ІМЕНЕМ УКРАЇНИ ПОСТАНОВА КИЇВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
15 жовтня 2019 року місто Київ
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Журавель О.О., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисника Безкоровайної Ю.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з його апеляційною скаргою на постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 8 квітня 2019 року, -
в с т а н о в и в :
Цією постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Як вбачається із постанови суду та протоколу про адміністративне правопорушення, 14 січня 2019 року о 05 год. 10 хв. водій ОСОБА_1 на вул. Рожкова, в м. Кролевець Сумської області рухався на автомобілі «Skoda» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а сааме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків.
Не погодившись із постановою судді першої інстанції, вважаючи її необґрунтованою і такою, що постановлена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 8 квітня 2019 року.
Пропущений строк апеляційного оскарження мотивує тим, що справа про адміністративне правопорушення розглядалася без його участі та повістки про виклик до суду він не отримував та не отримував відповіді на його звернення до суду. До того ж, судом не була виконана вимога ст. 285 КУпАП щодо вручення або направлення постанови суду особі, стосовно якої її винесено. Постанову суду від 8 квітня 2019 року ОСОБА_1 отримав 3 червня 2019 року під час ознайомлення з матеріалами справи.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає наступне.
На думку апелянта, суд обґрунтував свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 доказами у яких наявні протиріччя, зокрема, відеозаписи боді камер та письмовими поясненнями свідків.
______________________________________
Справа № 33/824/2540/2019
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
Суддя у першій інстанції - Домарєв О.В.
Так, при врахуванні письмових пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 судом було порушено принцип безпосередності дослідження доказів, який передбачений ст. 23 КПК України. Вказані свідки не були допитані безпосередньо в судовому засіданні і особа, яка притягується до відповідальності та її захисник не мали можливості скористатися своїми правами задавати їм питання, адже судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Безкоровайної Ю.М. (а.с. 39, 41, 43, 45, 47) про залучення в якості свідків та взяття пояснень у гр. ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , майора поліції Томорки Н.В., старшого лейтенанта поліції Гребенюка В.О. з метою усунення протиріч у доказах (відеозаписах, друкованих поясненнях долучених до адміністративного матеріалу).
Крім цього, судом при розгляді справи було відмовлено також у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Безкоровайної Ю.М. про витребування доказів, щодо запису з нагрудних відеокамер, оскільки дата і час відеозаписів двох нагрудних відеокамер (07/03/2008 20-43 (DSJ_0000000_000000) та 14/01/2019 року 06-09 (DSJ_00Z0000_000000) не співпадають із часом, вказаним в протоколі - 14/01/2019 о 05-10.
Апелянт також зазначає, що працівниками поліції порушено Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. При цьому і самі матеріали справи про адміністративне правопорушення складені із значними порушеннями встановлених норм КУпАП.
На цих підставах апелянт ОСОБА_1 просить скасувати постанову Дарницького районного суду міста Києва від 8 квітня 2019 року, якою його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Перевіривши причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 8 квітня 2019 року, передбачені ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе його поновити, оскільки пропущений він був з поважних причин.
Заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши їхні доводи, вивчивши матеріали справи, суддя апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова Дарницького районного суду міста Києва від 8 квітня 2019 року, підлягає скасуванню, а апеляційна скарга частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення за наведених у постанові обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені представленими в матеріалах справи даними, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення та поясненнями свідків, відеоматеріалом.
Тому, задоволення апеляційних вимог ОСОБА_1 щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції не вбачає за можливе, бо апелянтом не спростовано доказів, що наявні в матеріалах справи та підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги щодо неналежного оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, які оформлені з порушенням вимог закону, не спростовує самого факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, зокрема, відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, бо його вина підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків відеозаписом з нагрудної відеокамери працівника поліції.
Водночас, в апеляційному засіданні ОСОБА_1 , пояснив, що під час зупинки його працівниками поліції, він діяв у стані необхідної оборони, бо вони необґрунтовано без будь яких на те причин зупинили його транспортний засіб, що підтверджується відсутністю в матеріалах справи Рапорту працівника поліції про причини зупинки транспортного засобу.
Під час спілкування з поліцейськими конкретної причини зупинки йому не назвали, лише сказали, що він не виконав вимогу про зупинку, хоча такої вимоги як стверджує апелянт не було. ОСОБА_1 також наголосив, що працівники поліції їхали за ним на автомобілі, яка не є службовою, тобто, будь-який проблискових маячків, які б давали знак про зупинку транспортного засобу від працівників поліції не надходило, тому навіть і не здогадувався, що його переслідувала патрульна поліція.
ОСОБА_1 будучи впевненим, що будь-яких правил дорожнього руху він не порушував і незаконна вимога про зупинку транспортного засобу його значно обурила. Більш того, ознаків алкогольного сп`яніння, як це стверджували працівники поліції, у нього не було, через що і відмовився від погодження огляду на стан сп`яніння, бо не був впевнений в законності їх дій.
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 також зазначив, що автомобіль використовується ним у робочих цілях, та позбавлення його права керування транспортним засобом поставить його сім`ю в скрутне становище.
Більш того, ОСОБА_1 добросовісно визнав свою вину, розкаявся у вчиненому правопорушенні, пояснив, що раніше не притягувався до адміністративної відповідальності та вперше опинився в такій ситуації, через що просив звільнити його від адміністративної відповідальності.
Наведене вище не свідчить про відсутність у ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, зокрема, відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак, значно зменшує характер вчиненого правопорушення та ступінь його вини.
Отже, приймаючи до уваги наведене вище, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується його особистими поясненнями, змістом протоколу про адміністративне правопорушення та поясненнями свідків.
При цьому, статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа) уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням.
Таким чином, з огляду на вищенаведене, беручи до уваги пояснення ОСОБА_1 , щодо обставин складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього, враховуючи також те, що ОСОБА_1 своїми діями не завдав будь-якої значної шкоди державному або громадському порядку, правам і свободам громадян, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічних правопорушень, та те, що позбавлення його права керування транспортним засобом поставить його сім`ю в скрутне матеріальне становище, суд приходить до висновку, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення не тягне за собою великої суспільної шкідливості, не створює збитків державним або суспільним інтересам і є малозначним. А тому суд вбачає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, а справу закрити на підставі ч.2 ст. 284 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 284, 294 КУпАП, суддя -
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 8 квітня 2019 року - задовольнити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 8 квітня 2019 року - задовольнити частково.
Постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 8 квітня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - змінити в частині накладення адміністративного стягнення, застосувавши до ОСОБА_1 ст. 22 КУпАП, звільнивши його від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.
Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП.
В решті постанову суду залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.О. Журавель