П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року м. Маріуполь

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Свіягіна І.М., при секретарі Параскєвіній Н.П.,

за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, на постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 грудня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого прокурором прокуратури Донецької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.,

в с т а н о в и л а:

згідно постанови суду ОСОБА_2 20 вересня 2018 року о 18:56 годині керував транспортним засобом - «ЗАЗ-Daewoo Lanos», державний номер НОМЕР_1 по вул. Куїнджи біля будинку №51 у Центральному районі м. Маріуполя у стані алкогольного сп'яніння, від продуття алкотестера на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків. Огляд проводився в КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Маріуполя», чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України.

Постановою Жовтневого районного суду Донецької області від 19 грудня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

На зазначену постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить останню скасувати, провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо нього закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, а саме за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Посилається на те, що був незаконно зупинений працівниками патрульної поліції.

Зауважує, що він відмовився від проходження огляду на місці зупинки за допомогою алкотестеру та наполягав на огляді в наркологічному диспансері. Однак, в закладі охорони здоров'я огляд проведено з порушенням, а саме, не відібрано біологічний матеріал з метою проведення лабораторних досліджень та не проведено за ними лабораторні дослідження.

Заслухавши правопорушника ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги, просив постанову суду скасувати, провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, а саме за відсутності події та складу адміністративного правопорушення; перевіривши матеріали справи, вважаю що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова судді скасуванню за наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.245,252 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КупАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 вимоги вказаних норм законодавства суддею не дотримані.

Визнаючи ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП суддя послався, як на доказ вини ОСОБА_2 на протокол про адміністративне правопорушення БД №404231 та на висновок №412 КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Маріуполя» від 20.09.2018 року, згідно якого ОСОБА_2 на момент огляду перебував у стані гострої інтоксикації внаслідок вживання алкоголю, неускладнена.

Разом з тим, суддя не дослідив всебічно, повно і об'єктивно всі обставини справи в їх сукупності, тому дав неправильну оцінку вказаним доказам.

Згідно п.9 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, передбачено використання в закладах охорони здоров'я вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, що підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу лише за проведення лабораторних досліджень.

Тобто, можливості застосування в ході медичного огляду водія на стан алкогольного сп'яніння лікарем у лікувальному закладі, технічних засобів вимірювання даною Інструкцією мне передбачено.

Таким чином, вимога про проходження огляду на стан сп'яніння у лікувальному закладі лише з використанням приладу типу «Драгер» є незаконною, а лікар повинен провести огляд відповідно до вимог Інструкції, зокрема провести зовнішній огляд особи та відібрати біологічний матеріал з метою проведення лабораторних досліджень і отримання певних результатів.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2, пояснював, і це підтверджено матеріалами справи та відеозаписом, що він відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу та наполягав на огляді в закладі охорони здоров'я. Однак, в порушення вимог діючого законодавства, огляд в КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Маріуполя» проводився за допомогою приладу «Драгер», без відібрання біологічного матеріалу для лабораторного дослідження.

Таким чином, вимога проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у лікувальному закладі лише з використанням приладу типу «Драгер» є незаконною, оскільки саме від цього способу огляду на стан сп'яніння ОСОБА_2 відмовився на місці зупинки транспортного засобу. Лікарем ця обставина була врахована, не відібрано біологічний матеріал з метою лабораторного дослідження і отримання певних результатів, чому суд першої інстанції також не дав оцінки.

Згідно п.22 Розділу 3 Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Посилання ОСОБА_2 на те, що він був безпідставно зупинений працівниками поліції апеляційним судом не приймаються до уваги, оскільки з матеріалів справи та відеозапису вбачається, що останній на місці зупинки не заперечував факт скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, а саме порушення правил користування ременями безпеки.

За таких обставин постанова міського суду підлягає скасуванню, відповідно до ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції скасовує постанову та приймає нову постанову.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

В роз'ясненнях, що містяться в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з наступними змінами, звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.293,294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 грудня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, - скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_2 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.