Єдиний унікальний номер № 225/108/19
Провадження № 3/225/121/2019
Дзержинський міський суд Донецької області
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 січня 2019 року м. Торецьк Суддя Дзержинського міського суду Донецької області Челюбєєв Є.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Торецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: вул.Комарова, буд. 19,

за ч.1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2019 року до Дзержинського міського суду Донецької області надійшов протокол, складений стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в якому зазначено, що вона не сплачує аліменти на утримання доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 за рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 22 липня 2015 року, у звязку з чим виникла заборгованість по сплаті аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців з дня предявлення виконавчого документу до примусового виконання. Так, станом на 31.12.2018 сума заборгованості по сплаті аліментів складає 63255 грн. 55 коп.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суддя зазначає наступне.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення та інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення № 1 від 03.01.2019 стосовно ОСОБА_1 складений 03 січня 2019 року.

Проте, в даному протоколі про адміністративне правопорушення, де зазначається суть адміністративного правопорушення об'єктивна сторона адміністративного правопорушення викладена не в повній мірі, а саме не зазначений період, за який виникла заборгованість по сплаті аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців та наступає відповідальність, передбачена ст. 183-1 КУпАП.

Визначення періоду несплати аліментів є важливим при розгляді такої категорії справ про адміністративне правопорушення, оскільки стаття 183-1 КУпАП не має зворотної дії в часі, тому період несплати аліментів особою до набрання чинності ст. 183-1 КУпАП (тобто до 06 лютого 2018 року) не береться до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості, як умови притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом та гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Європейський суд з прав людини, зокрема у рішенні від 6 вересня 2005 року в справі «Гурепка проти України», зазначив, що з огляду на усталену прецедентну практику, в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до положень п.(а) ч. 3 ст. 6 Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні злочину, має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення проти нього.

Наприклад, у рішенні Європейського суду з прав людини від 26.06.2008, ухваленому у справі «Ващенко проти України», зазначено: «Обвинувачення для цілей п. 1 ст. 6 конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п. 51)».

У рішенні від 25 липня 2000 року, ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії», детальніше прописано: «Обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Таким чином, приходжу до висновку, що виявлені недоліки оформлення матеріалу справи про адміністративне правопорушення є суттєвими, оскільки порушують основоположне право особи на захист.

Положеннями п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Таким чином, суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення необхідно повернути для усунення встановлених судом недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернути Торецькому міському відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для усунення недоліків.

Після усунення недоліків справа може бути розглянута Дзержинським міським судом Донецької області.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Є.В. Челюбєєв