Справа № 733/1430/18 Головуючий у 1 інстанції Овчарик В. М.
Провадження № 33/4823/33/19
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2019 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ічнянського районного суду Чернігівської області від 18 грудня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець АДРЕСА_1, працюючий продавцем магазину ПП «ОСОБА_1», одружений, маючий на утриманні двох неповнолітніх дітей,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 352 грн. 40 коп.

Як встановив суд, ОСОБА_1 14 жовтня 2018 року о 23 год. 20 хв. на вул. Тарновського в м. Ічня, Чернігівської області, керував транспортним засобом «ВАЗ 21043», д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння та відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп'яніння, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її, та закрити провадження по справі в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підтвердження своїх вимог вказує, що суд першої інстанції підійшов до розгляду справи формально, оскільки за його клопотанням в судове засідання не були викликані свідки для дачі пояснень, що були присутні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, в зв'язку з чим було винесене неправомірне, протизаконне рішення. Звертає увагу суду на те, що він не здійснював керування транспортним засобом, а був його пасажиром, на підставі чого і не мав проходити огляд на стан алкогольного сп'яніння, оскільки така процедура щодо пасажирів транспортних засобів не передбачена чинним законодавством.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримання поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що суд першої інстанції під час розгляду справи забезпечив у відповідності до вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП всебічне, повне та об'єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення та навів докази, на основі яких у визначеному законом порядку встановив наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, що передбачено п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Незважаючи на невизнання своєї вини особою правопорушником під час розгляду справи в місцевому суді, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, зокрема, відомостями, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 14 жовтня 2018 року серії БД №002506, відповідно до якого останній 14 жовтня 2018 року о 23 год. 20 хв. на вул. Тарновського в м. Ічня, Чернігівської області, керував транспортним засобом «ВАЗ 21043», д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей), та відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп'яніння в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від дачі пояснень, проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, підписання протоколу та отримання його копії (а.с. 4).

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які вказали, що ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння як за допомогою приладу «Алкофор - 505», так і в медичному закладі, при цьому він мав ознаки алкогольного сп'яніння та пояснив, що вживав пиво (а.с. 6).

Крім того, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення міститься розписка ОСОБА_5 про зберігання у неї в дворі транспортного засобу д.н.з. НОМЕР_1 до повного витверезіння її сина ОСОБА_1 (а.с. 7), що є ще одним підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу судового засідання суду першої інстанції ОСОБА_1, будучи присутнім під час розгляду справи, якому були роз'яснені процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП, надав пояснення, згідно з якими, він визнав свою вину, погодившись з даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, та зазначив, що відмовився від проходження від медичного огляду на стан сп'яніння.

Наявним у справі про адміністративне правопорушення доказам суд надав правильну оцінку та вірно встановив фактичні обставини справи щодо відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння за наявності підозри знаходження особи в такому стані.

Судом апеляційної інстанції були перевірені доводи ОСОБА_1 щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення і визнані такими, що не знайшли свого фактичного підтвердження, оскільки проходження огляду на стан сп'яніння відповідно до встановленого порядку є імперативною нормою, так як передбачає обов'язкове проходження огляду особою, щодо якої порушується таке питання.

У зв'язку з викладеним, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення, щодо ОСОБА_1 складений за фактом відмови останнього від проходження медичного огляду на стан наркотичного чи іншого сп'яніння під час керування транспортним засобом.

Таким чином, склад правопорушення в його діях є закінченим вже з моменту відмови від проходження медичного обстеження.

Твердження особи правопорушника, викладене в поданій ним апеляційній скарзі про те, що він не здійснював керування транспортним засобом, спростовується переглянутим відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що під час зупинки працівниками поліції автомобіля ВАЗ 21043 д.н.з. НОМЕР_1, саме ОСОБА_1 перебував на передньому водійському сидінні, який в подальшому надав на перевірку робітникам поліції свої водійські документи, та повідомив, що алкоголь вживав, а саме випив пляшку пива, та відмовився їхати на огляд до медичної установи на стан алкогольного сп'яніння за для економії часу, оскільки був впевнений в тому, що показник буде позитивним.

Крім того, доводи особи, що притягується до адміністративної відповідальності про залишення судом першої інстанції без задоволення його клопотання про виклик в судове засідання свідків, не знайшло свого обґрунтованого підтвердження та спростовується наявним в матеріалах справи протоколом судового засідання, відповідно до даних якого не вбачається, що ОСОБА_1 заявляв будь-які клопотання з даного приводу.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про те, що така позиція особи правопорушника є захисною, та направленою на уникнення від притягнення до адміністративної відповідальності, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що викладені у постанові висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, підтверджуються зібраними у справі доказами.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено у відповідності до положень ст. ст. 23, 33 КУпАП. З вказаним видом адміністративного стягнення апеляційний суд погоджується, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки та особу порушника.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 не наводить достатніх підстав, передбачених ст. 247 КУпАП, для скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді даної справи, яке б потягло за собою безумовне скасування судового рішення суду першої інстанції під час апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Ічнянського районного суду Чернігівської області від 18 грудня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач