Єдиний унікальний номер 448/801/19
Провадження № 3/448/291/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.08.2019 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В., при секретарі судового засідання Керницькій Л.М., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, що надійшли з Мостиського відділення поліції Яворівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , одруженого, громадина України, непрацюючого,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

До Мостиського районного суду Львівської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №321753 від 28.05.2019р., складеного поліцейським СРПП №1 ПП Мостиського ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області Знетиняком В.В., відомо, що 27.05.2019р. біля 21:00 год. в с.Велика Діброва Мостиського району Львівської області ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ-21011», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольними сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка мова. Згідно висновку щодо результатів медичного огляду в Мостиській КЦРЛ, водій керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Вказано, що такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху та в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав. Пояснив, що у вищевказаний день близько 11:00 год. разом із сусідом їздив автомобілем до магазину. По дорозі додому у автомобілі закінчилось пальне, а тому залишив такий біля сусіда, а сам пішов додому відпочивати. В подальшому, за місцем його проживання між ним та його дружиною виник конфлікт через те, що він ( ОСОБА_1 ) перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Саме з цієї підстави дружина викликала працівників поліції. Після прибуття, працівники поліції попросили надати їм посвідчення водія, сфотографували автомобіль і повезли його ( ОСОБА_1 ) у лікарню на медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. Після проходження даного огляду у Мостиській КЦРЛ, він повернувся додому. Ствердив що у зазначений день і час не керував автомобілем в стані сп`яніння; не був зупинений працівниками поліції під час керування транспортним засобом; вважав, що проходить медичний огляд на стан сп`яніння саме через вчинений ним сімейний скандал з дружиною, а не з приводу керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 , попереджена про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України, пояснила, що являється дружиною ОСОБА_1 Вказала, що дійсно нею здійснювався виклик працівників поліції з приводу сімейного скандалу, вчиненого її чоловіком ОСОБА_1 за наступних обставин. ОСОБА_1 27.05.2109р. близько 11:00 год. поїхав кудись автомобілем, а додому повернувся пішки та ще й «напідпитку». Саме з приводу цього між ними виник конфлікт. Після приїзду працівників поліції розказала останнім про конфлікт, який виник з ОСОБА_1 за місцем їхнього проживання, а в подальшому разом із братовою ОСОБА_3 підписали документи, складені працівниками поліції. На вимогу працівників поліції надати документи, що посвідчують особу, ОСОБА_1 пред`явив їм посвідчення водія. Далі працівники поліції з ОСОБА_1 пішли до автомобіля, який стояв по сусідству. Один з працівників поліції намагався завести автомобіль, однак у такому не було палива. Після зазначених подій працівники поліції повезли ОСОБА_1 на службовому автомобілі до м.Мостиська.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 , попереджена про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України, пояснила, що являється сестрою ОСОБА_1 . Вказала, що ОСОБА_1 27.05.2019р. близько 11:00 год. поїхав з дому автомобілем, в подальшому повернувся додому пішки, а згодом знову кудись пішов. У вечірній час такий повернувся додому та розпочав сварку, у зв`язку з чим його дружина ОСОБА_2 викликала працівників поліції. Після приїзду працівників поліції вона ( ОСОБА_3 ) надала їм пояснення. Не читала, які саме пояснення працівники поліції записали з її слів, а просто підписала такі, вважаючи, що написане стосується саме події сімейного скандалу, що мав місце між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Ствердила, що на час керування транспортним засобом ОСОБА_1 зранку був тверезим.

Допитані у судовому засіданні поліцейські СРПП №1 ПП Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області Знетиняк В.В., ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , пояснили, що у вищевказаний день на «102» надійшло повідомлення про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства. Приїхавши на місце події, відібрали пояснення від дружини та сестри останнього, зокрема від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Такі зокрема стосувались і того, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані сп`яніння. Після цього запропонували ОСОБА_1 поїхати на медичний огляд в медичний заклад. Після проведеного лікарем огляду на стан сп`яніння, у приміщенні поліції відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП, із змістом якого ознайомили останнього. Ствердили, що даний протокол про адміністративне правопорушення складений був зі слів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а не за результатами зупинки ними транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа)при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в її вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з положень ст.7 КпАП України, забезпечення законності при застосуванні заходів адміністративного примусу передбачає не тільки наявність законних підстав для застосування адміністративного стягнення, але і дотримання встановленого законом порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У відповідності до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, відповідальність особи за вказаною статтею настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже об`єктивна сторона ч.1 ст.130 КУпАП характеризується такими діяннями: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів та 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , такому інкримінується вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - «керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння». На підтвердження вчинення зазначеного правопорушення до протоколу додано висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.05.2019р., складений лікарем (фельдшером) ОСОБА_6 з якого слідує, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно до положень ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п.27 постанови Пленуму Верховного суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року (із змінами), керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Проте, матеріали справи не містять доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння у місці, день та час, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення. Під час судового розгляду не було беззаперечно встановлено та підтверджено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом (виконання ним функцій водія під час руху такого засобу) 27.05.2019р. о 21.00 год. в с.Велика Діброва Мостиського району Львівської області. Навпаки, як вбачається із пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , пояснень працівників поліції ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також матеріалів справи: рапорту помічника чергового СРПП №1 Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області Шамоти В.Б., письмових пояснень ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , котрі є логічними та послідовними і переплітаються між собою, відтворюючи реальну картину подій,- працівники поліції прибули до місця проживання ОСОБА_1 в с.Велика Діброва Мостиського району Львівської області з метою перевірки заяви ОСОБА_2 з приводу вчинення домашнього насильства і безпосередньо такі не були очевидцями керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що відповідно не узгоджується з диспозицією ст.130 КУпАП.

Наявний у матеріалах справи відеозапис із нагрудної камери працівника поліції, який міститься на CD-диску, також не підтверджує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а містить лише відеозйомку процедури відібрання пояснень у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо обставин вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства та відеозйомку подій, що мали місце біля транспортного засобу на вулиці в с.Велика Діброва Мостиського району Львівської області.

З огляду на те, що в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт керування ОСОБА_1 у вищевказаний день і час транспортним засобом, то суд не може прийняти як належний і допустимий доказ висновок щодо результатів медичного огляду, складений лікарем (фельдшером) ОСОБА_6 .

Стаття 129 Конституції України передбачає, що однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст.62 Конституції України - презумпції невинності.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, ЄСПЛ в своєму рішенні від 10.02.1995 по справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, чим це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин. Крім того, в своєму рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 ЄСПЛ визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачено санкцію у виді позбавлення права керування транспортним засобом. П.21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення. ЄСПЛ підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25). У справі «Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 06.12.1988 зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати, як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. Однак, достовірність доказів, які є сумнівними та відсутність доказів зібраних особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення є неприпустимою, оскільки суперечить позиції ЄСПЛ та порушує презумпцію невинуватості особи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що сукупність досліджених у даній справі доказів не є достатніми для висновку про те, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищенаведене, керуючись принципом презумпції невинуватості, згідно якого, крім іншого, усі сумніви мають трактуватись на користь особи, яка притягується до відповідальності, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки у відповідності до ст.40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, то суд вважає, що у даному випадку відсутні підстави для стягнення такого із ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.247, 283-285, 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення через Мостиський районний суд Львівської області до Львівського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.В.Кічак

Постанова набирає законної сили «___» ______________ 20__ р.

Суддя Ю.В. Кічак