Кропивницький апеляційний суд
Справа № 33/4809/457/19 Головуючий у суді І інстанції: Волошина Н.Л.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в суді ІІ - інстанції: Бондарчук Р.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2019 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Бондарчук Р.А.,

з участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кропивницький апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 листопада 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Світловодськ Кіровоградської області, з базовою вищою освітою, який працює начальником дільниці теплових мереж СП «Свіфтловодськпобут», одружений, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у дохід держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 10200 грн. 00 коп., стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 384 грн. 20 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 листопада 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у дохід держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 10200 грн. 00 коп. Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 08 вересня 2019 року о 21 год. 40 хв. у пров. Нагірний, буд. 3 в м. Світловодську керував транспортним засобом Mitsubishi «Karisma», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, тим самим порушив п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову районного суду, а справу щодо нього закрити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що згідно з протоколу поліції подія нібито мала місце о 21 год. 40хв., провулок Нагірний. А оформлений сам протокол був уже о 21год. 50 хв. На відео з місця видно, відтиску дати і часу немає, але що вже темно.

Але на відео, де зафіксовано його відмову відображено не тільки інший час 13 год. 32 хв., але і інша дата 17.08.19.

Також видно, що вони вже знаходились не за адресою провулок Нагірний, а в приміщенні поліції. Незрозуміло, як він там опинився без оформлення протоколу затримання, і дивним чином з моменту зупинки до закінчення оформлення протоколу пройшло всього 10 хвилин.

Вказує, що свідки насправді не залучалися. На відео 17.08.19 13:32 (увага, дата порушення в цій справі - 08.09.19) йому запропонували огляд і він відмовився без присутності будь-яких свідків. Далі, щоб цю обставину приховати - йому не видали протокол, дописали в нього деяких свідків. Вважає, що це вигадані персонажі, або таксисти або бомжі.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з таких підстав.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 вину не визнав, підтримав вимоги апеляційної скарги, зазначивши, що з працівниками поліції у нього неприязні відносини, оскільки він, як потерпілий по кримінальному провадженні оскаржував до прокуратури дії слідчого.

Вказав, що автомобіль належить його батьку, а фактично керує його дружина, так як він не має посвідчення водія. В той день 08.09.2019 року його зупиняли о 02.00 год., при цьому також склали протокол за ст. 130 КУпАП.

По даному провадженню їх зупинили 08.09.2019 року о 21 год. 40 хв. за кремом перебував його товариш на прізвище ОСОБА_2 , якого він попросив підвезти до центру міста, який після зупинки залишив автомобіль, щоб у нього не було проблем.

Після перегляду відеозапису в судовому засіданні зазначив, що він після зупинки швидко помінявся з місцями з водієм, оскільки у водія не було документів на автомобіль і вийшов з автомобіля зі сторони водія

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп`яніння.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Із аналізу наведених доказів та норм законодавства слід зробити висновок, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, така відмова особи повинна бути прийнята працівниками поліції виключно у присутності двох свідків (ч. 2 ст. 266 КУпАП, п.6 Розділу 1 Інструкції № 1452/735), що в даному випадку і було виконано працівниками поліції.

Відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, винність ОСОБА_1 у вчиненні в правопорушення підтверджується доказами, які суд дослідив під час розгляду адміністративної справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія БД № 028439 від 08.09.2019, яким підтверджується, що саме 08 вересня 2019 року о 21 год. 40 хв. у АДРЕСА_2 , буд АДРЕСА_3 3 в м. Світловодську мало місце правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_1 (а.с. 1);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, відповідно до яких кожен окремо підтвердив, що громадян ОСОБА_1 відмовився в їхній присутності проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння (а.с. 3,7)

- відеозаписом події, на якому зафіксовано зупинення транспортного засобу Mitsubishi «Karisma», після зупинки з транспортного засобу вийшов ОСОБА_1 . Також з відеозапису вбачається, як ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, мотивуючи це тим, що він не керував транспортним засобом (а.с.6).

