Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/238/19 Головуючий у суді І-ї інстанції Загреба І. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2019 року. м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Олексієнко І.С., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Поповича П.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 травня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює водієм на підприємстві БелАГРО, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер ПП НОМЕР_1 ,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

В С Т А Н О В И ЛА:

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.05.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 29.04.2019 р. о 00-11 год., у порушення п.2.9 (а) ПДР України, керував у стані алкогольного сп`яніння транспортним засобом «Ford Transit», д/н НОМЕР_2 по вул. Г. Жадова, 24 у м. Кропивницькому.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову районного суду та закрити провадження у справі.

Зазначає, що постанова суду є необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням норм процесуального права, з огляду на наступне.

Вказує, що судом розглянуто справу без нього, чим прямо порушено право на захист. Повідомлення надсилалось не за адресою за якою він проживає, а за іншою адресою, яка також була указана в протоколі, повідомлення не надсилалось, смс на телефон не приходило.

Зазначає, що за даними протоколу про адміністративне правопорушення порушено провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП без зазначення відповідної частини вказаної статті. Відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення кваліфікації його дій, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за відповідною частиною статті 130 КУпАП позбавляє його можливості ефективно захищатись від пред`явленого звинувачення і робить неможливим розгляд справи.

Вказує, що подальша можливість керувати транспортними засобами для нього є вкрай важливим та необхідним, оскільки він має батька та сина інвалідів, яких потрібно перевозити та також він працює водієм на ТОВ «АПК «Бєлагросервіс», а позбавлення прав залишить його без єдиного джерела заробітку.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , висновок захисника Поповича П.О., які підтримали подану апеляційну скаргу, зваживши та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно положень ст.252 КУпАП орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з оскаржуваної постанови суд першої інстанції в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази.

Зокрема, з матеріалів провадження вбачається, що стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №216385 від 29.04.2019 року, відповідно до якого він 29.04.2019 року близько 00-11 год., у порушення п.2.9 (а) ПДР України, керував у стані алкогольного сп`яніння транспортним засобом «Ford Transit», д/н НОМЕР_2 по вул. Г. Жадова, 24 у м. Кропивницькому.

Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29 квітня 2019 року встановлюється, що на момент медичного огляду, а саме 01.00 год. 29.04.2019 року ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Зі змісту п 2.9 «а» Правил дорожнього руху України вбачається імперативна заборона водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення зазначених правил дорожнього руху, в тому числі, за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Крім того, під час апеляційного перегляду справи, судом апеляційної інстанції, за клопотанням сторони захисту, витребувано належним чином завірені копії документів щодо ОСОБА_1 , а саме: направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.04.2019 року; акт медичного огляду водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №147 від 29.04.2019 року, згідно якого останній перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат обстеження 1,36 %; сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку засобу вимірювальної техніки за допомогою якого проводився огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Допитаний в апеляційній інстанції ОСОБА_1 пояснив, що 29.04.2019 року він їхав на автомобілі Ford Transit, реєстраційний номер НОМЕР_2 по вулиці Жадова на стоянку близько 01.00 год. Його зупинили працівники поліції з тих підстав, що не працювала підсвічування номерних знаків автомобіля. Він вийшов з автомобіля і інспектор сказав, що він керує автомобілем в стані алкогольного сп`яніння і запропонував йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою драгера. Він відмовився, а погодився проїхати до закладу охорони здоров`я. Приїхавши до наркодиспансера, лікар запропонував йому продути драгер, а перед цим запитав чи вживав він алкогольні напої чи якісь ліки. Він пояснив, що вживав ліки від алергії. Потім лікар надав йому драгер і він продув перший раз та через деякий час другий раз. Після продуття драгера він з поліцейським вийшов на вулицю. Драгер показав перший раз результат більше 1% проміле, другий раз менше 1%. Крім того, пояснив, що у другій половині 28.04.2019 року він вжив бутилу пива та сів за кермо. Висновок лікаря він отримав та за нього розписався в журналі. Потім поліцейський склав протокол про адміністративне правопорушення, де він власноручно написав, що з годен з правопорушенням та щиро кається. З його слів в протоколі зазначені його анкетні дані щодо місця його проживання. Зазначив, що проживає в с. Соколівське Кіровоградського району та області. Чому за вказаною адресою не отримав судову повістку, пояснити не може. Він ввесь час проживав за даною адресою. Смс-повідомлення також не отримував. 20.05.2019 року в судове засідання не з`явився, заяву про відкладення слухання справи не надавав. На сьогоднішній день посвідчення водія вилучено. Раніше до адміністративної відповідальності не притягувався.

Допитаний в апеляційній інстанції свідок ОСОБА_2 пояснював, що він працює інспектором роти 3 батальйону УПП в Кіровоградській області та 29.04.2019 року перебував на патрулюванні разом зі своїм командиром ОСОБА_3 Рухаючись на службовому автомобілі, вони виявили попереду транспортний засіб, а саме автомобіль Ford Transit, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , у якого були технічні несправності. Після зупинки вказаного транспортного засобу, у водія виявили ознаки алкогольного сп`яніння. Даному водієві було запропоновано пройти медичний огляд на визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів на місці за допомогою технічних засобів або проїхати до закладу охорони здоров`я. ОСОБА_1 погодився проїхати до наркологічного диспансеру. У медичному закладі лікар здійснив обстеження водія і написав відповідний висновок в трьох екземплярах. Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння передається безпосередньо лікарю. Водія до медичного закладу було доставлено на службовому автомобілі патрульної поліції. Він був присутній при обстеженні ОСОБА_1 лікарем у медзакладі. Останній добровільно погодився проїхати до наркотичного диспансеру. Щодо надання документів з приводу дійсності алкотестера, яким здійснювався огляд ОСОБА_1 то пояснив, що документи надаються тільки на вимоги особи, стосовної якого проводиться огляд. Висновок лікаря складається у трьох екземплярах і підписується правопорушником. Якщо у висновку стоїть підпис, то він його отримав та був з ним згоден. Чи був ОСОБА_1 відсторонений від керування транспортним засобом не пам`ятає. Адміністративний протокол стосовно ОСОБА_1 складався в службовому автомобілі. Водію було роз`яснено, що він вже не може керувати транспортним засобом. Чи видався ОСОБА_1 тимчасовий талон на керування транспортним засобом не пам`ятає.

Допитаний в апеляційній інстанції свідок ОСОБА_3 пояснював, що він працює командиром роти 3 батальйону УПП в Кіровоградській області. 29.04.2019 року він складав адміністративний протокол стосовно водія ОСОБА_1 Щодо подій, пояснив, що 29.04.2019 року це був вихідний день, оскільки була пасха, і він цей день пам`ятає добре. Він разом з напарником рухався у службовому автомобілі по вулиці Героїв України у напрямку вулиці Жадова, була темна пора доби, в цей час пере ними рухався автомобіль Ford Transit, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , у якого були технічні несправності. У зв`язку з даним правопорушенням транспортний засіб був зупинений. Постанова у даному випадку не складалася, оскільки особу звільнили від відповідальності за малозначністю скоєного правопорушення. Підійшовши до автомобіля, він увімкнув фіксації нагрудною камери та зробив водію зауваження. В процесі спілкування з останнім, він виявив ознаки алкогольного сп`яніння, а саме було тремтіння рук, почервоніння очей та запах з порожнини рота. У зв`язку з виявленими ознаками водієві було запропоновано пройти медичний огляд з метою виявлення алкогольного сп`яніння на місці із застосуванням пристрою «Драгер» або у медичному закладі, на що ОСОБА_1 виявив бажання пройти огляд в закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 закрив власний автомобіль і на їх службовому автомобілі вони поїхали до наркологічного диспансеру. Він залишився біля автомобілі, а ОСОБА_2 заповнив бланк направлення та разом з водієм пішов до медзакладу. Що відбувалося там він не знав. Лише потім ОСОБА_4 повідомив йому, що після обстеження у водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння і лікарем складено висновок. Потім у службовому автомобілі в присутності ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. ОСОБА_1 погодився з вказаним протоколом, підписав його та не відмовлявся від факту керуванням ним автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Чому у копії протоколу не зазначена частина статті, за якою притягується правопорушник, то зазначив, що він писав протокол на планшеті і на копії могло не відбитися записане до протоколу оригіналу, тобто це технічні моменти, тому що у них є можливість на місці перевірити за якою частиною статті 130 КУпАП слід притягнути правопорушника. Вказав, що у протоколі у поясненнях правопорушника: «згоден з правопорушенням, каюсь», написав сам ОСОБА_1 .

Таким чином, дослідивши наявні у справі докази, та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена.

