Справа № 199/620/19
ПОСТАНОВА

іменем України

10 квітня 2019 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Щербина-Почтовик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

17.01.2019 о 00:15 годині у місті Дніпро по вулиці Солончаковій біля будинку №15, було зупинено автомобіль ВАЗ2121 державний номерний знак 78362АН під керуванням ОСОБА_1 за порушення Правил дорожнього руху, під час спілкування у водія були виявлені ознаки наркотичного спяніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил Дорожнього руху.

ОСОБА_1, був сповіщений про дату, час і місце судового розгляду справи судовими повістками, які направлялися поштою, а також через офіційний веб-сайт судової влади, тобто судом прийнято вичерпні заходи для його повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з'явитися до суду і висловити своє відношення до складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є обєктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «ОСОБА_2 проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_1, не зявився в судове засідання, визнано можливим розгляд справи у його відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №146327 від 17.01.2019, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомлений, про що свідчить його підпис в протоколі, 17.01.2019 о 00:15 годині у місті Дніпро по вулиці Солончаковій біля будинку №15, було зупинено автомобіль ВАЗ2121 державний номерний знак 78362АН під керуванням ОСОБА_1 за порушення Правил дорожнього руху, під час спілкування у водія були виявлені ознаки наркотичного спяніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків.

При перегляді відеозапису, що міститься у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 повідомив, що вживав напередодні.

Відповідно до письмових показів свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, останні підтвердили, кожен окремо, те, що вони були свідками того, як ОСОБА_1 17.01.2019 відмовився від проходження огляду на стан спяніння.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, встановлено, що 17.01.2019 ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин дії ОСОБА_1, враховуючи межі складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, повинні бути вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 130 КУпАП, як повторна протягом року, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного спяніння.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1, ступінь його вини, відсутність обставин, що помякшують або обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти йому адміністративне стягнення у виді штрафу.

При цьому, виходячи із системного аналізу абзацу 3 пункту 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», враховується, те, що є неможливим призначення стягнення у виді позбавлення права керування особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами.

Таким, чином, оскільки відповідно до Інформації Департаменту ПП УПП в Дніпропетровській області, ОСОБА_1 не отримувала посвідчення водія, то є неможливим призначення йому стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Тому саме стягнення у виді штрафу, буде необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 накласти адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 20400.00 (двадцять тисяч чотириста) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 401 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Щербина-Почтовик

10.04.2019