Справа № 345/28/19
Провадження № 33/4808/154/19
Категорія ст.130 ч.4 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Мигович О. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Васильєв О.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_2, яку подано в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 березня 2019 року, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого приватним підприємцем, громадянин України,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП та на підставі ст.36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки, також стягнуто судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 01.01.2019 року о 16.10 годин в с. Бабин Середній Калуського району, керував транспортним засобом марки Ягуар н.з. FNW34985, де здійснюючи обгін з правої сторони автомобіля марки ОСОБА_4 д.н.з. НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості, безпечного інтервалу та допустив зіткнення з вказаним автомобілем, чим порушив п. п. 14.1, 12.1, 13.1 ПДР України. В результаті зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження. Крім того, ОСОБА_3, будучи причетним до ДТП залишив місце ДТП та зник в невідомому напрямку, чим порушив п. 2.10 ПДР України. А також, ОСОБА_3, будучи причетним до ДТП, вживав алкоголь, до проведення медичного огляду з метою встановлення факту стану алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.10 є ПДР України..

На вказану постанову суду захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 22 березня 2019 року подав апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову суду, а провадження по справі закрити у звязку з відсутністю події і складу адміністративних правопорушень.

Вважає, що постанова суду не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи.

Крім того, у вказаній апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду та посилається на те, що постанова суду у день розгляду справи не була проголошена суддею. Вказує на те, що до ЄДРСР постанову суду не було надіслано і відсутня інформація про її оприлюднення, а тому не можна вважати, що він мав можливості ознайомитись з постановою суду.

Перевіривши апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на її оскарження, вважаю, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду необхідно відмовити та апеляційну скаргу повернути апелянту з наступних підстав.

Як вбачається з мотивувальної частини постанови судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05.03.2019 року справу було розглянуто за участі адвоката ОСОБА_2, що свідчить про те, що він мав можливість своєчасно дізнатись про прийняте судом рішення, мотиви його ухвалення та порядок і строки оскарження.

В матеріалах справи є в наявності заява адвоката ОСОБА_2 від 11.03.2019 року в якій він просить видати йому копію постанови судді, оскільки він не був присутній при проголошенні судового рішення. Копію постанови судді він отримав 15.03.2019 року. (а.с. 56)

Апеляційний суд звертає увагу на те, що згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови судді.

Апеляційна скарга адвоката ОСОБА_2 на постанову суду була подана ним та зареєстрована Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області 22 березня 2019 року, що свідчить про те, що апеляційна скарга подана з пропуском строку, встановленого законом на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Вищевказана норма ч. 2 ст. 294 КУпАП забезпечує, за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права.

Європейський суд з прав людини у справі "Мельник проти України" вказав на те, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту.

У рішенні "Скорик проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним; воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом в такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути .

Норми, що регулюють строки на апеляційне оскарження, безумовно, мають на меті забезпечення здійснення належного правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання в принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційних повноважень судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України»).

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які обєктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Разом з тим, в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 не зазначено поважних причин пропуску цього строку, які б відповідали вищевказаним критеріям.

Доводи адвоката ОСОБА_2 про те, що постанова суду у день розгляду справи не була проголошена суддею та не була внесена до ЄДРСР є неспроможними, носять голослівний характер та не підтверджуються відповідними даними.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст.285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи.

Однак, про наявність такого грубого порушення судом адвокат ОСОБА_2 повідомляє тільки 22 березня 2019 року, що викликає недовіру до його доводів та свідчить про їх безпідставність.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини. одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обовязкового рішення лише з метою повторного слухання справи та постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий, лише коли він зумовлений особливими й непереборними обставинами ( рішення у справі «Рябих проти Росії»).

Апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

Зокрема, ст.303 КУпАП визначено, що не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Враховуючи вищевказане, приймаючи до уваги причини, якими обґрунтовується поважність пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді, враховуючи процесуальну поведінку апелянта після ухвалення судового рішення, те що на даний час рішення суду набуло законної сили та підлягає виконанню, вважаю, що відсутні підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду і апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

Повернення апеляційної скарги, не позбавляє апелянта права повторно звернутися з апеляційною скаргою на постанову суду з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження, в якому будуть конкретизовані поважні причини, які свідчать , що апелянт в дійсності не мав можливості своєчасно оскаржити постанову суду.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Відмовити захиснику ОСОБА_2 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 березня 2019 року стосовно ОСОБА_3.

Повернути апеляційну скаргу з додатками захиснику ОСОБА_2

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду ОСОБА_5

Згідно з оригіналом.

Суддя: О.П. Васильєв