ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2079/18 Номер провадження 33/814/136/19Головуючий у 1-й інстанції Путря О.Г. Доповідач ап. інст. Рябішин А. О.
Категорія ч.2 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2019 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Рябішин А.О.,

з секретарем Гавриленко Л.М.,

з участю захисника - адвоката Болтіка А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 06 листопада 2018 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця АДРЕСА_1, громадянина України,-

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.2 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Постановою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 06 дистопада 2018 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави в розмірі 352 грн. 40 коп.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_3 повторно протягом року, а саме 08.08.2018 року близько 04 год. 20 хв. в с. Супрунівка по вул. Миру, Полтавського району та області, керував автомобілем «Opel Astra 1.6» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився зі згоди водія в Полтавському обласному наркологічному диспансері, огляд дав позитивний результат. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п.2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.2 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи , яка її подала

Не погодившись з даним рішенням судді місцевого суду ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження у справі відносно нього закрити у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що постанова є незаконною і необґрунтованою, через неповне з'ясування обставини справи та неналежне дослідження доказів на підтвердження його вини у скоєнні правопорушення.

Зазначає, що в оскаржуваному судовому рішенні суддя першої інстанції посилається на те, що його вина підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду від 08.08.2018 року, відеозйомкою події, поясненнями інспекторів поліції, однак, суд першої інстанції не врахував, що даний висновок має виправлення, а саме виправлено прізвище Пилипенко на ОСОБА_3, тобто не з'ясував походження цього висновку, також не врахував те, що в справі відсутні підтверджуючі документи проте, що лікар - ОСОБА_4, який проводив огляд на стан алкогольного сп'яніння мав право проводити такі огляди.

Позиція учасника судового провадження в судовому засіданні

В судовому засіданні захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 - адвокат Болтік А.С. апеляційну скаргу ОСОБА_3 підтримав та просив задовольнити з наведених в ній підстав.

Мотиви суду

Згідно положень ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги , якщо під час розляду справи буде встанволено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є : своєчасне , всебічне , повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи , вирішення її в точній відповідності з законом , забезпечення виконання винесеної постанови , а також виявлення причин та умов , що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень , запобігання правопорушенням , виховання громадян у дусі додержання законів , зміцнення законності.

І насамкінець судове рішення повинно бути законним , обгрунтованим і вмотивованим.

В даному випадку суддя суду першої інстанції не в повній мірі дотрималась вказаних вимог закону та при встановленні фактичних обставин по справі, що є першочерговим завданням судді у справі про адміністративне правопорушення , суддя припустилась помилки.

Кваліфікація правопорушення - це встановлення і юридичне закріплення точної відповідності між ознаками вчиненого діяння (бездіяльності) і ознаками складу адміністративного правопорушення , закріпленого адміністративно-правовою нормою.

Кваліфікація проходить ряд етапів: 1.Встановлення фактичних обставин справи , які полягають в аналізі об»єктивних і суб»єктивних ознак вчиненого суспільно небезпечного діяння ( до якої групи правопорушень належить це діяння , які його видові та кваліфікуючі ознаки , яка є інформація про особу , яка його вчинила , і т.д.); 2. Пошук і встановлення кримінально-правової норми , яка передбачає ознаки складу вчиненого діяння. 3. Встановлення тотожності ознак вчиненого діяння ознакам певного складу правопорушення , передбаченого знайденою адміністративно - правовою нормою; 4. Закріплення рішення про дану тотожність у відповідному адміністративно-процесуальному документі(постанові).

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення є кінцевим адміністративно-процесуальним документом , яким завершується стадія розгляду і має відповідати критеріям законності , обгрунтованості і вмотивованості.

Згідно положень статті 283 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення має містити зокрема опис обставин , установлених під час розгляду справи.

Виходячи із змісту вказаної норми в постанові судді має бути викладена об»єктивна сторона складу адміністративного правопорушення як вона передбачена статтею КУпАП , із зазначенням кваліфікуючих ознак .

В даному випадку предметом судового розгляду є звинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.2 КУпАП.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже самостійними складами адміністративного правопорушення передбаченого статтею 130 КУпАП є зокрема керування транспортним засобом у стані алкогольного сп»яніння та відмова особи , яка керує транспортним засобом , від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп»яніння.

Викладаючи об»єктивну сторону складу адміністративного правопорушення особи яка звинувачується в тому , що керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп»яніння , в постанові суддя має зазначити , що особа керувала транспортним засобом саме в стані алкогольного сп»яніння.

Проте як вбачається із змісту постанови щодо ОСОБА_3 суддя в ній зазначила:» ОСОБА_3 повторно протягом року, а саме 08.08.2018 року близько 04 год. 20 хв. в с. Супрунівка по вул. Миру, Полтавського району та області, керував автомобілем «Opel Astra 1.6» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння».

Тобто суддя фактично не правильно встановила фактичні обставини по справі та не виклала об»єктивну сторону складу адміністративного правопорушення як вона передбачена статтею 130 КУпАП. В даному випадку за тих обставин , що були встановлені суддею в постанові мало б бути зазначено , що ОСОБА_3 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп»яніння.

За таких обставин вважаю , що вказана помилка є безумовною підставою для скасування судового рішення , а тому постанова судді підлягає скасуванню із постановленням нової постанови.

Розглядаючи провадження по суті апеляційним судом встановлено , що ОСОБА_3 повторно протягом року, а саме 08.08.2018 року близько 04 год. 20 хв. в с. Супрунівка по вул. Миру, Полтавського району та області, в порушення п.2.9а ПДР України керував автомобілем «Opel Astra 1.6» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився зі згоди водія в Полтавському обласному наркологічному диспансері, огляд дав позитивний результат.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.2 КУпАП - як повторне , протягом року , керування транспортним засобом в стані алкогольного сп»яніння .

Вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення в якому зафіксовано факт керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп»яніння , висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп»яніння… із якого вбачається , що ОСОБА_3 перебуває у стані алкогольного сп»яніння.

Вказані докази є досить вагомими у питанні доведення винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Доводи наведені в апеляції щодо відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення є непереконливими.

Відповідно до вимог п.2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно до п. 12 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Відповідно до ч. 3, 4 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015№ 1395, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп'яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

Пунктом 8 Порядку №1103 передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У випадку відмови водія проходити медичний огляд, його дії визнаються такими, що порушують вимоги п.2.5а ПДР України.

Матеріали провадження містять достатньо доказів , які наведені вище , що підтверджують факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом у стані алкогольного сп»яніння.

Окрім цього, необґрунтованими є доводи ОСОБА_3 про те, що лікар ОСОБА_5, який проводив його огляд на стан алкогольного сп'яніння, не мав права його проводити, оскільки огляд ОСОБА_3 проводився лікарем Полтавського обласного наркологічного диспансеру, даний медичний заклад є спеціальним, а тому лікарі цього закладу уповноважені проводити медичний огляд водіїв на стан сп'яніння.

З огляду на наведене, вважаю за необхідне задовольнити апеляційну скаргу частково, скасувати постанову судді районного суду, з постановленням нової, якою слід визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим провадження у справі підлягає закриттю у зв'язку із закінченням на момент постановлення зазначеного судового рішення строків, передбачених ст.38 КУпАП виходячи із приписів п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково;

Постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 06 листопада 2018 року скасувати;

Постановити нову постанову якою ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КУпАП;

Провадження у справі закрити у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків , передбачених статтею 38 цього Кодексу;

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду А.О. Рябішин