При цьому суд наголошує, що свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення апелянт жодним доводом не оскаржує, до того в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 сам зазначив, що вину визнає та щиро кається, а твердження, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказана частина статті 130 КУпАП за якою саме кваліфіковано його дії, що позбавляє його можливості захищатися від звинувачення, спростовується наявним в матеріалах справи протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №216385 від 29.04.2019 року складеному щодо ОСОБА_1 , де чітко вказано, що останнім порушено вимоги п. 2.9(а) ПДР за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Безпідставними є доводи сторони захисту з приводу того, що висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння вважається не дійсним, оскільки під час встановлення розміру проміле алкоголю використовувалось медичне обладнання із простроченим строком повірки, що вказує на невідповідність акту огляду, так як на запит апеляційного суду надійшла відповідь з КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» від 24.07.2019 року №572/12-2, згідно якої вбачається, що остання повірка газоаналізатора Alcotest 5510 №ARKL 005, який був застосований лікарем 29.04.2019 року при огляді алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , проведена 13.07.2018 року та чинна до 13.07.2019 року.

Крім того, згідно наданого апеляційному суду копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, де зазначено, що газоаналізатор Alcotest 5510 №ARKL 005 чинний до 13.07.2019 року, а 29.04.2019 року ОСОБА_1 був перевірений цим приладом.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015 визначено процедуру проведення огляду, в тому числі на стан алкогольного сп`яніння. П. 3 розділу ІІ цієї Інструкції передбачено, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Суд враховує, що газовий аналізатор, з використанням якого проводився огляд ОСОБА_1 , вже перебував в експлуатації на території України з 08 червня 2018 року, був занесений до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Вказаний газоаналізатор пройшов відповідну повірку, про що свідчить відповідне свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, видане 13.07.2018 року, чинне до 13.07.2019 року та встановлено, що вказаний засіб відповідав вимогам повірки МПУ 066/05-2013, пройшов відповідне калібрування 13.07.2018 року, що свідчить про його придатність до використання.

Підстав вважати, що повірку вказаного приладу проводив орган, який не має на це відповідних повноважень на проведення таких дій не має.

Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень в діях поліцейських, та в медичному закладі, на що є посилання в апеляційній скарзі, під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, складення відповідних документів за наслідками такого огляду. Порушень вимог «Інструкції про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, не виявлено.

Посилання апелянта на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушеннями вимог законодавства, що є підставою для скасування постанови суду, на увагу не заслуговують, оскільки в протоколі чітко зазначено суть вчиненого ним правопорушення.

Щодо посилання захисника на те, що під час медичного огляду та складання акту минуло лише 10 хвилин, що порушило порядок дотримання проміжку часу в 20 хвилин, то вказані обставини не спростовують результатів медичного огляду ОСОБА_1 Зазначена обставина не вказує на відсутність стану алкогольного сп`яніння в момент огляду, що підтверджено відомостями, вказаними як у результаті дослідження, так і у висновку за результатами огляду обстежуваної особи.

Одночасно слід зазначити, що доводи ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, щодо того, що поліцейськими не було відсторонено його від керування з витребуванням у нього документів спростовується даними, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: у останнього було тимчасово вилучено посвідчення водія, і був наданий тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами, які він отримав і власноручно розписався (а.с.1).

Окрім того, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 відносно того, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. 268 КУпАП, розглянув справу без його участі, чим порушив право на захист є безпідставними, суд сприймає їх як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» в п.41 наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції вживав дієві заходи, щодо своєчасного сповіщення ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи.

Зокрема, повідомлення здійснювалися засобами поштового зв`язку, на адресу, яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення. Судова повістка повернута до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», також надсилались смс-повістка, яка була доставлена 07.05.2019 року, однак клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 до суду не надходило. За таких обставин, місцевий суд дійшов правильного висновку, про умисне ухилення правопорушника від явки до суду та можливість розгляду справи за його відсутності.

Окрім того, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Разом з цим, ОСОБА_1 було забезпечено право бути присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення в апеляційному суді, надати особисті пояснення, бути заслуханим судом, надати докази що доводять його невинуватість тощо.

Проте, апелянт будь яких доводів, які б ставили під сумнів висновок суду першої інстанції щодо визнання його винним за ч.1 ст.130 КУпАП, суду не надав.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 29.04.2019 року реалізував своє право володіти та керувати автомобілем «Ford Transit», д/н НОМЕР_2 , тим самим погодившись нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, дослідив матеріали справи та обґрунтовано зробив висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279,280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік накладено на ОСОБА_1 згідно санкції ч.1 ст.130 КУпАП, є безальтернативним, і відповідає вимогам ст.33 КУпАП щодо врахування характеру вчиненого правопорушення, даних про особу порушника та інших обставин, які мають значення для прийняття правильного рішення, а тому визначений судом вид стягнення буде доцільним для виправлення правопорушника з метою попередження вчинення ним правопорушень у майбутньому.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без зміни.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 травня 2019 року без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду І.С. Олексієнко