КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/1835/2019 Суддя у першій інстанції: Жук М.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Фрич Т.В., перевіривши клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 06 лютого 2019 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 06 лютого 2019 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави 352 грн. 40 ком. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_3 відповідно до штампу на конверті подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження 28 березня 2019 року, яка надійшла до Оболонського районного суду м. Києва відповідно до штампу на ній 01 квітня 2019 року.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи на обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, вважаю, що в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження слід відмовити, виходячи з наступного.

Так, з матеріалів справи вбачається, що з дня винесення вищевказаної постанови судом першої інстанції пройшов тривалий строк. Та обставина, що ОСОБА_3 дізнався про зміст оскаржуваної постанови лише 20.03.2019, коли отримав повний текст постанови, не є безумовною підставою на підтвердження поважності пропущеного строку на оскарження, оскільки ним подавалося клопотання до суду про направлення матеріалів даної справи за місцем його проживання до початку судового розгляду, тобто останньому було відомо, що дана справа перебуває на розгляді та призначена до судового розгляду, також ОСОБА_3 направлялася судова повістка.

Та обставина, що 06.02.2019 року ОСОБА_3, в день судового засідання потрапив до лікаря у зв'язку з раптовим погіршенням здоров'я, не заслуговує на увагу, оскільки, останнім про це не було повідомлено суд першої інстанції. Відповідно до довідки КП «Центру первинної медико-санітарної допомоги» Вишгородської районної ради Димерської амбулаторії загальної практики-сімейної медицини /а.с. 25/, ОСОБА_3 лише відвідав даний заклад, в якому йому було постановлено діагноз. На лікарняне він пішов лише відповідно до листа непрацездатності серія АДТ №231042 /а.с. 26/, 11 лютого 2019 року, тобто останній мав можливість, поцікавитись розглядом його клопотання та провадженням у його справі.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

З урахуванням викладеного, в апеляційній скарзі ОСОБА_3 не зазначено поважних причин пропуску цього строку і вказані ним складнощі, щодо подання апеляційної скарги, не виходять за межі звичайних проблем, які пов'язані з реалізацією свого права на апеляційне оскарження, яке відповідно до принципу диспозитивності, здійснюється особою на свій власний розсуд у порядку, передбаченому КУпАП.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденний строк на оскарження постанови суду першої інстанції необхідно рахувати з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови суду.

Вищевказана норма ч.2 ст.294 КУпАП забезпечує за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Враховуючи вищевказане, приймаючи до уваги, що з дня винесення постанови суду першої інстанції пройшов тривалий строк та не наведено обґрунтованих підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, а наведені підстави є не обґрунтовані та не виходять за межі звичайних проблем, які пов'язані з реалізацією права особи на апеляційне оскарження, тому вважаю, що відсутні підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду і апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Відмовити ОСОБА_3 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Оболонського районного суду м. Києва від 06 лютого 2019 року.

Апеляційну скаргу з додатками повернути апелянту - ОСОБА_3

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Т.В.Фрич