ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/882/19 Справа № 200/6502/19 Суддя у 1-й інстанції - Томаш В.І. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., за участю адвоката Онищенко Д.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, апеляційну скаргу адвоката Онищенко Д.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.07.2019 року в справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вдови яка має на утриманні неповнолітню доньку, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 384,20 гривень.

ОСОБА_1 визнано винуватою в тому, що вона о 01 год. 40 хв. 19 квітня 2019 року, в м. Дніпрі на пр. Д. Яворницького, 50, керувала автомобілем «Porsche Panamera», д/н НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, та в порушення п. 2.5 ПДР України, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків відмовилась, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвокат Онищенко Д.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на оскарження постанови, вказану постанову скасувати, провадження закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Вважає вказану постанову незаконною та необгрунтованою, та такою, яка винесена судом з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Апелянт не згодний із зазначеною постановою, у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не відмовлялась. В протоколі висловила незгоду з підозрою поліцейського.

Вважає, що суддя не звернув увагу на те, що у протоколі не сформульовано, який саме огляд і у який спосіб апелянт має пройти на вимогу поліцейського.

На думку адвоката, поліцейським Калінчуком О.Г. було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол - недопустимим доказом вини апелянта.

Зазначає, що показання свідків складені ними не власноручно, а на бланках одним почерком. Цей факт ставить під сумнів показання свідків, у зв`язку з чим його не можна вважати достатнім і допустимим доказом.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я, хоча вона вимагала надати їй направлення на медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Вказує, що водія ОСОБА_1 не відстороняли від керування та тимчасово не затримували транспортний засіб, яким вона керувала, що у своїй сукупності з іншими доказами, на її думку, свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що при наявності суперечливих показань свідків суд не викликав і не допитав цих осіб в судовому засіданні, у зв`язку з чим такі письмові пояснення не можна вважати допустимими доказами.

Вказує, що водій ОСОБА_1 має достатній стаж з водіння транспортного засобу з 2007 року та раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, не вживає спиртні напої, має на утриманні малолітню дитину, незаконне позбавлення права керування транспортним засобом фактично позбавляє її можливості виконувати свої трудові обов`язки та позбавляє матір одиночку ОСОБА_1 засобів до існування.

Зазначає, що розгляд адміністративного провадження проводився без участі ОСОБА_1 , повістки вона не отримувала, копію постанови їй не направлялось. В матеріалах справи містяться повістки на ім`я ОСОБА_1 , але судом не вірно зазначено адресу її мешкання, зазначено АДРЕСА_2 , замість вірної адреси АДРЕСА_1 .

З огляду на викладе, строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення пропущено з поважних причин і тому прохає його поновити.

Заслухавши суддю доповідача, доводи адвоката Онищенко Д.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши наявні матеріали та з`ясувавши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість прийнятого рішення, дійшов такого висновку.

Насамперед вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постанови адвокату Онищенко Д.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 , оскільки вона своєчасно не отримувала копію постанови, не була присутньою при розгляді справи в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, оскільки здійснення цих прав передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і зіставити їх з матеріалами судової справи.

Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ст. 266 КУпАП передбачено, зокрема, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Вказане положення ст. 266 КУпАП є об`єктивно спрямованою процесуальною гарантією визнання певної дії незаконною з огляду на затримку у її проведенні і не охоплює своєю дією склад правопорушення у виді відмови особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Таким чином, неможливо визнати недійсною процесуальну дію, спрямовану на зібрання доказів - огляд на стан алкогольного сп`яніння, яка не була проведена.

Згідно п. 3, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, огляд проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку)

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

За п. 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Апеляційним переглядом встановлено, що висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи.

Не визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спростовані:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення ОБ № 138463 від 19.04.2019 року, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 в м. Дніпрі на пр. Д. Яворницького, 50, керувала автомобілем «Porsche Panamera», д/н НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, та в порушення п. 2.5 ПДР України, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків відмовилась, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП;

Поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 встановлено, що в їх присутності водій ОСОБА_1 в м. Дніпрі на пр. Д. Яворницького, 50, відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З рапорту працівника поліції вбачається, що їм повідомив водій таксі, про ймовірне знаходження водія автомобіля «Porsche Panamera», д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, після чого було зупинено вказаний автомобіль та в ході розмови у водія були помічені ознаки алкогольного сп`яніння. На прохання пройти медичний огляд водій ОСОБА_1 відмовилась у присутності двох свідків.

Судом першої інстанції були досліджені та перевірені доказами обставини, які у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, а саме відмови особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Судом апеляційної інстанції у судовому засіданні було оглянуто копію адміністративного протоколу серії ОБ № 138463 від 19.04.2019 року щодо ОСОБА_1 з якого вбачається, що останню повідомлено про час та місце розгляду справи у суді 15 травня 2019 року, тоді як справа була розглянута 01 липня 2019 року, без її участі.

В порушення вимог ст. 268 КУпАП України, суд першої інстанції не повідомив належним чином ОСОБА_1 про дату розгляду справи, направивши повідомлення не за її адресою, чим порушено права ОСОБА_1 на захист, на можливість надання пояснень в суді, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Також в матеріалах справи містяться повідомлення про виклик ОСОБА_1 до суду, але в судовому повідомленні не вірно зазначено адресу мешкання останньої. Тому їй не було відомо про судовий розгляд, в зв`язку з цим ухвалу суду не можна визнати законною.

Вирішуючи питання щодо можливості накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за скоєне враховую той факт, що на даний час сплинув трьохмісячний строк для накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП, оскільки правопорушення мало місце 19 квітня 2019 року.

В зв`язку з цим, приходжу до висновку, що апеляційна скарга адвоката Онищенко Д.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а постанова скасуванню, з винесенням нової, якою ОСОБА_1 слід визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та закрити провадження у справі, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката Онищенко Д.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 липня 2019 року задовольнити.

Поновити адвокату Онищенко Д.Ю., строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу адвоката Онищенко Д.Ю.,- задовольнити частково.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 липня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік скасувати.

Постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити, у зв`язку зі спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченому ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Коваленко В.Д.