ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/133/19 Справа № 202/7055/18 Суддя у 1-й інстанції - Шофаренко Ю.Ф. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2019 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Федоренка Юрія Миколайовича, розглянувши апеляційну скаргу останнього на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 352 гр. 40 коп.

Згідно з оскаржуваною постановою, 24 жовтня 2018 року о 22 год. 00 хв. в м. Дніпрі по вул. Генерала Захарченко, 15, водій ОСОБА_2, керуючи авто НОМЕР_1, під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на авто Mercedes-Benz 608D д.н.з. НОМЕР_4, який належить ОСОБА_4, в результаті чого т/з отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 10.9 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

24.10.2018 року о 22 год. 00 хв. в м. Дніпрі по вул. Генерала Захарченко, 15, водій ОСОБА_2, керував авто НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку, водій ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, захисник Федоренко Ю.М. поза межами строку його апеляційного оскарження звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, зокрема, просить суд апеляційної інстанції поновити пропущений строк.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови, захисник Федоренко Ю.М. посилається на те, що копію постанови не отримано ні ним ні ОСОБА_2, однак з постановою ознайомлений 29 грудня 2018 року в реєстрі судових рішень.

В апеляційній скарзі Федоренко Ю.М., просить постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2

Вимоги скарги захисник обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 взагалі не керував транспортним засобом, ДТП сталося внаслідок того, що автомобіль НОМЕР_2 не був поставлений на ручний тормоз і покотившись врізався в припаркований автомобіль Mercedes-Benz 608D д.н.з. НОМЕР_4. При цьому, зазначає, що ОСОБА_2 був тверезим, відмовшись від проходження тесту за допомогою алкотестеру Drager Alcotest, неодноразово просив працівників патрульної поліції відвезти його до лікарні для проходження медичного огляду на стан сп'яніння, що підтверджується поясненнями потерпілого ОСОБА_4, свідками ОСОБА_5, ОСОБА_7 Окрім того, зазначає, що відповідно до п.3.5 "Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них" затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НРУ від 03 лютого 2016 року №100 "після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинне бути записано безперервно", але при ознайомленні з відеозаписом встановлено, що він змонтований та штучно нарізаний за допомогою програми для редагування відео файлів. У зв'язку з чим в матеріалах справи відсутній відеозапис, на якому ОСОБА_2 просить інспекторів патрульної поліції відвезти його до лікарні, щоб там здати аналіз крові та зробити медичний огляд на стан сп'яніння. Також вважає, висновки суду, що ОСОБА_2 у судове засідання неодноразово не з'явився, без поважних причин, не відповідають дійсності, оскільки на електронну пошту суду неодноразово надсилались заяви про відкладення судових засідань у зв'язку з хворобою ОСОБА_2, що підтверджується довідкою з лікарні та листками непрацездатності. Окрім того, судом було проігноровано клопотання про передачу цієї справи на розгляд до суду за місцем реєстрації особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та не враховані обставини, які пом'якшують відповідальність.

Заслухавши суддю-доповідача, особу, що притягується до адміністративної відповідальності та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість постанови в межах апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до таких висновків.

Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку апеляційного оскарження постанови, суд апеляційної інстанції виходить з того, що справу було розглянуто за відсутністю ОСОБА_2 та його захисника та відомості про вручення йому копії в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, суд вважає поважними причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови та приходить до висновку, що його слід поновити.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 175693 від 24 жовтня 2018 року та схемою місця ДТП до нього, поясненнями ОСОБА_2, який підтвердив обставини ДТП, потерпілого ОСОБА_8, який вказав на наявність пошкоджень на його автомобілі, свідка ОСОБА_9 - очевидця ДТП, яка засвідчила, що водій авто НОМЕР_3, перебуваючи у стані сп'яніння, намагаючись поїхати з парковки, скоїв зіткнення з автомобілем Mercedes-Benz; протоколом; протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 175692 від 24 жовтня 2018 року, поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які засвідчили відмову ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на якому зафіксовано визнання ОСОБА_2 своєї вини та відмову від проходження огляду на стан сп'яніння.

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП, що виразилось у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а також ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених в них обставин суд апеляційної інстанції не убачає.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не заперечував та не погодився лише з висновками суду стосовно доведеності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Надаючи оцінку цим доводам, суд виходить з того, що відповідно ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

При цьому, суд враховує, що в силу вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України, від 09.11.2015 № 1452/735, установлення стану алкогольного сп'яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Як видно з матеріалів справи, зокрема, відеозапису з нагрудних камер поліцейських, ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду саме із застосуванням технічних засобів. При цьому, жодних вимог стосовно проведення огляду у медичному закладі ОСОБА_2 не заявляв.

Отже, суд апеляційної інстанції не убачає підстав визнати обґрунтованими доводи ОСОБА_2, не погоджується з ними та розцінює їх лише як спосіб захисту.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_2 транспортним засобом не керував, суд не може визнати обґрунтованим, оскільки ці обставини повністю спростовуються показаннями свідків та самого ОСОБА_2

Що стосується тверджень апелянта про порушення судом прав ОСОБА_2 бути присутнім у судовому засіданні, то вони з позиції суду апеляційної інстанції висновків суду спростувати не можуть.

Під час апеляційного розгляду захисником не надано жодних доказів, які б ставили під сумнів законність судового рішення, а тому наведені ним порушення не можуть бути такими, що тягнуть за собою його безумовне скасування.

З огляду на викладене, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст.30, 33 КУпАП і призначив його, у відповідності до положень ст 36 КУпАП, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з урахуванням особи ОСОБА_2, інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення, передбачене, зокрема, ст. 130 КУпАП, є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги захисника Федоренка Ю.М. в інтересах ОСОБА_2 є необґрунтованими, у зв'язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т АН О В И В :

Клопотання захисника Федоренка Юрія Миколайовича в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 17 грудня 2018 року задовольнити.

Поновити захиснику Федоренко Юрію Миколайовичу в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження постанови Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 17 грудня 2018 року.

Апеляційну скаргу захисника Федоренка Юрія Миколайовича в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 17 грудня 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко