту економіки в Черкаській області не мало повноважень на проведення перевірки, не є предметом розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Так, протоколи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією № 11/2019 та 12/2019 від 10.06.2019 року щодо ОСОБА_1 складені старшим оперуповноваженим Управління захисту економіки в Черкаській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, який відповідно до пп. 1) ч. 1 ст. 255 КУпАП має право складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-6 КУпАП. Таким чином, вказані протоколи є належними доказами у справі.

З огляду на викладене, оскільки постанова судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 липня 2019 року щодо ОСОБА_1 винесена з порушенням норм процесуального права, вона підлягає до скасування із постановленням нової постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на час розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись п.7 ч.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Давигори Світлани Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 липня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба