"05" квітня 2019 р.
Справа №150/58/19
Провадження по справі №3/150/60/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року с. Мазурівка

Суддя Чернівецького районного суду Вінницької області Суперсон С.П.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які складено інспектором СРПП № 2 Могилів-Подільського ВП ГУПН у Вінницькій області відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, громадянина України, притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою постановою суду від 28.11.2018 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу серії ОБ № 032804 слідує, що 18 січня 2019 року об 11 годині 20 хвилин в смт. Чернівці Чернівецького району Вінницької області по вул. Святомиколаївська водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ-32105, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився в присутності двох свідків за допомогою технічного приладу Драгер 6810, відповідно до показників якого стан спяніння ОСОБА_1 становив 1,53 проміль. Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) ПДРУ, за що передбачено відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, причини неявки суду не відомі, хоча останній належним чином був повідомлений про час і місце розгляду адміністративної справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення адресату ОСОБА_1 та підписом у графах «вручено», «особисто», «22.03.».

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Зважаючи на строки розгляду справи визначені ч.1 ст.277 КУпАП, за наявності належного і завчасного повідомлення ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи та за відсутності клопотань про відкладення розгляду справи, справа про адмінправопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності по наявних у справі доказах.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ч. 2 ст. 130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинені повторно протягом року.

Крім того, відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

окрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Як встановлено судом, постановою суду від 28.11.2018 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік.

Після чого, 18.01.2019 об 11 годині 20 хвилин в смт. Чернівці Вінницької області по вул. Святомиколаївській ОСОБА_1, керуючи автомобілем ВАЗ-32105, державний номерний знак НОМЕР_1 був зупинений працівниками СРПП №2 Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області для проходження огляду на стан спяніння.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Огляд на стан спяніння ОСОБА_1 був проведений поліцейським за участі двох свідків, що слідує із протоколу та акту огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів. За результатами технічного приладу Драгер 6810, стан спяніння ОСОБА_1 становив 1,53 проміль, що засвідчено підписами свідків події, у яких відібрано письмові пояснення.

Отож, дослідивши та оцінивши в сукупності всі обставини справи, керуючись законом та правосвідомістю, приходжу висновку про те, що ОСОБА_1 порушено вимоги пункту 2.9 (а) ПДР України, доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.ст. 34, 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення обставин, що помякшують чи обтяжують відповідальність правопорушника ОСОБА_1 не встановлено.

При накладені адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 суддя враховує, що керування транспортним засобом в стані сп'яніння є небезпечним і досить поширеним правопорушенням, а накладення стягнення за адміністративне правопорушення передбачене статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення застосовується з метою запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами та має важливе значення для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб.

Отож, враховуючи особу правопорушника, його матеріальний стан, суддя вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 покарання у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами. При цьому, суддя не вбачає підстав для накладення іншого виду стягнення.

Крім цього, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір та порядок сплати якого встановлюється Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 221, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1200 (однієї тисячі двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 20400,00 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму 384,20 грн.

Строк предявлення постанови до виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ С.П. СУПЕРСОН