Справа № 462/7553/18 Головуючий у 1 інстанції: Румілова Н.М.
Провадження № 33/811/185/19 Доповідач: Михалюк В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі :

Головуючого - судді Михалюка В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 - адвоката Яцуляка Т.Р. на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 17 січня 2019 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Залізничного районного суду м.Львова від 17 січня 2019 року,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця,

непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) грн.

Шведа Назар Миронович визнаний винним у тому, що він 21 листопада 2018 року о 22 год. 45 хв. у м. Львові на вул. Тролейбусна, 6, керуючи автомобілем «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, в якій здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_2, - залишив місце пригоди та не повідомив орган чи підрозділ поліції, чим порушив п. 2.10 (А.Д.) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року.

На дану постанову судді захисник правопорушника ОСОБА_1 - адвокат Яцуляк Т.Р. подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що дана постанова суду винесена при однобокому з`ясуванні обставин справи та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Зазначає, що ОСОБА_1 не скоював правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, а тому і не покидав місця ДТП. Вказує, що не дивлячись на існуючі суперечності, судом першої інстанції не вжито жодних заходів до перевірки дійсних обставин справи, не опитано поліцейських, які складали протоколи, не допитано всіх свідків та потерпілого, справи слухались окремо, що призвело до необ`єктивності та неповноти дослідження усіх дійсних обставин справи.

Просить скасувати дану постанову, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу події адміністративного правопорушення.

Одночасно просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Залізничного районного суду м. Львова від 17 січня 2019 року, мотивуючи тим, що розгляд справи відбувся без його участі, а про згадану постанову йому стало відомо 30 січня 2019 року, а також просить розглядати справу у відсутності ОСОБА_1 та захисника.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги. суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Так, як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції обгрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 при вищезгаданих обставинах справи вчинив адміністративне правопорушення, передбачене 122-4 КУпАП.

При цьому, не зважаючи на невизнання ним вини, його вина у скоєнні даного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 400169 від 22 листопада 2018 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 400240 від 21 листопада 2018 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 063053 від 22 листопада 2018 року, схемою місця ДТП від 21 листопада 2018 року, постановою судді Залізничного районного суду м. Львова від 17 січня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП, та іншими, дослідженими в судовому засіданні доказами.

Покликання апелянта в апеляційній скарзі про те, що постанова суду винесена із порушеннями норм матеріального права, не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з'ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, який після скоєння даного правопорушення в порушення правил дорожнього руху України залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний, ступеню суспільної небезпечності скоєного правопорушення, та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

Що стосується доводів апелянта про закриття провадження у справі, то вважаю, що у діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушень, передбачених ст. 122-4 КУпАП, а тому відсутні підстави для закриття провадження у даній справі.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає за необхідне відмовити захиснику правопорушника ОСОБА_1 - адвокату Яцуляку Т.Р. в задоволенні його апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

При цьому, апеляційний суд також приходить до переконання, що апелянту слід поновити строк на апеляційне оскарження даної постанови судді як такий, що пропущений з поважних причин.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику правопорушника ОСОБА_1 - адвокату Яцуляку Т.Р. строк на апеляційне оскарження постанови судді Залізничного районного суду м. Львова від 17 січня 2019 року щодо ОСОБА_1

Апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 - адвокату Яцуляка Т.Р. залишити без задоволення, а постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 17 січня 2019 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий : В. Михалюк