Категорія: ст. 130 ч.1 КУпАП Головуючий 1 інстанції: Литвиненко Н.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2019 року м. Маріуполь

Суддя судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Преснякова А.А.,

за участю секретаря Параскєвіної Н.П.,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 04.12.2018 року, якою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючий, зареєстрований і проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною1 статті 130 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені суддею І інстанції обставини

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_2 19.11.2018 року о 12.00год., рухаючись по вулиці Контрольній в Кальміуському районі м.Маріуполя, керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук), що стало підставою для вимоги про проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння із застосуванням технічного засобу «Драгер» або медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, від яких він відмовився в присутності двох свідків.

Постановою Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 04.12.2018 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржуване судове рішення і закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд першої інстанції розглянув справу без з'ясування всіх обставин події та не надав їм правильну правову оцінку.

Зазначає, що при складанні адміністративного протоколу щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП, працівники поліції не роз'яснили йому права, а також право на захист, не пояснили, які будуть наслідки, якщо він відмовиться поїхати до наркодиспансеру, фактично працівники поліції примусили його підписати цей протокол, який був складений без участі понятих, не надавали цей протокол для ознайомлення ні понятим, ні йому.

Зазначає, що у протоколі він особисто нічого не писав, тому свою вину не визнавав і не писав, що випивав учора пляшку пива.

До суду свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 не викликали, вони могли б підтвердити, що у нього не було ознак алкогольного сп'яніння, він себе поводив адекватно.

Зазначає, що у той же день о 15.52год. він самостійно пройшов огляд на стан алкогольного сп'яніння, отримав довідку, в якій зазначено, що 19.11.2018 року він був тверезий.

Окрім того, суд першої інстанції не допитав працівників поліції, які склали протокол щодо нього; не з'ясував навіть його анкетні дані і у постанові зазначив, що вина ОСОБА_5 була встановлена 04.12.2018 року; не витребував за його клопотанням з КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м.Маріуполя» документи на підтвердження того, що він пройшов 19.11.2018 року медичний огляд у цьому закладі; у судовому засіданні не були оглянуті всі відеоматеріали, які працівники поліції зняли при складанні протоколу про адміністративне правопорушення і таким чином, суд повністю не з'ясував причину зупинки і обставини події, не надав цим доказам належну оцінку.

Позиції учасників судового провадження

ОСОБА_2 в ході апеляційного розгляду підтримав доводи апеляційної скарги, просив не позбавляти його прав керування, пояснив, що дійсно 19.11.2018 року приблизно о 12.00год. був зупинений працівниками поліції, відмовився пройти медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку, при цьому були присутні свідки, в протоколі він особисто писав пояснення.

Заслухавши ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати постанову районного суду і закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, переглянувши відеозапис з місця правопорушення, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви Суду

Згідно до ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, згідно вимог ч.7 ст. 294 КУпАП.

Зміст постанови судді Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 04.12.2018 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП, вчинене ОСОБА_2 відповідає вимогам, передбаченим ст.ст.283-284 КУпАП, а саму справу суддею розглянуто відповідно до вимог ст.280 КУпАП.

Суддя місцевого суду правильно дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 19.11.2018 року о 12.00год. по вулиці Контрольній в Кальміуському районі м.Маріуполя керував автомобілем «ГАЗ 3302» з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук), від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами тощо.

Так, суддею суду першої інстанції обґрунтовано визначено як достовірні докази у справі протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 144138, складений 19.11.2018 року о 12.10год. у присутності свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4, у якому в графі «Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи» міститься підпис ОСОБА_2, якому були роз'яснені його права і обов'язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, а також у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» особисто ОСОБА_2 19.11.2018 року зазначено, що він учора випив пляшку пива, керував автомобілем НОМЕР_2, зупинений поліцейськими, до лікарні не поїде, алкотестер продувати не буде, вину визнає (а/п 2); пояснення свідків ОСОБА_4 (а/п 3) і ОСОБА_3 (а/п 4) від 19.11.2018 року, в яких зазначено, що 19.11.2018 року у їх присутності водій ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою газоаналізатору, а також відмовився пройти цей огляд у медичному закладі, водій був усунений від керування автомобілем; відеозапис з місця події (а/п 6).

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню дорожньо-транспортної пригоди складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об'єктивно узгоджуються між собою.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд для визначення стану сп'яніння, а тому суд правильно визначив, що не виконання такого обов'язку з боку водія є грубим порушенням Правил дорожнього руху України.

Оскільки, адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в діях ОСОБА_2 є склад даного адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі не наведено належних та достатніх підстав для спростування висновків суду.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, про те, що суддя місцевого суду постановив незаконне та необґрунтоване рішення, оскільки не були допитані свідки ОСОБА_3 і ОСОБА_4, а також працівники поліції, які склали протокол щодо нього, не є слушними, оскільки матеріали провадження не містять заяв, клопотань, тощо ОСОБА_2 з цього приводу.

Твердження ОСОБА_2 про те, що суд першої інстанції переглянув у судовому засіданні не всі відеоматеріали, не знайшли підтвердження при апеляційному розгляді, судом апеляційної інстанції був переглянутий цей відеозапис, з якого вбачається, що ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння у присутності двох свідків, визнав, що напередодні випив пляшку пива, що не заперечував останній і при апеляційному розгляді.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, про те, що суддя місцевого суду не витребував за його клопотанням з КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м.Маріуполя» документи на підтвердження того, що він пройшов 19.11.2018 року медичний огляд у цьому закладі не заслуговують на увагу, оскільки суд не прийняв у якості доказу довідку № 1639 від 19.11.2018 року, яка складена о 15.52год., тобто огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я проведений пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав, тоді як протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_2 складений 19.11.2018 року о 12.10год., а водій був зупинений працівниками поліції о 12 годині, окрім того у цій довідці зазначено, що останній клінічно тверезий, має факт ретроспективного вживання алкоголю, на момент огляду перебуває в абстинентному стані (а/п 14).

Апеляційні доводи про не з'ясування судом першої інстанції його анкетних даних, у зв'язку з тим, що у мотивувальній частині постанови суду зазначено, що 04.12.2018 року була встановлена вина ОСОБА_5, а не його, ОСОБА_2, не заслуговують на увагу, оскільки фактично є опискою та не впливає на висновки суду щодо встановлення вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу про адміністративні правопорушення України, визначив вид стягнення та його розмір у межах, встановлених ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, у межах передбаченого ст. 38 КУпАП трьох місячного строку.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновків про відмову у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2, оскільки відсутні підстави для скасування постанови суду та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо останнього, наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння в установленому законом порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КпАП України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 04.12.2018 року, якою ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя