Провадження № 33/824/4434//2019 Суддя-доповідач - Полосенко В.С.
Категорія ст.483 МК України
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С.,

за участі:

захисника особи,

яка притягується до адміністративної відповідальності - Анісової О.І.

представника Київської митниці ДФС - Грабчака П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали провадження про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Анісової О.І. на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 01 березня 2019 року, якою

громадянина України ОСОБА_1 , на дату переміщення через митний кордон України та митного оформлення товарів - директор ТОВ «РЕДЕЙЛ ПЛЮС» (), 01004, м. Київ, вул. Крутий узвіз, буд.6/2, літ.А), паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Київським РВ Сімферопільського МУ РУ МВС України в Криму 12.03.1998 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 Митного кодексу України та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 696580,30 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави вартість безпосередніх предметів порушення митних правил у розмірі 696580,30 гривень, а також судовий збір в розмірі 384,20 гривень, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з постанови судді І-ї інстанції, відповідно до протоколу № 0766/10000/18 від 13.11.2018 року, 29.08.2017 року на митну територію України з Ірану через п/п «Гоптівка-Нехотєєвка» м/п «Щербаківка» Харківської митниці ДФС у вантажному автомобілі НОМЕР_3 на адресу ТОВ «РЕДЕЙЛ ПЛЮС» (, 01004, м. Київ, вул. Крутий узвіз, буд. 6/2, літ. А) ввезено товари «виноград сушений (родзинки)» загальною вагою брутто - 21840 кг, кількість місць - 2100. Підставою для переміщення вказаних товарів через митний кордон України були: попередня митна декларація одержувача ТОВ «РЕДЕЙЛ ПЛЮС» від 26.08.2017 № UA100000/2017/857521, а також товаросупровідні документи: книжка МДП від 21.08.2017 № SX.80435310, СMR від 21.08.2017 № 002421, інвойс від 21.08.2017 № 96/938 з зазначенням вартості товарів - 16800 доларів США.Після прибуття у зону діяльності Київської міської митниці ДФС, зазначені товари для вільного обігу на митній території України були заявлені декларантом ФОП ОСОБА_2 на митному посту «Західний» за МД від 31.08.2017 № UA100010/2017/275745. Разом із вказаною митною декларацією до митниці були надані такі документи: контракт від 23.06.2017 № RV/2306-2017, укладений між компанією «ROV TRADE LIMITED» (P.O. Box 37603, Ras Al Khaimah, Об`єднані Арабські Емірати) та

ТОВ «РЕДЕЙЛ ПЛЮС» в особі директора ОСОБА_1 , книжка МДП від 21.08.2017№ SX.80435310, СMR від 21.08.2017 № 002421, інвойс від 21.08.2017 № 96/938 та інші необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення документи, які зазначені в графі 44 вказаної митної декларації. У графі 2 МД № UA100010/2017/275745 задекларовано, що відправником товарів є MR. AMIR CHEGINI (Road 8 km of Arak, Hamedan-Malayer, Іран). 24.11.2017 було направлено запит до митних органів Ірану (вих. № 20004/5/99-99-20-02-01-16) з метою перевірки законності ввезення на митну територію України товарів «виноград сушений (родзинки)», одержувачем яких виступало ТОВ «РЕДЕЙЛ ПЛЮС». 09.10.2018 року до Київської міської митниці ДФС надійшла відповідь від митних органів Ірану (лист Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ДФС від 04.10.2018 № 30793/7/99-99-20-02-01-17) на запит стосовно перевірки законності ввезення на митну територію України товарів «виноград сушений (родзинки)», одержувачем яких виступало ТОВ «РЕДЕЙЛ ПЛЮС». Відповідно до листа митних органів Ірану від 04.08.2018 № 18/4492763 вказані товари були відправлені з території Ірану. Mr. Amir Chegini має дозвіл на діяльність № 1192 від 29.09.2000, одержаний від Міністерства Промисловості. Назва продавця / відправника, покупця / одержувача є такими, які зазначені в документах, доданих до запиту. Відомості, які містяться в зазначених документах є автентичними і точними, за виключенням інвойсу від 21.08.2017 № 96/938. Задекларована вартість товарів «виноград сушений (родзинки)» під час експорту становить 27300 доларів США. У графі 22 МД № UA100010/2017/275745 задекларовано загальну суму за інвойсом від 21.08.2017 № 96/938 - 16800 доларів США. Таким чином, встановлено факт заниження вартості товарів «виноград сушений (родзинки)» під час ввезення на митну територію України. Отже, товари «виноград сушений (родзинки)»загальною вагою брутто 21840 кг та загальною вартістю 27300 доларів США, що згідно з курсом НБУ станом на дату переміщення товарів через митний кордон України (29.08.2017) складає 696580,30 грн., були переміщені через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товарів, документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товарів. Відповідно до інформації з бази даних «Податковий блок» на момент переміщення (29.08.2017) вказаних товарів через митний кордон України ОСОБА_1 був керівником ТОВ «РЕДЕЙЛ ПЛЮС». Таким чином, дії директора ТОВ «РЕДЕЙЛ ПЛЮС» ОСОБА_1 призвели до переміщення товарів загальною вартістю 696580,30 грн. через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товарів, документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товарів. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

