Номер провадження: 33/813/516/19
Номер справи місцевого суду: 521/8/19
Головуючий у першій інстанції Старіков О.О.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Журавльов О.Г., за участю секретаря Павлючук Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Одеської митниці Державної фіскальної служби - Безлущенка О.С. на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2019 року,

встановив:

З протоколу про адміністративне правопорушення №3387/50000/18 від 26.10.2018 року про порушення митних правил, передбачене ст. 472 МК України, вбачається, що 08.10.2018 року ОСОБА_3 до Одеської митниці ДФС була подана митна декларація №UA500200/2018/009087 (invoice №1/80718 від 07.08.2018 року - контейнер CRSU9061744), відповідно до якої до України переміщувались олива двигуна 0W-16, 0946 л. у кількості 22 шт.; олива двигуна 0W20, 0946 л. у кількості 934 шт.; олива двигуна 5W-20, 0946 л. у кількості 406 шт.; олива двигуна 5W20, 0946 л. у кількості 166 шт.; олива двигуна 5W-20, 0946 л. у кількості 142 шт.; олива двигуна 5W-30, 0946 л. у кількості 1174 шт.; олива двигуна 5W-30, 0946 л. у кількості 238 шт.; олива двигуна 5W-30, 0946 л. у кількості 10 шт., які не були заявлені у митній декларації.

Відповідно до ст. 511 МК України було вилучено олива двигуна 0W-16, 0946 л. у кількості 22 шт.; олива двигуна 0W20, 0946 л. у кількості 934 шт.; олива двигуна 5W-20, 0946 л. у кількості 406 шт.; олива двигуна 5W20, 0946 л. у кількості 166 шт.; олива двигуна 5W-20, 0946 л. у кількості 142 шт.; олива двигуна 5W-30, 0946 л. у кількості 1174 шт.; олива двигуна 5W-30, 0946 л. у кількості 238 шт.; олива двигуна 5W-30, 0946 л. у кількості 10 шт.

По відношенню до ОСОБА_3 було складено протокол №3461/50000/18 від 02.11.2018 року про порушення митних правил, передбачене ст. 472 МК України, відповідно до якого 19.10.2018 року, ОСОБА_3 була подана митна декларація №UA500200/2018/009452 (invoice №18702170 від 11.10.2018 року), до Одеської митниці ДФС, відповідно до якої з Польщі до України переміщувались олива двигуна 5W40 (5 л.) у кількості 358 шт., олива двигуна 5w30 (5 л.) у кількості 418 шт., олива двигуна 5w30 (1 л.) у кількості 1618 шт., які не були заявлені у митній декларації.

Також, відповідно до ст. 511 МК України було вилучено олива двигуна 5W40 (5 л.) у кількості 358 шт., олива двигуна 5w30 (5 л.) у кількості 418 шт., олива двигуна 5w30 (1 л.) у кількості 1618 шт.

Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від19 лютого 2019 року провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 закрито, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Вилучені, відповідно до протоколу №3387/50000/18 від 26.10.2018 року, речі, а саме: олива двигуна 0W-16, 0946 л. у кількості 22 шт.; олива двигуна 0W20, 0946 л. у кількості 934 шт.; олива двигуна 5W-20, 0946 л. у кількості 406 шт.; олива двигуна 5W20, 0946 л. у кількості 166 шт.; олива двигуна 5W-20, 0946 л. у кількості 142 шт.; олива двигуна 5W-30, 0946 л. у кількості 1174 шт.; олива двигуна 5W-30, 0946 л. у кількості 238 шт.; олива двигуна 5W-30, 0946 л. у кількості 10 шт. повернуто ОСОБА_3

Вилучені, відповідно до протоколу №3461/50000/18 від 02.11.2018 року, речі, а саме: олива двигуна 5W40 (5 л.) у кількості 358 шт., олива двигуна 5w30 (5 л.) у кількості 418 шт., олива двигуна 5w30 (1 л.) у кількості 1618 шт. повернуто ОСОБА_3

Не погодившись з прийнятим рішенням, представник Одеської митниці Державної фіскальної служби - Безлущенко О.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, ухвалити нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні ним порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у 100% вартості товару та конфіскації товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що: 1) ОСОБА_3 порушив процедуру декларування товарів; 2) в митній декларації заявлено неправдиві відомості про товари.

На вказану апеляційну скаргу представником ОСОБА_3 - адвокатом Дідик С.В. надано заперечення, яким зазначено, що оскільки митним органом не надано доказів, які б спростовували доводи ОСОБА_3 та доказів на підтвердження того, що він діяв протиправно, для уникнення декларування товарів, сплати митних платежів, тому правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, у зв'язку з чим просила апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 19.02.2019 року без змін.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, які були підтримані в судовому засіданні представником Одеської митниці Державної фіскальної служби - Безлущенка О.С., Ковташ Д.М., доводи заперечень, які були підтриманні в судовому засіданні представником ОСОБА_3 - адвокатом Дідик С.В., апеляційний суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП обов'язок суду з'ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом правильно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що згідно митної декларації №UA500200/2018/009087, у контейнері CRSU9061744 переміщувались оливи моторні, компресорні, турбінні з вмістом нафти та нафтопродуктів (синтетичних та мінеральних вуглеводнів), отриманих з бітумінозних мінералів 70 мас.% в якості основного компоненту, без вмісту дисульфіду молібдена.

Також, відповідно до наявної у матеріалах справи митної декларації №UA500200/2018/009452, з Польщі до України переміщувались олива двигуна 5W40 (5 л.) у кількості 358 шт., олива двигуна 5w30 (5 л.) у кількості 418 шт., олива двигуна 5w30 (1 л.) у кількості 1618 шт.

У протоколах про порушення митних правил №3387/50000/18 від 26.10.2018 року та №3461/50000/18 від 02.11.2018 року вказано, що на етикетці вилучених товарів зазначено, що мастила є синтетичними. Відповідно до митних декларацій UA500200/2018/009452 та №UA500200/2018/009087, товари переміщувались за кодом 2710.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що кількість переміщуваних товарів відповідає заявленій.

Докази умисного не заявлення ОСОБА_3 за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, що переміщувались через митний кордон України, в матеріалах справи відсутні.

Крім того, відповідно до наданої представником ОСОБА_3 митної декларації №UA500200/2018/010059 від 31.10.2018 року вбачається, що ОСОБА_3 переміщувались товари за кодом товару 2710, а саме оливи моторні, компресорні, турбінні з вмістом нафти та нафтопродуктів (синтетичних та мінеральних вуглеводнів), отриманих з бітумінозних мінералів 70 мас.% в якості основного компоненту, без вмісту дисульфіду молібдена, які пройшли митний контроль та були випущені у вільний обіг.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Частина 6 статті 264 МК України передбачає, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.

Згідно з ч. 8 ст. 264 МК України, з моменту прийняття органом доходів та зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 року №8 роз'яснено, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.

При цьому, Одеською митницею ДФС не спростовано, що вміст товарів, які переміщувались відповідно до митних декларацій UA500200/2018/009452 та №UA500200/2018/009087, відповідає етикетці.

Згідно сертифікатів відповідності №UA1.190.1389-18 від 18.10.2018 року та №UA1.190.1390-18 від 18.10.2018 року, виданих органом з сертифікації ТОВ «ВСЦ «ПІВДЕНТЕСТ», код УКТ ЗЕД вказаний 2710, який і було зазначено в митній декларації.

Таким чином, всупереч доводів апеляційної скарги, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що декларантом було обрано правильний код УКТ ЗЕД (2710), оскільки товар, виявлений під час огляду повністю відповідає заявленим у митній декларації, а митним органом не надано доказів про зворотне.

З матеріалів справи вбачається, що 19.10.2018 року співробітниками митниці за результатами огляду товару було складено акт, де зазначено, що за результатами догляду перевірено опис та класифікацію товарі №1, №2, та з метою однозначної класифікації відібрані зразки товарів та направлені на лабораторні дослідження.

Однак, відповідне дослідження проведено не було, оскільки Одеським управлінням з питань експертиз та досліджень ДПМЕ ДФС від 25.10.2018 року було видано лист про відмову в його проведенні (а.с.97).

Таким чином, Одеською митницею ДФС не доведено, що товар, задекларований ОСОБА_3, відмінний від товару, зазначеного на етикетці.

В судовому засіданні апеляційного суду представником Одеської митниці ДФС не заперечувався факт не проведення експертизи та не можливості її проведення на території України.Судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях.

Не заперечувався представником Одеської митниці ДФС також той факт, що зразки конфіскованого товару (по 2 піт. кожного товару), які були відібрані для проведення експертного дослідження були повернуті стороні декларанта, які ним заявлені в МД №UA500200/2018/010286 від 06.11.2018 року за тим самим кодом УКТ ЗЕТ 27101981, пройшли митний контроль та були випущені у вільний обіг.

Диспозицією ст. 472 МК України передбачено, що відповідальність настає через недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто не заявлення за встановленою формою точних та достовірних даних про товар. За диспозицією вказаної статті відповідальність може наступати лише у випадку, коли особі відомі усі необхідні реквізити товару, що підтверджуються відповідними документами, однак особа їх не декларує за встановленою формою.

Отже, основним безпосереднім об'єктом правопорушення за даною нормою закону є встановлений порядок переміщення товарів та ТЗ через митний кордон України, а об'єктивною стороною є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, активна поведінка (вчинок) особи.

Суб'єктивна сторона передбачає наявність умислу чи необережності, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює, чи може та повинен передбачати обставини і характер незаконного недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_3, які надані при складанні протоколу про ПМП, визначення коду УКТ ЗЕД та декларування товару за цим кодом було здійснено ним, відповідно до вимог, а тому ці обставини підтверджують відсутність прямого умислу на приховування даних про товар від митних органів або зазначення неправильних відомостей про товар.

З матеріалів справи вбачається відсутність необережної форми вини в діях ОСОБА_3, так як він зазначив в декларації відомості щодо товару згідно товаросупровідних документів, сертифікатів відповідності.

Тому судом першої інстанції вірно встановлена відсутність умислу і необережності в діях ОСОБА_3, що є відсутністю суб'єктивної сторони правопорушення і свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Оскільки митним органом не надано доказів, які б спростовували доводи ОСОБА_3 та доказів на підтвердження того, що він діяв протиправно, для уникнення декларування товарів, сплати митних платежів, вина ОСОБА_3 у скоєні адміністративного правопорушення митним органом не доведена, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про закриття провадження по справі у зв'язку з відсутністю у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного судового рішення.

Таким чином, апеляційний суд не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника Одеської митниці Державної фіскальної служби - Безлущенка О.С. залишити без задоволення.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеськогоапеляційного суду О.Г.Журавльов