Провадження № 33/824/628/2019 Головуючий у 2 інстанції Гайдай Р.М.
Категорія: ст. 471 МК України
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гайдай Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника Київської міської митниці Панькіна Д.В. на постанову Солом'янського районного суду міста Києва від 17 грудня 2018 року, якою

громадянина Туреччини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого у Туреччині за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ст. 471 Митного Кодексу України та підданоадміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі 1700,00 грн.

Постановлено вилучену валюту, згідно протоколу про порушення митних правил № 0782/10000/18 від 15 листопада 2018 року, а саме іноземну валюту - долари США, 26 купюр номіналом 100: LF80952245H, LF10179571K, LF10179570K, LG66237234A, LG49864934A, LF08704068C, MH05142209A, MB69371594C, MF68595254B, MB71524594A, MB71524595A, MB71524596A, MB26694070E, MB64258326A, MB15212655C, MB15212656C, LL78203296I, LF09845287B, LB09845285B, MK63454750A, MB60651556K, MB39601400M, MB39601399M, MB31420958A, LG86421092С, MK35480920A, загальною вартістю 74888,80 грн. - повернуто громадянину Туреччини ОСОБА_3

Постановлено стягнути з громадянина Туреччини ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 15 листопада 2018 о 01 годині 10 хвилин на митному посту «Аеропорт «Київ» (Жуляни)» Київської міської митниці ДФС під час проведення вибіркового митного контролю на лінії спрощеного митного контролю «зеленого коридору» залу «Приліт» терміналу «А» Міжнародного аеропорту «Київ» (Жуляни), для проведення вибіркового митного контролю було зупинено громадянина Туреччини ОСОБА_3 який слідував разом із братом з Анкари рейсом PC1722 літаком авіакомпанії «Пегасус».

При усному опитуванні було встановлено, що громадянин Туреччини ОСОБА_3 переміщує готівкові кошти, з його слів, біля 10000 доларів США.

Зазначеного громадянина було запрошено до оглядової кімнати, де при перерахунку було виявлено: 13 990 доларів США. З виявленої суми громадянину Туреччини ОСОБА_3 було пропущено 11300 доларів США (що становить еквівалент 10000 євро станом на 15 листопада 2018 року згідно курсу НБУ ).

За протоколом про ПМП затримано 2690 (дві тисячі шістсот дев'яносто) доларів США. Номінали валюти та номера купюр зазначені в описі предметів.

Пасажир - громадянин Туреччини ОСОБА_3 митної декларації не заповнював, з приводу декларування готівкових коштів до інспекторів митниці не звертався, самостійно обрав форму проходження митного контролю - проходження через &q?ер;зелений коридор&q?бр; чим засвідчив про відсутність товарів, що підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, або таких, що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження.

Таким чином, Київською міською митницею ДФС зроблено висновок про те, що своїми діями пасажир - громадянин Туреччини ОСОБА_3 порушив встановлений Митним кодексом України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, а саме, обравши формою проходження митного контролю - проходження через &q?ог;зелений коридор&qu о;, перемістив товари на які законодавством України встановлені обмеження.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого статтею 471 Митного кодексу України.

В апеляційній скарзі представник Київської міської митниці ПаньківД.В. просить постанову Солом'янського районного суду міста Києва від 17 грудня 2018 року у адміністративній справі про порушення митних правил стосовно громадянина Туреччини ОСОБА_3 в частині накладення стягнення конфіскації предметів правопорушення змінити та в постанові зазначити - конфіскувати предмети правопорушення, а саме валютні кошти в сумі 2690 (дві тисячі шістсот дев'яносто) доларів США.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що пасажир - громадянин Туреччини ОСОБА_3 митної декларації не заповнював, з приводу декларування готівкових коштів до інспекторів митниці не звертався, самостійно обрав форму проходження митного контролю - проходження через "зелений коридор" чим засвідчив про відсутність товарів, що підлягають письмовому декларуванню,оподаткуванню митними платежами, або таких, що підпадають під встановленні законодавством заборони та/або обмеження, чим порушив встановлений Митним кодексом України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, а саме обравши форму проходження митного контролю - проходження через "зелений коридор", перемістив товари на які законодавством України встановлені обмеження. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого статтею 471 Митного кодексу України.

При цьому, суд першої інстанції своє постановою визнав винним громадянина Туреччини ОСОБА_3 в порушенні митних правил, передбаченого ст. 471 Митного кодексу України та застосував до нього лише адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1700 грн., а валютні кошти, що є предметом правопорушення повернув останньому.

Вказані твердження на думку апелянта є необґрунтованими, оскільки законодавець в ст. 471 Митного кодексу України чітко визначив санкції щодо застосування стягнення до правопорушників, а саме накладення штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, також конфіскацію цих товарів.

Вважає, що в діях громадянина Туреччини ОСОБА_3 правопорушення є закінченим з моменту здійснення ним дій зазначених в диспозиції ст. 471 Митного кодексу України, таким чином останній є суб'єктом адміністративної відповідальності.

Також апелянт вважає, що вина громадянина Туреччини ОСОБА_3 була доведена в ході провадження в справі та в наявних матеріалах справи.

Заслухавши доповідь судді, представника Київської міської митниці ДФС - Панькіна Д.В., котрий підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задоволити, ОСОБА_3 за допомогою перекладача Дикої Л.С., котрий заперечував проти задоволення поданої апеляційної скарги та просив постанову суду залишити без зміни, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до такого висновку.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 Митного кодексу України відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами та не оскаржується в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги представника Київської міської митниці ДФС - Панькіна Д.В. щодо обов'язкової конфіскації валютних коштів, що є предметом правопорушення, не ґрунтуються як на матеріалах справах так і на вимогах закону.

Відповідно до ст. 466 МК України адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 471 МК України вчинення порушення митних правил передбаченого диспозицією даної норми, тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України,- також конфіскацію цих товарів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

ЄСПЛ у справі «Трегубенко проти України» від 02 листопада 2004 року, зазначив, що позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний, inter alia, «інтерес суспільства» та «умови, передбачені законом». Більше того, будь-яке втручання у право власності обов'язково повинно відповідати принципу пропорційності. Як неодноразово зазначав Суд, «справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Пошук такого справедливого балансу пролягає через всю Конвенцію. Далі ЄСПЛ зазначає, що необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення щодо Брумареску (Brumaresku), параграф 78).

Таким чином, оцінюючи дотримання права на мирне володіння своїм майном, передбаченого ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ЄСПЛ, перш за все виходить із оцінки дотримання принципу правомірності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном та оцінки забезпечення «справедливого балансу» / дотримання принципу пропорційності (справедливої рівноваги між інтересами суспільства і основними правами окремої людини) (п.п. 69, 73 рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, п.п. 31, 34 рішення у справі «Ісмаїлов проти РФ» від 06 листопада 2008 року).

Крім того, при вирішенні питання про конфіскацію певного предмета правопорушення мають значення, зокрема: характеристика безпосереднього предмету правопорушення чи загалом можливе його законне переміщення через митний кордон України, у тому числі чи підлягають сплаті митні платежі, інші податки, у зв`язку з переміщенням предмета правопорушення через митний кордон; джерело походження безпосереднього предмета правопорушення; причини, які призвели до порушення порядку проходження митного контролю в зонах спрощеного митного контролю; мета переміщення порушником предмета через митний кордон України; наявність завданої державі шкоди; вартість безпосереднього предмета правопорушення; майновий стан порушника.

Із аналізу матеріалів справи вбачається, що дані, які б давали підстави вважати, що шляхом застосування конфіскації буде попереджена інша незаконна діяльність - легалізація злочинних доходів, торгівля наркотиками, фінансування тероризму, ухилення від сплати податків, тощо - відсутні.

Шкода, яку ОСОБА_3 потенційно міг завдати державі була незначною: він не ухилявся від сплати мита та інших зборів і не завдав державі іншої шкоди. Якби він віз гроші не задекларувавши їх, органи влади лише не отримали б інформацію про те, що ці кошти вивозилися з території держави. Таким чином, метою конфіскації було не відшкодування майнової шкоди, завданої державі, оскільки вона не зазнала ніяких збитків, внаслідок невнесення заявником відомостей до митної декларації. Отже, застосування конфіскації в даному випадку є не компенсаційною, а стримуючою та карною мірою.

Крім того, в ході апеляційного розгляду та з наданого відеозапису представником митниці було встановлено, що ОСОБА_3 мав намір задекларувати кошти, оскільки зайшовши до «зеленого коридору» він підійшов до інспектора митниці. ОСОБА_3 не знав, що перехід через «зелений коридор» вже є порушенням митних правил, останній пішов в той коридор, де побачив інспектора митниці. В «червоному коридорі» інспектора не було.

При цьому, ОСОБА_3 вказав, що вилучені грошові кошти є його особистою річчю та мають легальне походження.

Таким чином, приймаючи до уваги всі обставини даної справи, а також враховуючи дані про особу ОСОБА_3, апеляційний суд вважає, що конфіскація вилученої у нього готівки, покладає на нього «індивідуальний надмірний тягар» та не може бути застосована у даному випадку.

Враховуючи вищезазначене, постанова Солом'янського районного суду м. Києва від 17 грудня 2018 року відповідає вимогам закону, а тому підстав для її зміни чи скасування суд апеляційної інстанції не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника Київської міської митниці ПанькінаД.В. - залишити без задоволення, а постанову Солом'янського районного суду міста Києва від 17 грудня 2018 року, якою громадянина Туреччини ОСОБА_3(Sahin Zeki) визнано винним у порушені митних правил, передбачених ст. 471 Митного кодексу України - без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Р.М.Гайдай