Не погоджуючись з рішенням судді І-ї інстанції, захисник Анісова О.І. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі. Крім того, просить поновити їй строк звернення до суду з апеляційною скаргою як такий, що пропущений з поважних причин.

Вважає постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що не ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин, що мають значення для справи, в їх сукупності. Висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, а оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм МК України та КУпАП.

Зазначає, що протокол про порушення митних правил не відповідає вимогам закону, оскільки в ньому не вказані необхідні відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також зазначена недостовірна інформація про те, що ОСОБА_1 працював директором ТОВ «РЕДЕЙЛ ПЛЮС» на час складання протоколу про порушення митних правил. Крім того, звертає увагу суду на те, що як під час розгляду справи судом І-ї інстанції, так і станом на дату складання протоколу директором вказаного підприємства був і залишається ОСОБА_3 .

Звертає увагу суду, що ОСОБА_1 взагалі не був обізнаний із фактом складання відносно нього протоколу про порушення митних правил, про час та місце розгляду справи та з обставинами передання відповідних матеріалів до суду. Зокрема, він не отримував жодного поштового повідомлення про його виклик до митного органу та жодної судової повістки у даній справі, а також не отримував копії протоколу про порушення митних правил.

Вважає, що на момент виявлення порушення митних правил 09.10.2018 року та на дату складання відповідного протоколу 13.11.2018 року, встановлений нормами ч.2 ст.467 МК України 6-ти місячний строк накладення адміністративного стягнення неодноразово сплинув, що виключає правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Звертає увагу суду на те, що моментом виявлення порушення митних правил є дата отримання компетентними органами ДФС листа від митних органів Ірану, а саме 13.08.2018 року, а не 09.10.2018 року, як стверджує Київська митниця ДФС. Тому, суддя І-ї інстанції, розглядаючи справу 01.03.2019 року, прийняв оскаржувану постанову після спливу граничного строку для застосування адміністративного стягнення згідно з ч.1 ст.467 МК України в редакції від 25.11.2018 року.

Стверджує, що долучена до матеріалів справи копія листа митних органів Ірану №18/4492763 від 04.08.2018 року, що покладена в основу висновків суду І-ї інстанції, містить суттєві недоліки, що виключає можливість ідентифікації цього листа як належного та допустимого доказу. Зокрема, така копія належним чином не засвідчена, що є порушенням вимог п.5.27. ДСТУ 4163-2003 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів», та не містить доказів її офіційної легалізації. Крім того, переклад такого листа не є нотаріально посвідченим та в ньому не має жодної вказівки про кваліфікацію перекладача, наявність в нього необхідних фахових знань для здійснення якісного перекладу офіційного документа з іноземної мови.

Зазначає, що належним суб`єктом порушення митних правил є ФОП « ОСОБА_2 », який ідентифікований судом як декларант товару, а не ОСОБА_1 як директор ТОВ «РЕДЕЙЛ ПЛЮС».

Вважає, що ОСОБА_1 безпідставно притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, оскільки в його діях відсутня сама подія правопорушення.

Вказує, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про заниження митної вартості товару, та про підтвердження неправдивості відомостей щодо вартості товару в інвойсі №96/938 від 21.08.2017 року.

Вислухавши пояснення захисника Анісової О.І. в підтримку доводів та вимог апеляційної скарги, представника Київської міської митниці ДФС Грабчака П.В., який вважає постанову судді законною та обґрунтованою, а вимоги апелянта безпідставними, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП та ст. 497 МК України у провадженні у справах про порушення митних правил беруть участь особи, які притягуються до адміністративної відповідальності, за порушення митних правил; власники товарів (заінтересовані особи).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАПпостанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що розгляд справи 01 березня 2019року проведено за відсутності ОСОБА_1 , який не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Ці обставини підтверджуються поштовою кореспонденцією, за якою ОСОБА_1 жодного разу не отримував судових викликів (а.с.63-65).

