ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/819/339/17 Доповідач: Радченко С.В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2019 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Херсонського апеляційного суду Радченко С.В., за участі: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Бузинарської Діани Миколаївни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 10 липня 2019 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 10 липня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 29.05.2019 о 06:05 год. керував т/з «FORD Sierra» д/н НОМЕР_1 , на а/д Одесса-Мелетополь-Новоазовськ 159 км., в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою алкотестеру «Драгер», за результатами якого виявлено 0,49 % алкоголю, що підтверджує перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння, чим він порушив вимоги пункту 2.9. «а» «Правил дорожнього руху» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи.

Апелянт посилається на порушення судом норм процесуального права, а саме недодержання вимог ст.ст.268,279,280 КУпАП. Суд першої інстанції належним чином не повідомив його про розгляд справи, а тому він був позбавлений можливості скористатися своїм правом на захист. Також зазначив, що поліцейськими незаконно було застосовано прилад «Drager 6810», оскільки останній фактично не дозволений МОЗ та Держспоживчстандартом до застосування на території України, також суд взяв до уваги письмові пояснення свідків, які не були підтверджені ними в судовому засіданні.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції загалом дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9 «а» Правил, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає ст.ст.283,284 КУпАП.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: даними протоколу по адміністративне правопорушення від 29 травня 2019 року, у відповідності до якого, ОСОБА_1 29.05.2019 о 06:05 год. керував т/з «FORD Sierra» д/н НОМЕР_1 , на а/д Одесса-Мелетополь-Новоазовськ 159 км., в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою алкотестеру «Драгер», за результатами якого виявлено 0,49 % алкоголю, що підтверджує перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння, чим він порушив вимоги пункту 2.9. «а» «Правил дорожнього руху» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.5,6); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.8,9). Поясненнями самого ОСОБА_1 наданими ним суду першої інстанції, відповідно до яких він ввечері 28.05.2019 року випив 0,5 л. пива, зранку 29.05.2019 року зателефонувала дружина та сказала щоб терміново їхав до неї в м. Миколаїв, оскільки її кладуть у лікарню, тому був змушений їхати.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 під час апеляційного розгляду справи висновків суду першої інстанції не спростували.

Посилання апелянта на те, що суд безпідставно розглянув справу, не допитавши свідків, поліцейських, чим порушив його право на захист, є необґрунтованими, враховуючи наступне.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Наявні у справі письмові пояснення свідків отримані у встановленому законом порядку, підписані ними особисто та є належними та допустимими доказами. Докази на підтвердження протилежного, в матеріалах справи відсутні.

Окрім того, суд першої інстанції прийшов до висновку, що докази, які наявні у матеріалах справи, є достатніми та необхідними для встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції. Натомість, письмових клопотань ОСОБА_1 про безпосередній допит свідків у суді першої інстанції, в тому числі поліцейських, матеріали справи не містять. Зі змісту постанови судді також не вбачається, що такі клопотання заявлялися під час розгляду справи.

Також, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги стосовно того, що в матеріалах справи не міститься направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Так як, відповідно до розділу ІІ вищевказаної Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції видається, тоді, коли водій погодився пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я, а ОСОБА_1 проходив огляд на місці зупинення транспортного засобу за допомогою алкотестеру.

Та обставина, що в протоколі не зазначено про те, що після складення протоколу, водія не відсторонили від керування автомобілем - не є підставою для звільнення від адміністративної відповідальності і не свідчить про його невинуватість.

Доводи ОСОБА_1 про незаконність застосування приладу «Drager Alkotest 6810», оскільки останній фактично не дозволений МОЗ та Держспоживчстандартом до застосування на території України, є помилковими.

Відповідно до листа Українського медичного центру сертифікації МОЗ України №45 від 18.01.2018 року, виріб медичний Drager Alkotest 6810 був зареєстрований в Україні згідно Порядку державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 09.11.2004 року № 1497 (далі Постанова КМУ №1497), що підтверджується наявністю даних у архіві щодо свідоцтва про державну реєстрацію №7261/2007 від 10.02.2010 року, термін дії до 10.02.2015 року.

01.07.2015 року введений в дію Технічний регламент щодо медичних виробів (далі ТР), затверджений Постановою КМУ від 02.10.2013 року № 753, згідно якого введення в обіг та/або в експлуатацію медичних виробів дозволяється після підтвердження відповідності їх вимогам цього ТР, а Постанова КМУ № 1497 втратила чинність. Реєстр медичної техніки та виробів медичного призначення згідно ТР не ведеться.

Використання медичних виробів «Газоаналізатори Drager Alkotest 6810», виробництва Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина, які були завезені та реалізовані на територію України та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10.02.2010 року по 10.02.2015 року є можливим, а закінчення терміну дії свідоцтва означало припинення можливості їх ввезення та введення в експлуатацію, але не впливало на вироби, які вже були введені в експлуатацію використовувались у практиці.

Відповідно до Технічного регламенту, оцінку відповідності проходить медична техніка, яка вводиться в обіг / експлуатацію. Газоаналізатор «Драгер» відповідає затвердженому типу, був зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки і отримав «сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженого типу» (термін дії свідоцтва - 10.02.2010 10.02.2015). На підставі цього, газоаналізатор «Драгер 6810» з 10.02.2010 по 10.02.2015 було дозволено ввозити на митну територію України та вводити їх в експлуатацію (початок використання). Закінчення терміну дії цих документів не впливає на техніку, яка вже використовується. Таким чином газоаналізатори «Драгер», які були завезені і реалізовані на території України і введені в експлуатацію протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його в реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення з 10.02.2010 по 10.02.2015 можливо, за умови дотримання вимог щодо перевірки(калібруванню).

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області від 10 липня 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Радченко