Святошинський районний суд міста Києва
пр. № 3/759/90/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Жмудь Вікторія Олексіївна, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, номер картки фізичної особи - платника податків невідомий, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 26.11.2018 приблизно о 02 год. 39 хв. повторно протягом року керував автомобілем «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_1, який належить на праві власності UAB «TRUMONIS», та рухався на перехресті вул. Чорнобильська та вул. Ак.Єфремова в м. Києві з ознаками наркотичного сп'яніння (тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, млявість мови). Від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння в встановленому законом порядку ОСОБА_2 відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

У судове засідання ОСОБА_2, будучи неодноразово належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, не з'явився. Жодних клопотань на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з даних, які містяться у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 про дату і місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, а саме: шляхом направлення судової повістки про виклик до суду, однак, він не скористався своїм правом бути присутнім у судовому засіданні.

За таких обставин, суддя вважає за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_2

Ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 167464 від 26.11.2018, складений стосовно ОСОБА_2, у якому містяться пояснення останнього про те, що залишає автомобіль за місцем зупинки;

- письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 26.11.2018, відповідно до яких вони були свідками того, як ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння;

- витяг з бази «Armor» від 26.11.2018, згідно з якими ОСОБА_2 притягався Дарницьким районним судом міста Києва до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік;

- диск DVD-R, на якому міститься відеозапис із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) співробітників УПП у м. Києві, на якому у присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зафіксовано факт відмови ОСОБА_2 на вимогу працівника поліції пройти огляд для визначення стану наркотичного сп'яніння, суддя дійшов таких висновків.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ч. 2 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп'яніння.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 відмовився від проходження в установленому порядку огляду для визначення стану наркотичного сп'яніння в присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що підтверджується поясненнями останніх, а також іншими доказами в справі, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 167464 від 26.11.2018 та відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) співробітників УПП у м. Києві, які містяться на диску DVD-R.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, яке є умисним, грубим та суспільно небезпечним, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладання на нього адміністративного стягнення в межах санкції, установленої у ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме: у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами на строк три роки.

Накладання такого стягнення на ОСОБА_2 відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення, яке останній вчинив повторно протягом року, та заходом державного примусу.

Також суддя не вбачає правових підстав для застосування такого стягнення як оплатне вилучення транспортного засобу, оскільки, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 167464 від 26.11.2018, автомобіль «Skoda Octavia», номерний знак НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2, належить на праві власності UAB «TRUMONIS».

Положеннями ст. 401 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. вказаного 5 Закону.

У розпорядженні суду відсутні документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 2 ст. 130, ст. 9, 23, 33, 401, 245, 251, 252, 266, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) грн 00 к. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 (триста вісімдесят чотири) грн 20 к.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Святошинського

районного суду міста Києва В.О. Жмудь