Номер справи 623/4749/18
Номер провадження 3/623/23/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року Ізюмського міськрайонного суду Харківської області Бєссонова Т.Д., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, прокурора Молодовського І.О., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Ізюму Харківської області, громадянина України, працюючого головним державним ревізором-інспектором сектору аудиту платників Ізюмського управління управління аудиту ГУДФС у Харківській області, раніше не судимого, до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1, телефон: НОМЕР_2,

за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Права, передбачені ст. 268 КУпАП, правопорушнику роз'яснені, -

в с т а н о в и в :

до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області з Управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України надійшли матеріали справи про адміністративні корупційні правопорушення відносно ОСОБА_2 за фактом вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Із наявного в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення №577, вбачається, що такий було складено 14.12.2018 року оперуповноваженим Управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України Тарасовим М.В.

У фабулі зазначеного протоколу вказано про те, що гр. ОСОБА_2, будучи відповідно до статті 1, ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», суб'єктом декларування, відповідно до п.п. «в» п.1 ч. 1 ст. 3 Закону - державним службовцем категорії «В», примітки до статті 172-6 КУпАП суб'єктом правопорушення, в порушення вимог ч.1 ст. 45 Закону «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин подав щорічну Е-декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, а саме 04.04.2018, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, є 01.04.2018 року, тобто наступний день після граничної необхідної дати подання щорічної Е-декларації за 2017 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування.

Датою виявлення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, є 14.12.2018 року - день складення протоколу.

В судовому засіданні ОСОБА_2 факт несвоєчасного подання декларації заперечував, своєї вини не визнав та пояснив це тим, що у нього не існувало прямого умислу, спрямованого на ухилення від подання чи на несвоєчасне подання декларації, з особистим інтересом, чи інтересами третіх осіб, оскільки він вважав, що декларація подана ним у встановлений законом строк, однак через некоректну роботу сайту Е-декларація за 2017 рік подана не була. Одразу після того, як він, ОСОБА_2, дізнався про те, що декларацію подано неналежним чином, 04.04.2018 ним було вчинено всі дії, направлені на подання вказаної Е-декларації, що не спростовується протоколом про адміністративне правопорушення.

Також вважає, що протокол про адміністративне правопорушення щодо нього складено не уповноваженою особою - оперуповноваженим Управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України Тарасовим М.В., в той час як право на складання таких протоколів має лише НАЗК, а при складанні протоколу було порушено його права, так як його не було опитано з приводу невчасної подачі декларації.

Крім того, у зв'язку з тим, що співробітник Управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України приїхав на роботу до ОСОБА_2 із заздалегідь заповненим протоколом, ОСОБА_2 відмовився від підпису в протоколі, так як був з ним не згоден.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, так як ним несвоєчасно подана декларації за 2017 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, просив визнати ОСОБА_2 винуватим за ч.1 ст. 172-6 КУпАП та притягнути його до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступних висновків.

На підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні корупційного правопорушення, суду надано наступні докази.

-Витяг з наказу ГУ ДФС України у Харківській області ДФС України № 188-о від 19.04.2017 про призначення з 19.04.2017 у порядку переведення, як переможця конкурсу, згідно п.1 ст. 31 Закону України від 10.12.2015 № 889-ІІІ «Про державну службу» із Ізюмської ОДПІ Головного управління ДФС у Харківській області ОСОБА_2 (НОМЕР_1) на посаду головного державного ревізора-інспектора сектору аудиту платників території обслуговування Ізюмської ОДПІ управління аудиту Головного управління ДФС у Харківській області (а.с.19);

-Витяг з наказу ГУ ДФС України у Харківській області ДФС України № 602-о від 03.09.2018 про переведення з 03 вересня 2018 року ОСОБА_2 головного державного ревізора-інспектора сектору аудиту платників території обслуговування Ізюмської ОДПІ управління аудиту Головного управління ДФС у Харківській області на посаду головного державного ревізора-інспектора сектору аудиту платників Ізюмського управління управління аудиту з встановленням посадового окладу згідно зі штатним розписом у зв'язку із затвердженням та введенням в дію переліку змін № 6 до штатного розпису на 2018 рік Головного управління ДФС у Харківській області від 09.08.2018 року № 80-ф «Про введення в дію переліку змін № 6 до штатного розпису», відповідно до ст. 32 КЗпП України та п.1 ч.1 ст. 41 Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ «Про державну службу»; (а.с. 20);

