БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 3/356/32/19
Справа № 355/1444/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2019 року суддя Березанського міського суду Київської області Голік Г.К., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли від Управління патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,

за ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

10.01.2019 року до Березанського міського суду Київської області відповідно до постанови судді Баришівського районного суду Київської області Литвиненко О.Л. від 20.12.2018 року про направлення адміністративного матеріалу за підсудністю надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

23.09.2018 року інспектором роти № 1 батальйону ПП у м. Бориспіль лейтенантом поліції Горєлим І.В. складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 213642 відносно гр. ОСОБА_1 про те, що він 23.09.2018 року о 03 год. 20 хв. в Київській області, м. Березань, вул. Шевченків шлях, 104, керував автомобілем Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Проба позитивна 0,49 ‰. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 213641 від 23.09.2018 року, складеного інспектором роти № 1 батальйону ПП у м. Бориспіль лейтенантом поліції Горєлим І.В., 23.09.2018 року о 03 год. 20 хв. в Київській області, Баришівський район, 76 км автодороги Київ-Харків, ОСОБА_1, керуючи автомобілем Honda Accord, д.н.з. НОМЕР_1, на вимогу працівника поліції про вимогу зупинити транспортний засіб, завчасно надану за допомогою жезла не зупинився, був зупинений шляхом переслідування на патрульному автомобілі в м. Березань, вул. Шевченків шлях, 104. ОСОБА_1 порушив п. 2.4 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 122-2 КУпАП.

22.01.2019 року на адресу електронної пошти суду за вх. № ЕП-70 надійшло клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від 21.01.2019 року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 з посиланням на ч. 2 ст. 38 КУпАП вказує, що згідно матеріалів справи події відбулися та протоколи про адміністративні правопорушення складено понад 3 місяці тому, а відтак, він просить суд закрити провадження у вказаній справі у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Крім того, у зв'язку з неможливістю прибути в судове засідання, ОСОБА_1 просив розглядати справу у його відсутність.

У зазначеній заяві ОСОБА_1 вказав, що в провадженні Березанського міського суду Київської області перебуває справа за адміністративними матеріалами відносно нього щодо нібито вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2 та. ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 213642 від 23.09.2018 року ОСОБА_1 зазначено, що він не визнає свою вину у правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши письмові докази по справі суд приходить до наступного висновку.

Постановою Баришівського районного суду Київської області від 21.11.2018 року матеріали справ про адміністративне правопорушення № 355/1444/18 відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП об'єднано в одне провадження зі справою № 355/1445/18 відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП доведена.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.9. а) Правил дорожнього руху водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного , наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортними засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція).

Згідно з п. 2 Інструкції огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 Інструкції ознаками алкогольного сп'яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Розділом II Інструкції встановлено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським і оформлення його результатів. Так, згідно з п. 1-6 вказаного вище розділу Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного сп'яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп'яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп'яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп'яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими судом доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 213642 від 23.09.2018 року (а.с. 1);

- додатком до протоколу серії БД № 213642 від 23.09.2018 року з результатами тестування на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_1 Результат огляду становить 0,49 ‰ (а.с. 3);

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 від 23.09.2018 року (а.с. 5);

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 від 23.09.218 року (а.с. 6);

- переглянутим відеозаписом події, диск з яким міститься в матеріалах справи, ст. 130, кам. 76, 23.09.2018 року Горєлий І.В., гр. ОСОБА_1 (а.с. 11).

Відповідно до довідки про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, відповідно до бази НАІС/Армор підсистеми «Адміністративна практика» за ознакою повторності щодо вчинення правопорушень за ст. 130 КУпАП ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, не значиться (а.с. 10).

Пунктом 2.4 Правил дорожнього руху передбачено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов'язковому технічному контролю.

Відповідно до ст. 122-2 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП підтверджується наступними дослідженими судом доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 213641 від 23.09.2018 року (а.с. 39);

- переглянутим відеозаписом події, диск з яким міститься в матеріалах справи, ст. 122-2, кам. 76, 23.09.2018 року Горєлий І.В., гр. ОСОБА_1 (а.с. 42).

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ст. 122-2, 130 КУпАП, серед інших, визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи мали місце правопорушення, за які особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2, 130 КУпАП, чи є особа винною у їх вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Нормами КУпАП прямо не передбачено необхідності визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у випадку закриття провадження у справі.

Проте, встановивши вимоги до постанови у справі про адміністративне правопорушення, законодавець не зробив будь-яких виключень щодо постанов про закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення, із чого необхідно зробити висновок про те, що виконання вимог ч. 2 ст. 283 КУпАП є обов'язковим і для цього виду постанов.

Враховуючи вимоги ч. 6 ст. 82 ЦПК України та ч. 6 ст.78 КАС України щодо обов'язковості висновків суду у справі про адміністративне правопорушення при розгляді цивільного чи адміністративного позову в частині висновків про те, чи мали місце певні дії (бездіяльність) та чи вчинені вони певною особою, виходячи із принципів верховенства права та однієї із засад судочинства, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 129 Конституції України, якою є забезпечення доведеності вини, суд приходить до висновку про те, що визнання вини особи є обов'язковим при доведеності вчинення нею будь-якого адміністративного правопорушення, в тому числі, і у випадку закриття справи із нереабілітуючих підстав.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією Європейського суду з прав людини щодо порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення. Зокрема, у рішенні Суду "Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень. Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання.

Аналіз диспозиції та санкції, зокрема, ч. 1 ст. 130 КУпАП дає підстави стверджувати те, що ц правопорушення відповідає критерію кола адресатів та критерію мети та тяжкості наслідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до законодавства підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше, як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про корупційні правопорушення.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Як вбачається з протоколів про адміністративне правопорушення серії БД № 213642 від 23.09.2018 року та серії БД № 213641 від 23.09.2018 року, діяння, які стали підставою для складення протоколів відносно ОСОБА_1, були вчинені ним 23.09.2018 року.

Крім того, до Березанського міського суду Київської області адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП надійшов з Баришівського районного суду Київської області 10.01.2019 року, тобто поза межами строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП.

Враховуючи обставини вчинення адміністративного правопорушення, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, взявши до уваги письмові докази суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень доведена. В його діях суд вбачає склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 122-2 КУпАП, однак приходить до висновку, що стягнення за вчинення вищевказаних правопорушень могли бути накладені на винну особу не пізніше 23.12.2018 року.

За таких обставин суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. 38,245, 247, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП.

Провадження у справі закрити за закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 КУпАП, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Березанський міський суд Київської області.

Суддя: Г. К. Голік