Номер провадження 3/754/1255/19
Справа №754/3785/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва ЛІСОВСЬКА О.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

проживаючого у АДРЕСА_1

ІПН НОМЕР_1,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 28.02.2019 року о 14 годині 05 хвилин, керуючи автобусом Богдан д/н НОМЕР_3 по вул. Крайній, 2 у м. Києві, при виїзді з тротуару, здійснюючи маневр розвороту, не надав перевагу у русі автомобілю Фіат д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався по вул. Крайній у напрямку вул. Пухівської, в результаті чого скоїв зіткнення з даним автомобілем, що призвело до механічних пошкоджень автомобілів, чим порушив п. 10.2 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України.

Відносно водія автомобіля Фіат також складений протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що ОСОБА_2 28.02.2019 року о 14 годині 05 хвилин, керуючи автомобілем Фіат д/н НОМЕР_2 по вул. Крайній у м. Києві, не вибрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого скоїв зіткнення з автобусом Богдан д/н НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1, який рухався попереду, що призвело до механічних пошкоджень автомобілів, чим порушив п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він керував автобусом Богдан, зупинився на тротуарі біля МРЕВ. Коли закінчив справи, почав з'їзд з тротуару на дорогу. Впевнившись у тому, що автомобілів немає, він з'їхав з тротуару і почав здійснювати маневр розвороту. Коли він вже закінчував маневр, то відчув удар у задню частину автобусу. Потім побачив, що в автобус в'їхав автомобіль Фіат. Також зазначив, що при з'їзді з тротуару він бачив автомобіль Фіат, але він знаходився далеко. Вважає, що його вини у скоєній ДТП немає, а винен водій автомобіля Фіат.

Водій ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що він рухався по вул. Крайній у напрямку вул. Пухівської. Під час руху він побачив, що автобус Богдан почав з'їзджати з тротуару і має намір виїхати на дорогу. Він почав знижувати швидкість, сподіваючись, що водій автобуса не почне рух, оскільки бачить його автомобіль, але водій, з'їхавши з тротуару, відразу почав маневр розвороту. Оскільки відстань вже була незначною, можливість зупинити автомобіль у нього не було. Вважає, що у даній ДТП винен виключно водій автобуса Богдан.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов?язаний з?ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з?ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При складанні протоколу та прийнятті постанови повинно бути з?ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено при розгляді справи відносно ОСОБА_1, у даній ДТП, що сталася 28.02.2019 року, наявна його вина, оскільки при виїзді з тротуару на дорогу він не впевнився у безпечності свого маневру, відразу почав здійснювати розворот, при цьому бачив автомобіль Фіат і не пропустив його, щоб мати змогу здійснювати маневр розвороту безпечно.

Так, відповідно до п. 10.2 Правил дорожнього руху, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправочних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з'їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Даний пункт Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 дотриманий не був, він виїздив з тротуару на дорогу, здійснюючи відразу маневр розвороту, при цьому не надав дорогу автомобілю Фіат, хоча бачив його заздалегідь, не забезпечивши безпеку дорожнього руху іншим учасникам, що і стало причиною зіткнення між двома транспортними засобами.

Факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, був доведений належними письмовими доказами, показами іншого водія у судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі "О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

З урахуванням вимог діючого законодавства та досліджених судом обставин справи, суддя приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається порушення вимог Правил дорожнього руху. Письмові матеріали справи об"єктивно свідчать про те, що дана дорожньо-транспортна пригода та її наслідки перебувають у причинному зв"язку з порушенням ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху.

При цьому суд зазначає, що питання щодо наявності у діях водія автомобіля Фіат ОСОБА_2 порушень вимог ПДР судом не розглядалося.

А тому суд вважає, що водій ОСОБА_1 повинен бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 340, 00 грн.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 3 ст. 2 Закону України "Про судовий збір" з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 384, 20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 283, 284, 291, 294 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 340, 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384, 20 грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з моменту винесення.

Суддя О.В.Лісовська