"05" квітня 2019 р. Справа № 363/647/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Чірков Г.Є., розглянувши матеріали, які надійшли від Вишгородського відділу поліції ГУНП в Київській області щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 18.01.2019 року, близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_1 за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3, вчинив насильство в сімї економічного характеру по відношенню до своєї матері ОСОБА_2, а саме здав маталеві труби до пункту прийому металобрухту, на які ОСОБА_2 мала право, чим завдав останній матеріальних збитків, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Сам лише факт розпорядження ОСОБА_1 металевими трубами, належними його матері, не може свідчити про вчинення економічного насильства по відношенню до ОСОБА_2 в розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що фізичної та психологічної шкоди здоров'ю ОСОБА_2 завдано не було.

Так, ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, шо обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Однак у матеріалах справи відсутні належні і достатні докази про вчинення ОСОБА_1 економічного насильства по відношенню до своєї матері.

Твердження в протоколі стосовно того, що ОСОБА_1 продав належні його матері металеві труби не містить в собі достатніх підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином, суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому справа відносно нього підлягає закриттю.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 9 та 247 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

провадження в справі щодо ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд протягом 10 днів.

Суддя