П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2019 р. Справа № 414/11/19

Провадження № 3/414/33/2019

Суддя Кремінського районного суду Луганської області Ковальов В.М., за участю прокурора Черного М.М., захисника ОСОБА_1, розглянувши матеріали, що надійшли від начальника Управління захисту економіки в Луганській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, який працює водієм ДПРЧ 12 ГУ ДСНС у Луганській області, за ч.1 ст. 172-6 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 299 від 29 грудня 2018 року та матеріалів до нього, повязаних з корупцією, які надійшли до суду 02 січня 2019 року, ОСОБА_3 як субєкт Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року із змінами, всупереч вимогам п.п. «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 3, абзацу 2 ч. 2 ст. 45 цього Закону при звільненні 03 травня 2017 року не подав до 01 квітня 2018 року декларацію, що охоплює минулий рік, тому він підлягає відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП несвоєчасне подання без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

ОСОБА_3 вину у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення не визнав. Разом з захисником стверджують про відсутність в його діях умислу на несвоєчасне подання декларації, а також звернули увагу на складання протоколу щодо нього не уповноваженою особою.

Прокурор вважав, що в діях ОСОБА_3 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, та просив застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Вислухавши думку прокурора, пояснення ОСОБА_3, його захисника, суддя вважає, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП, з наступних підстав.

Наказом від 03 травня 2017 року (а.с. 24) прапорщика служби цивільного стану ОСОБА_3 звільнено з посади та виключено його з кадрів водія частини спеціалізованої пожежної техніки аварійно-рятувального загону спеціального призначення з надзвичайних ситуацій у Луганській області, тобто він після звільнення перестав бути субєктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

ОСОБА_3 у травні 2016 року попереджався про недопущення корупційних та повязаних з корупцією правопорушень під час проходження служби цивільного захисту в ДСНС України.

Він двічі 22 січня 2018 року та 20 березня 2018 року отримував електронний цифровий ключ зі строком їх дії до 22 січня 2019 року та 20 березня 2019 року відповідно (а.с. 51-52).

Відповідно до відповіді НАЗК за період 2017-2018 років не можливо ідентифікувати користувача ІТС Реєстр.

Тобто позиція ОСОБА_3 щодо його зусиль подати декларацію в установлений законом строк матеріалами справи не спростована.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 245 цього Кодексу завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 вказаного Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Визначення корупції у національному законодавстві узгоджується із ратифікованими Україною Цивільною Конвенцією про боротьбу з корупцією 1989 року, Кримінальною конвенцією про боротьбу з корупцією 1993 року, Конвенцією ООН 2003 року та п. 3.22. Рішення Конституційного суду України № 21-рп/2010 від 06 жовтня 2010 року, в яких зазначено, що термін «корупція» означає «використання особою наданих їй службових повноважень та повязаних з цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб», а корупційна діяльність безпосередньо повязується з корисливими діями (бездіяльністю) посадової особи при виконанні покладених на неї службових обовязків. Зазначене може прирівнюватись до давання чи отримання хабара, зловживання службовим становищем чи впливом, сприяння відмиванню отриманих від корупційних злочинів доходів, їх приховування, розкрадання чи нецільового використання майна, перешкоджання здійсненню правосуддя, а також незаконного збагачення як значного збільшення доходів, яке перевищує законні доходи особи, яке вона не може раціонально обґрунтувати, тощо.

Для встановлення ознак відповідного адміністративного правопорушення в діях субєкта корупційних діянь, посадова особа відповідно до ст. 9 КУпАП повинна усвідомлювати те, що адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Субєктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП, визначається лише умисною формою вини, тобто коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків та наявністю мети одержання неправомірної вигоди, прийняття обіцянок, тощо.

Тобто, при розгляді даної категорії справ обовязково має встановлюватися умисний характер вчиненого діяння, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи чи інтересу третіх осіб, яким правопорушник мав керуватися під час вчинення відповідного проступку.

З урахуванням положень ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобовязана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети. А тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести наявність в діях особи умислу на несвоєчасне подання такого повідомлення.

Разом з тим, матеріали справи не доводять наявності умислу у ОСОБА_3 на несвоєчасне подання декларації та корисливу мету таких дій.

Згідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про запобігання корупції» НАЗК є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 11 Закону до повноважень Національного агентства належить, зокрема, здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції» у разі виявлення ознак адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, уповноважені особи Національного агентства складають протокол про таке правопорушення, який направляється до суду згідно з рішенням Національного агентства. У разі виявлення ознак іншого корупційного або повязаного з корупцією правопорушення, Національне агентство затверджує обґрунтований висновок та надсилає його іншим спеціально уповноваженим субєктам у сфері протидії корупції. Висновок Національного агентства є обовязковим для розгляду, про результати якого воно повідомляється не пізніше пяти днів після отримання повідомлення про вчинене правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що перевірка стосовно ОСОБА_3 проводилася виключно працівниками Управління захисту економіки в Луганській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, які відбирали пояснення, робили запити, збирали докази, складали протокол про адміністративне правопорушення. При цьому в матеріалах справи відсутні дані щодо проведення НАЗК відповідної перевірки стосовно останнього, повідомлення НАЗК про результати такої перевірки ДЗЕ НП України.

Слід зазначити, що згідно з п.п. 1, 4 Загальних положень «Про Департамент захисту економіки Національної поліції України» покладення на Департамент обовязків, що не належать або виходять за межі його компетенції, не допускається.

Відповідно до п. 1 п.п. 1, п.п. 3, 5 Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 56 від 10.02.2017, цей Порядок визначає механізм проведення Національним агентством контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статей 48 та 50 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно з п.п. 2-5 розділу ІІ цього Порядку Національне агентство здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій. У разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, НАЗК перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації субєктом декларування. У випадку встановлення факту неподання декларації НАЗК письмово повідомляє про це субєкта декларування та спеціально уповноважених субєктів у сфері протидії корупції у визначеному НАЗК порядку. Департамент захисту економіки Національної поліції України не відноситься до субєктів, які наділені правом перевірки як декларацій, так і повідомлень про суттєві зміни у майновому стані субєктів декларування. Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких повязана зі здійсненням такої функції.

Посадові особи ДЗЕ НП України відповідно до п. 4 розділу ІІ Порядку вправі, виключно у випадку встановлення факту неподання декларації або неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК як спеціально уповноваженого субєкту у сфері протидії корупції на підставі отриманих матеріалів скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Тобто усі обовязкові дії по проведенню перевірки, у тому числі після встановлення, що субєкт декларування несвоєчасно подав декларацію, повинні здійснювати виключно працівники НАЗК.

На це вказав Верховний Суд у рішенні від 26 березня 2018 року, справа № 800/513/17 від 26 березня 2018 року, у якому наголошено, що системний аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у тому числі щодо достовірності і повноти відомостей, зазначених субєктом декларування у декларації, належить до виключної компетенції Національного агентства з питань запобігання корупції.

Натомість, в матеріалах справи відсутні докази затвердження та надсилання НАЗК до Управління захисту економіки в Луганській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_3 законодавства у сфері запобігання корупції, яке б могло бути правовою підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, як відсутнє і звернення цього Управління до Національного агентства щодо отримання відомостей про порушення останнім вимог Закону України «Про запобігання корупції».

Тому на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у цій справі підлягає закриттю.

Керуючись ч. 1 ст. 172-6, ст.ст. 247, 283, 284, 287 КУпАП суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

На постанову судді може бути подана апеляційна скарга до Луганського апеляційного суду через Кремінський районний суд Луганської області в десятиденний строк з дня її винесення.

Суддя В.М. Ковальов