Оцінюючи досліджені під час розгляду справи докази, апеляційний суд погоджується з висновком судді районного суду про те, що дії працівника поліції є правомірними і відповідають вимогам ст. 266 КУпАП, Інструкції № 1452/735 та постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а протокол про адміністративне правопорушення щодо наявності в діях ОСОБА_1 порушень вимог 2.5 ПДР України складений відповідно до вимог чинного законодавства.

Разом з тим, апеляційний суд не може взяти до уваги доводи ОСОБА_1 стосовно того, що він не керував транспортним засобом, оскільки зазначене спростовується відеозаписом події, на якому зафіксовано зупинення транспортного засобу Mitsubishi «Karisma», після зупинки з транспортного засобу вийшов саме ОСОБА_1 відеозаписом події. Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного пяніння підтверджується також даними відеозапису та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Твердження ОСОБА_1 про неузгодженість часу на відеозаписах реєстратора та нагрудної камери пояснюються тим, що запис здійснювався двома різними приладами, у яких по різному було внесені налаштування часу, різниця у якому не є суттєвою, що не впливає на об`єктивність самих відеозаписів з точку зору їх аудіо- та відео- інформативності. Різниця часу на бодікамері та відеореєтраторі автомобіля працівників патрульної поліції лише вказують на відсутність синхронності в часі на вказаних приладах.

Враховуючи те, що записом з відеореєстратору зафіксовано зупинку автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та відеореєстратор не є єдиним приладом, на підставі якого визначається час, суд вважає, що працівниками поліції належно викладено час керування транспортним засобом о 21 год. 40 хв., що не заперечував сам апелянт після перегляду відеозапису в суді апеляційної інстанції.

Разом з тим, не можуть бути задоволені апеляційній доводи ОСОБА_1 про відсутність свідків під час його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в умовах лікарні, оскільки зазначене спростовується в першу чергу їх письмовиви поясненнями наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення (а.с. 3,7).

Також необхідно зазначити, що будь-яких обґрунтованих відомостей, які б ставили під сумнів об`єктивність поліцейських або свідків у справі та їх зацікавленість у притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суду не надано. Обставини події в поясненнях свідків викладені так, що повністю збігаються із відеозаписом, долученим до матеріалів справи, який є об`єктивним доказом і у сукупності з іншими доказами дає можливість суду із достовірністю встановити обставини справи. Наведена сукупність доказів на переконання суду є достатньою для з`ясування усіх обставин, які підлягають доказуванню в справі про адміністративне правопорушення.

При цьому необхідно зазначити про те, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з ОСОБА_1 не знайомі, а тому на думку апеляційного суду будь-якої зацікавленості стосовно розгляду справи у них не має.

При цьому пояснення ОСОБА_1 під час провадження у справі змінювалися, є нелогічними та непослідовними, згідно з відеозаписом після зупинки автомобіля він намагався уникнути відповідальності за вчинене, пояснюючи те, що є він не керував автомобілем, а згодом зміни свої свідчення вказавши, що лише вийшов зі сторони водійських дверцят, щоб допомогти своєму товаришу уникнути в притягненні до відповідальності за керування без документів, що підтверджують законність користування автомобілем..

Отже, апеляційний суд вважає, що вина правопорушника ОСОБА_1 повністю підтверджується матеріалами справи та дослідженими у судовому засіданні апеляційного суду доказами.

В статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»(ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про незаконність притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, порушення його права на захист та необґрунтованість рішення суду, не знайшли свого об`єктивного підтвердження, то підстави для скасування постанови судді районного суду від 05 листопада 2019 року стосовно ОСОБА_1 відсутні.

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Врахувавши вказані обставини суд призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим.

Разом з тим, суд першої інстанції правильно призначив ОСОБА_1 стягнення виключно у виді штрафу, оскільки відповідно до постанови серії ДПО18 № 348859 від 08 вересня 2019 року та повідомлення Начальника Світловодського ВП ГУНП в Кіровоградській області за вих. 6381/111 від 10 вересня 2019 року ОСОБА_1 водійського посвідчення не отримував.

Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.

За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 листопада 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за

ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Р.А. Бондарчук