-Копія посадової інструкції головному державному ревізору-інспектора сектору аудиту платників Ізюмського управління управління аудиту ГУ ДФС у Харківській області, затвердженої 03.09.2018 в.о. начальника ГУ ДФС у Харківській області Хачатурян Б.О.; (а.с.21-33)

-Зміни до посадової інструкції головному державному ревізору-інспектору сектору аудиту платників території обслуговування Ізюмської ОДПІ управління аудиту ГУ ДФС у Харківській області, затверджених 07.11.2017 начальником ГУДФС у Харківській області Рибаковим М.В.; (а.с.34)

-Зміни до посадової інструкції головному державному ревізору-інспектору сектору аудиту платників території обслуговування Ізюмської ОДПІ управління аудиту ГУ ДФС у Харківській області, затверджених 07.11.2017 начальником ГУДФС у Харківській області Рибаковим М.В. із змінами, внесеними наказами ГУ ДФС у Харківській області від 22.09.2017 № 5007, від 07.11.2017 № 6439; (а.с.35)

-Зміни до посадової інструкції головному державному ревізору-інспектору сектору аудиту платників території обслуговування Ізюмської ОДПІ управління аудиту ГУ ДФС у Харківській області, затверджених 07.11.2017 начальником ГУДФС у Харківській області Хачатурян Б.О. від 07.11.2017; (а.с.36)

-Посадова інструкція головному державному ревізору-інспектору сектору аудиту платників території обслуговування Ізюмської ОДПІ управління аудиту ГУДФС у Харківській області, затвердженої 19.04.2017 заст. начальником ГУДФС у Харківській області Хачатурян Б.О.; (а.с.37 - 49)

-Особа картка державного службовця; (а.с.50)

-Заява головного державного ревізора-інспектору сектору аудиту платників території обслуговування Ізюмської ОДПІ управління аудиту ГУДФС у Харківській області ОСОБА_2 про те, що він підтверджує, що прочитав, зрозумів та зобов'язується виконувати Правила етичної поведінки та запобігання корупції в органах ДФС; (а.с.51)

-Повідомлення Головним Управлінням ДФС у Харківській області Державної фіскальної служби України Національного агентства з питань запобігання корупції про несвоєчасне подання декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік - ОСОБА_2 від 11.04.2018 року; (а.с.52)

-Роздруківка послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив гр. ОСОБА_2 (дата реєстрації: 13.03.2017) за період: 01.01.2018 -12.10.2018 з якого вбачається, що користувачем ОСОБА_2 26.03.2018 складено, заповнено в електронному вигляді на офіційному сайті НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яку було о 16 год. 01 хв. 26.03.2018 року успішно збережено; (а.с. 53-54)

-Інформація Державного підприємства «Українські спеціальні системи» про дати та години тимчасового обмеження в доступі до ресурсів порталу Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період з 01 січня 2018 рік по 27.04.2018 року; (а.с.55)

-Поясненням державного ревізора-інспектора сектору аудиту платників Ізюмського управління управління аудиту ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_2 на ім'я т.в. обов'язки начальника УЗЕ в Харківській області ДЗЕ НП України підполковника поліції Рябця А.В. з приводу несвоєчасного надання Е-декларації від 14.12.2018, з якого вбачається, що ОСОБА_2 26.03.2018 складено та заповнено в електронному вигляді на офіційному сайті НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, однак внаслідок технічної помилки вищезазначена декларація 26.03.2018 не була подана, а лише збережена в чернетках. (а.с.56)

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність факту складення, заповнення, збереження в чернетках ОСОБА_2 Е-декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування в електронному вигляді на офіційному сайті НАЗК, який мав місце 26 березня 2018 року.