З огляду на викладені обставини, вважаю обґрунтованими доводизахисника Анісової О.І. про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, а відтак з метою доступу особи до правосуддя пропущений строк підлягає поновленню.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.245 КУпАП та ст.486 МК України завданням провадження в справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Виходячи з вимог ст.489 МК України, якою передбачено обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про порушення митних правил, винесення постанови про накладення адміністративного стягнення означає, що вчинення правопорушення митних правил особою, яка притягується до відповідальності, доведено в повному обсязі, підтверджується зібраними у справі доказами, що особа винна у порушенні митних правил і на неї має бути накладено адміністративне стягнення, передбачене санкцією відповідної статті МК України.

Як вбачається з постанови, зазначені вимоги закону судом першої інстанції виконано в повному обсязі, а висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, відповідає вимогам ст. 245 КУпАПта ст.486 МК України.

Згідно ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений МК України Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення тощо, і за які МК України передбачена адміністративна відповідальність.

За диспозицією ч. 1 ст. 483 МК України переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Таким чином, основним безпосереднім об`єктом є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною правопорушення є неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги, вартості тощо.

Так, підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи (авіанакладна, інвойс тощо), дозвіл відповідних державних органів. Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.08.2017 року на митну територію України з Ірану через п/п «Гоптівка-Нехотєєвка» м/п «Щербаківка» Харківської митниці ДФС у вантажному автомобілі НОМЕР_3 на адресу ТОВ «РЕДЕЙЛ ПЛЮС» (, 01004, м. Київ, вул. Крутий узвіз, буд. 6/2, літ. А) ввезено товари «виноград сушений (родзинки)» загальною вагою брутто - 21840 кг, кількість місць - 2100.Підставою для переміщення вказаних товарів через митний кордон України були: попередня митна декларація одержувача ТОВ «РЕДЕЙЛ ПЛЮС» від 26.08.2017 № UA100000/2017/857521, а також товаросупровідні документи: книжка МДП від 21.08.2017 № SX.80435310, СMR від 21.08.2017 № 002421, інвойс від 21.08.2017 № 96/938 з зазначенням вартості товарів - 16800 доларів США. Після прибуття у зону діяльності Київської міської митниці ДФС, зазначені товари для вільного обігу на митній території України були заявлені декларантом ФОП ОСОБА_2 на митному посту «Західний» за МД від 31.08.2017 № UA100010/2017/275745. Разом із вказаною митною декларацією до митниці були надані такі документи: контракт від 23.06.2017 № RV/2306-2017, укладений між компанією «ROV TRADE LIMITED» (P.O. Box 37603, Ras Al Khaimah, Об`єднані Арабські Емірати) та

ТОВ «РЕДЕЙЛ ПЛЮС» в особі директора ОСОБА_1 , книжка МДП від 21.08.2017№ SX.80435310, СMR від 21.08.2017 № 002421, інвойс від 21.08.2017 № 96/938 та інші необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення документи, які зазначені в графі 44 вказаної митної декларації. У графі 2 МД № UA100010/2017/275745 задекларовано, що відправником товарів є MR. AMIR CHEGINI (Road 8 km of Arak, Hamedan-Malayer, Іран). 24.11.2017 було направлено запит до митних органів Ірану (вих. № 20004/5/99-99-20-02-01-16) з метою перевірки законності ввезення на митну територію України товарів «виноград сушений (родзинки)», одержувачем яких виступало ТОВ «РЕДЕЙЛ ПЛЮС». 09.10.2018 року до Київської міської митниці ДФС надійшла відповідь від митних органів Ірану (лист Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ДФС від 04.10.2018 № 30793/7/99-99-20-02-01-17) на запит стосовно перевірки законності ввезення на митну територію України товарів «виноград сушений (родзинки)», одержувачем яких виступало ТОВ «РЕДЕЙЛ ПЛЮС». Відповідно до листа митних органів Ірану від 04.08.2018 № 18/4492763 вказані товари були відправлені з території Ірану. Mr. Amir Chegini має дозвіл на діяльність № 1192 від 29.09.2000, одержаний від Міністерства Промисловості. Назва продавця / відправника, покупця / одержувача є такими, які зазначені в документах, доданих до запиту. Відомості, які містяться в зазначених документах є автентичними і точними, за виключенням інвойсу від 21.08.2017 № 96/938. Задекларована вартість товарів «виноград сушений (родзинки)» під час експорту становить 27300 доларів США. У графі 22 МД № UA100010/2017/275745 задекларовано загальну суму за інвойсом від 21.08.2017 № 96/938 - 16800 доларів США. Таким чином, встановлено факт заниження вартості товарів «виноград сушений (родзинки)» під час ввезення на митну територію України. Отже, товари «виноград сушений (родзинки)»загальною вагою брутто 21840 кг та загальною вартістю 27300 доларів США, що згідно з курсом НБУ станом на дату переміщення товарів через митний кордон України (29.08.2017) складає 696580,30 грн., були переміщені через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товарів, документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товарів. Відповідно до інформації з бази даних «Податковий блок» на момент переміщення (29.08.2017) вказаних товарів через митний кордон України ОСОБА_1 був керівником ТОВ «РЕДЕЙЛ ПЛЮС».

Згідно з ч. 2 ст. 459 та п. 7, п. 43 ст. 4 МК України суб`єктами відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємства - керівники та інші працівники підприємств, які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за виконання вимог, встановлених Митним кодексом України, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини 3 статті 65 Господарського кодексу України, для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) або уповноважений ним орган призначає (обирає) керівника підприємства.

Частиною 5 статті 65 Господарського кодексу України визначено, що керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами.

Як вбачається зі змісту листа заступника начальника Головного управління регіональної статистики Пацюка Н. №12.2-22/241 від 05.11.2018 року (а.с.31-32) станом на 29 серпня 2017 року, а саме на дату переміщення товарів через митний кордон України, ОСОБА_1 очолював ТОВ «Редейл Плюс». Перебуваючи на посаді керівника підприємства, ОСОБА_1 відповідав за фінансово-господарську діяльність підприємства і зобов`язаний був надавати до митного контролю і оформлення документи з достовірною та правдивою інформацією.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд критично оцінює твердження захисника Анісової О.І. про ОСОБА_1 як неналежного суб`єкта адміністративного правопорушення та вважає його таким, що не відповідає дійсним обставинам справи.

Таким чином, керівником ТОВ «Редейл Плюс», громадянином України ОСОБА_1 вчинено дії, спрямовані на переміщення товарів «виноград сушений (родзинки)» загальною вагою брутто - 21840 кг, кількість місць - 2100», вартістю 16800 доларів США, що згідно з курсом НБУ станом на дату переміщення товарів через митний кордон України (29.08.2017 року) складає 696580,30 грн., задекларованих у митній декларації від 31.08.2017 № UA100010/2017/275745, через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митниці як підстави для переміщення через митний кордон України документів, що містять неправдиві відомості щодо їх вартості.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України та винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення за обставин, наведених у постанові, що підтверджуються зібраними у справі доказами, які судом всебічно, повно та об`єктивно досліджені у ході судового розгляду.

Доводи апеляційної скарги про складення протоколу про порушення митних правил за відсутності ОСОБА_1 не спростовують його вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, оскільки відповідно до ч.3 ст.494 МК України якщо при складенні протоколу була присутня особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, протокол підписується і цією особою, а за наявності свідків - і свідками, що свідчить про відсутність законодавчо визначеної вимоги щодо обов`язкової присутності особи правопорушника при складанні відносно нього протоколу.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги щодо неправомірного накладення на ОСОБА_1 судом І-ї інстанції адміністративного стягнення поза межами граничного строку, встановленого законом.

Відповідно до ч. 2 ст.467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Згідно матеріалів справи, про вчинене ОСОБА_1 правопорушення Київській митниці ДФС стало відомо 9 жовтня 2018 року. Ця обставина підтверджується штрик-кодом №4224/8 від 09.10.2018 року (а.с.24). Тому у суду першої інстанції не було підстав для закриття адміністративного провадження відносно ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, враховуючи, що шестимісячний строк накладення адміністративного стягнення на момент розгляду справи ще не сплинув.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Враховуючи, що суддею місцевого суду правильно встановлені фактичні обставини провадження, які не спростовані доводами апеляційної скарги, вважаю, що рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України постановлено з дотриманням вимог закону, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 527, 529 МК України, ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику Анісовій О.І. строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 01.03.2019 року.

Апеляційну скаргу захисника Анісової О.І. залишити без задоволення, а постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01 березня 2019 року щодо громадянина України ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України - без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко