КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/86/2019
Категорія: ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 січня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника - адвоката Кудія М.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 31 травня 2018 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Солом'янського районного суду м. Києва від 31 травня 2018 року

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, 124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Як встановлено постановою судді, 15 квітня 2018 року о 07 год. 20 хв. по вул. Докучаєвського, 16-а в м. Києві інспектором патрульної поліції в м. Києві був зупинений ОСОБА_2, який керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», держномер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння у зв'язку з чим відповідно до постанови КМ України від 17.12.2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», а також Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року під № 1413/27858, водію ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» або в найближчому закладі охорони здоров'я, проте у присутності свідків він відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Також, 15 квітня 2018 року о 07 год. 20 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat», держномер НОМЕР_1, рухався по вул. Докучаєвського, 16-а в м. Києві, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Golf», держномер НОМЕР_5, чим порушив п.п. 2.3 (б), 13.1 ПДР України, що призвело до механічних пошкоджень автомобілів.

Таким чином, ОСОБА_2 своїми умисними діями, вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 31.05.2018, скасувати зазначену постанову, а провадження у справі відносно нього закрити за відсутністю події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування поданої скарги, скаржник посилається на те, що постанова судді першої інстанції є незаконною та не обґрунтованою, оскільки суддею при розгляді справи та винесенні постанови було суттєво порушено норми процесуального та матеріального права.

Як зазначає у поданій скарзі апелянт, під час розгляду справи суддею у судовому засіданні він був відсутній, копії постанови не отримував, про її зміст дізнався лише 01.08.2018, під час ознайомлення з матеріалами справи, про день та час розгляду справи про адміністративне правопорушення належним чином повідомлений не був, і в матеріалах справи відсутні докази його належного повідомлення у зв'язку з чим вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови судді, ним пропущений з поважних причин.

На думку апелянта, протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 236314 від 15.04.2018 року, на підставі якого судом було винесено оскаржувану постанову не відповідає вимогам діючого законодавства, оскільки складений з порушенням вимог діючого законодавства, а саме ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395.

Крім того, як вказує апелянт, в протоколі не зазначено про його конкретні дії щодо ухилення від огляду, не зазначено яким саме чином він ухилявся від огляду (шляхом словесної відмови, відмови у письмовій формі, намагання втекти, залишити місце оформлення протоколу тощо) у зв'язку з чим, на його думку, фабула протоколу не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також апелянт зазначає про те, що в оскаржуваній постанові невірно зазначено, що він керував транспортним засобом та був зупинений інспектором патрульної поліції, оскільки, він 15 квітня 2018 року не керував транспортним засобом взагалі, інспектором патрульної поліції не зупинявся, а знаходився на пасажирському сидінні тоді, як транспортним засобом керувала інша особа, яка скоїла ДТП, що підтверджується матеріалами відеозапису, які знаходяться в матеріалах справи.

Звертає увагу апелянт і на те, що з камер відеореєстраторів патрульних поліцейських, на яких зафіксовано його спілкування з поліцейськими та особою, що керувала транспортним засобом, відсутній запис моменту коли поліцейські пропонують йому пройти медичний огляд на стан сп'яніння, так само, на даному відеозаписі не зафіксовано факту його відмови від проходження медичного огляду на стан сп'яніння.

Зокрема, апелянт вказує, що в письмових поясненнях свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що знаходяться в матеріалах справи, відсутні відомості про те, що в їх присутності працівники поліції пропонували йому пройти медичний огляд на стан сп'яніння, і він від цього відмовився, і самі свідки, на думку апелянта, фактично є потерпілими в ДТП, оскільки як вони зазначили в письмових поясненнях - пошкоджений внаслідок ДТП транспортний засіб «Volkswagen Golf» НОМЕР_5 є їх власністю у зв'язку з чим, як вважає апелянт, зазначені свідки є заінтересованими в результаті розгляду справи.

Крім того, як зазначає апелянт, відомості вказані працівниками поліції в протоколах про адміністративне правопорушення за ст. 130 та ст. 124 КУпАП, а також рапортах є їх суб'єктивною думкою і жодним доказом не підтверджуються, а схема ДТП, що знаходиться в матеріалах справи, складалась у його відсутності, і він не був з нею ознайомлений та її не підписував у зв'язку з чим з нею не згодний.

На думку апелянта, суд першої інстанції не виконав вимоги закону, передбачені ст. 245, 278, 280 КУпАП, не з'ясував всі необхідні обставини для правильного вирішення справи, вдався до спрощеного підходу у вирішенні справи, не забезпечив всебічного, повного та справедливого судового розгляду, а висновки суду ґрунтуються на припущеннях.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та її захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити; пояснення свідка ОСОБА_6; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_6, а також доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

По-перше, враховуючи обставини, на які скаржник посилається у своїй скарзі, а саме на те, що він не був присутній під час розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови, а про її зміст дізнався лише 01.08.2018, під час ознайомлення з матеріалами справи, слід визнати, що строк на оскарження вказаної постанови було пропущено з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.

По-друге, незважаючи на обставини вчинених ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, які наведені в оскаржуваній постанові, суд апеляційної інстанції не може визнати оскаржуване судове рішення законним та обґрунтованим з огляду на таке.

Зокрема, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що саме ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Passat СС» д.н.з. НОМЕР_1, допустив порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за обставин, наведених в протоколі про адміністративне правопорушення та оскаржуваній постанові, оскільки сам ОСОБА_2 заперечує факт вчинення ним адміністрпативних правопорушень, передбачених як ст. 124, так і ч. 1 ст. 130 КУпАП, а в припаркованому автомобілі НОМЕР_2, наїзд на який, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, скоїв останній, в момент наїзду нікого не було.

Більш того, опитана в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_6 пояснила, що саме вона, а не ОСОБА_2, знаходилась за кермом автомобіля НОМЕР_3, коли було пошкоджено автомобіль НОМЕР_2, припаркований біля будинку № 16 по вул. Докучаєвський в м. Києві.

Зазначені обставини, крім пояснень самої ОСОБА_6, які вона надала в суді апеляційної інстанції, підтверджуються також переглянутим під час апеляційного розгляду відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який здійснювався під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, на якому видно та чутно, як ОСОБА_6 пояснює поліцейським, що саме вона знаходилась за кермом автомобіля НОМЕР_3, під час наїзду на автомобіль НОМЕР_2, а також постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 11 липня 2018 року, відповідно до якої, ОСОБА_6 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та в якій прямо зазначено, що вона 15.04.2018 року о 05 год. 30 хв. в м. Києві, по вул. Докучаєвській, 16, керувала автомобілем НОМЕР_4, з ознаками алкогольного сп'яніння та відмовилась від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку відмовилася в присутності двох свідків, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України.

За таких обставин, суддя, яка розглядала справу, не мала достатніх підстав для висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки наявні у справі докази не містять в собі достатніх та об'єктивних даних для такого висновку.

Що ж стосується доказів винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 236314, складеного щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, то вони також не можуть бути визнані належними та допустимими, оскільки з урахуванням наведених вище обставин, які свідчать про те, що працівниками поліції не було встановлено доказів на підтвердження того факту, що саме ОСОБА_2 керував транспортним засобом, вони не можуть служити підтвердженням того, що останній підлягав огляду на стан сп'яніння, а у разі відмови від проходження такого огляду підлягав адміністративній відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 236314, в якості свідків, які були присутні під час відмови ОСОБА_2 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, зазначені ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які не могли бути залучені в якості свідків, оскільки являлись зацікавленими особами, з огляду на те, що представляли потерпілу сторону в результаті ДТП.

Більш того, на переглянутих в суді апеляційної інстанції відеозаписах з камер поліцейських взагалі взагалі не зафіксовано тих обставин, що ОСОБА_2 в присутності свідків пропонувалось пройти огляд на стан сп'яніння, однак він відмовився пройти такий огляд на місці зупинки або у лікаря нарколога в закладі охорони здоров'я.

Приймаючи до уваги, відсутність достовірних даних про те, що саме ОСОБА_2 був особою, яка керувала транспортним засобом та відповідно до вимог закону була суб'єктом адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також встановлені під час апеляційного розгляду обставини, які свідчать про істотні порушення з боку працівників поліції, під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП рішення судді про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вказаною статтею також не може бути визнане законним та обґрунтованим, оскільки воно не ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

З огляду на вищенаведені обставини, враховуючи доводи, наведені в апеляційній скарзі, постанова судді Солом'янського районного суду м. Києва від 31 травня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, не може бути визнана законною та обґрунтованою, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, вказана постанова підлягає скасуванню, із закриттям провадження у справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу зазначених вище адміністративних правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Солом'янського районного суду м. Києва від 31 травня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення щодо нього.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 31 травня 2018 року, відповідно до якої ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП -скасувати, а провадження у справі щодо нього - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 цього Кодексу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Мозолевська О.М.