Справа 573/1262/19
Номер провадження 3/573/537/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 року м. Білопілля

Суддя Білопільського районного суду Сумської області Кліщ О. В., розглянувши матеріали, які надійшли з Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ст.130 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

13 липня 2109 року о 02-40 год. в м.Білопілля по вул.Макаренка ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопедом «Ліфан» без номерного знака у стані алкогольного сп`яніння відповідно до результатів продуття газоаналізатора «Драгер Алкотест 6820» прилад № ARLJ - 0593, проба якого позитивна, результат склав 1,24 % проміле. Огляд проводився за згодою водія у присутності двох свідків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Своїми вищевказаними протиправними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України, який містить заборону щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно до якої керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Тричі суд направляв ОСОБА_1 повістки конвертом з рекомендованим повідомлення (на 31 липня 2019 року, 20 серпня 2019 року, 03 вересня 2019 року) на адресу, вказану самим правопорушником в протоколі, а також на адресу місця проживання правопорушника, вказану у витязі АРМОР, але два конверта повернулися з поміткою «за закінченням встановленого строку зберігання», ще одна повістка не вручена "з інших причин" (а.с.13-16), інформації про інші адреси проживання порушника у суду немає. Також працівником відділення поліції 13 липня 2019 року ОСОБА_1 під підпис було вручено сповіщення про явку до суду на 31 липня 2019 року о 10-00 год.

Поряд з цим, ОСОБА_1 , будучи проінформованим про те, що відносно нього склали протокол про адміністративне правопорушення, протягом часу з 13 липня 2019 року (дати складення протоколу) не виявляв інтересу щодо розгляду відносно нього справи в місцевому суді для захисту своїх прав та надання пояснень з приводу подій, які відбулись 13 липня 2019 року, а тому, на думку суду, його право на захист порушеним не було.

Як вбачається з рішення Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України» Європейський суд дійшов висновку, що права скаржників на справедливий розгляд справи не були порушені у зв`язку з тим, що вони не проявляли належної зацікавленості у результатах розгляду їх справи протягом тривалого часу, не звертаючись до суду за інформацією щодо стану розгляду їх скарги, незважаючи на те, що суд не повідомив їх про винесене рішення, що й унеможливило їх звернення зі скаргою у встановлені законом строки.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження. Тому суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 умисно не з`являється у судове засідання, не повідомляє про причини неявки, не цікавиться ходом розгляду справи (хоча про існування такої йому відомо), у зв`язку з чим в порядку ч.1 ст.268 КУпАП суд вважає за можливе розглянути матеріал про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю підтверджується дослідженими судом письмовими матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 145646 від 13 липня 2019 року, який за своїм змістом відповідає вимогам ст.256 КУпАП, та в якому ОСОБА_1 зробив підпис в графі "ознайомлений з місцем та часом розгляду справи"; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора "Драгер" Алкотест 6820 прилад № ARLJ - 0593, проба якого позитивна, результат склав 1,24 % проміле, водій знаходився в стані алкогольного сп`яніння; свідоцтвом про повірку вказаного засобу вимірювальної техніки та сертифікатом перевірки типу; витягом АРМОР; фотознімком транспортного засобу; копією постанови Серії ДПО18 № 362203 від 13 липня 2019 року, якою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень за порушення п.2.1 ПДР України та скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом водієм, у якого немає права на керування даним транспортним засобом; довідкою Білопільського відділення поліції, згідно з якою ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП не притягувався, посвідчення водія не має.

Всі зазначені докази не викликають сумнівів у їх достовірності та допустимості.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю підтверджена матеріалами справи.

При визначенні виду та міри стягнення суд, на підставі ст.33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення та особу ОСОБА_1 , вважає, що стягнення у вигляді штрафу в доход держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік є таким, що буде сприяти запобіганню вчиненню останнім нових правопорушень.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 40-1, 130 ч. 1, 283, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в доход держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Суддя