Згідно із статтею 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до пункту 13 статті 1 Закону, суб'єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов'язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Вирішуючи питання щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу корупційного правопорушення, суд наголошує на тому, що у відповідності до вимог п. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції», правопорушення, пов'язане з корупцією, - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Зі змісту складеного протоколу вбачається, що ОСОБА_2 поставлено у провину вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КпАП України, зокрема, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

При вирішенні питання про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати об'єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об'єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.

Для розкриття об'єктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, слід зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм. Так, примітка до ст. 172-6 КУпАП, містить вказівку на суб'єкт цього правопорушення, відсилає до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ч. 1 ст. 172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Так, для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв'язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

В ході судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_2 зобов'язаний був подати декларацію за 2017 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у період з 01.01.2018 до 01.04.2018.

Слід нагадати, що в Україні вперше розпочався процес електронного декларування у 2016 році, тобто подання декларацій про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру в електронному виді шляхом заповнення суб'єктами декларування відповідної форми декларації в інформаційно-телекомунікаційній системі «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування».

Система подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочала свою роботу 01 вересня 2016 року.

Загальновідомим є той факт, що згадана система подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, при першому етапі декларування працювала із технічними збоями.

За наведених обставин, слід визнати, що пояснення ОСОБА_2 про неподання Е-декларації саме 26.03.2018 року через некоректну роботу сайту, внаслідок якої Е-декларація не подана, а тільки збережена у чернетках, не є очевидно неспроможніми.

Тобто, слід визнати, що ОСОБА_2 вживались заходи для своєчасної подачі декларації за 2017 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме - ним було складено, заповнено, успішно збережено Е-декларацію в інформаційно-телекомунікаційній системі «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» саме 26.03.2018 року, однак через некоректну роботу сайту, остання залишилась не поданою.

За таких обставин, вважаю, що твердження ОСОБА_2 про те, що він, провівши дії із складення, заповнення та збереження Е-декларації за 2017 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, вважав її поданою, заслуговують на увагу, так як ним були вжиті всі можливі дії для своєчасного заповнення та подачі декларації за 2017 рік, а отже у нього не було умислу на приховування, ухилення від подання або несвоєчасне подання, з особистим інтересом, а відтак судом констатується відсутність в діях ОСОБА_2 суб'єктивної сторони зазначеного правопорушення, яка характеризується наявністю вини у формі умислу, так як для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, суд мав отримати докази того, що останній усвідомлював суспільну небезпечність свого діяння - несвоєчасного подання декларації, передбачав можливість настання негативних наслідків - неможливості здійснення фінансового контролю з боку держави, та бажав настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставився до їх настання чи свідомо допускав їх настання.

Більше того, варто зазначити, що згідно відомостей щодо послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» ОСОБА_2, був зареєстрований у системі 13.03.2017. При цьому 26.03.2018 з 15 год. 55 хв. провів безперервну сесію роботи у вказаній системі, яку закінчив 26.03.2018 о 16 год. 02 хв., та завершив, на його думку, поданням декларації за 2017 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

При цьому важливо нагадати, що одразу після того, як ОСОБА_2 дізнався про те, що Е-декларацію подано неналежним чином, 04.04.2018 ним було вчинено всі дії, спрямовані на подання Е-декларації, що не спростовується протоколом про адміністративні правопорушення.

Наведена інформація повністю підтверджує пояснення ОСОБА_2 про те, що ним вживались усі можливі дії для своєчасного заповнення та подачі декларації за 2017 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

За таких обставин, прихожу до висновку про відсутність у ОСОБА_2 умислу (прямого або непрямого) на несвоєчасне подання декларації.

Зважаючи на те, що ОСОБА_2 не мав умислу на вчинення адміністративного правопорушення, оскільки він вчиняв спроби подати електронну декларацію (і був впевнений в тому, що він її подав), і зрештою подав таку декларацію, приймаючи до увагу невеликий термін, на який ОСОБА_2 пропустив строк подання декларації, вважаю, що ОСОБА_2 несвоєчасно подав декларацію з поважної причини, а саме - у зв'язку з наявністю недоліків функціонування системи Реєстру, які є загальновідомі.

З урахуванням наведеного, прихожу до висновку про відсутність в діяхОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно п. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 172-6, ст. ст. 247, 283-284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськайонний суд Харківської області.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду

Харківської області Т. Д. Бєссонова