ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/66/19 Справа № 179/2027/18 Суддя у 1-й інстанції - Ковальчук Т. А. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд області в особі судді Коваленко В.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, за участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого охоронцем в Шевській ЗОШ, мешкаючого АДРЕСА_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП , -

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1на користь держави судовий збір у розмірі 352 грн.

Як вбачається з постанови суду, ОСОБА_1було визнано винним в тому, що він о 18.00 год.,29 вересня 2018 року в с. Жданівка по вул. Центральна, керував автомобілем ВАЗ-21110, державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота), чим порушив п. 2.5 Правил Дорожнього руху України. Від проходження у медичному закладі відповідно встановленого огляду на стан сп'яніння, він відмовився в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі:

- ОСОБА_1 просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити, у зв'язку з відсутністю, на його думку, в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вважає постанову суду необґрунтованою, та такою, що порушує його права та інтереси, адже інспектором СРПП №1 Магдалинівського ВП капітаном поліції ОСОБА_2, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення, не було вручено другого примірника, що є грубим порушенням даної норми.

Зазначає, що після зупинки спочатку поліцейський заявив, що він керує авто без пристебнутого ременя безпеки, а після став підозрювати в керуванні в нетверезому стані. Поліцейським його не було відсторонено від кермуванння транспортним засобом. В присутності понятих, він вимагав у інспектора провести обстеження на місці з використанням спеціальних технічних засобів. На дану вимогу той пояснив, що технічних засобів у нього немає та запропонував поїхати на обстеження до медичного закладу. Але від цієї пропозиції він відмовився, оскільки не було бензину та він запізнювався на зустріч. Після цього інспектор віддав йому документи та надав згоду на від'їзд. Вважає, що поліцейським було порушено встановлений порядок проходження огляду на стан сп'яніння.

Вказує, що від сторонніх осіб 22.11.2018 року йому стало випадково відомо, що відносно нього прийнято судом рішення про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.,130 КУпАП.

26.11.2018 року він отримав у суді копію оскаржуваної постанови від 23.10.2018 р. , зазначаючи, що йому судових повісток не направлялось, тому вважає строк на апеляційне оскарження постанови не пропущеним.

Також зазначає, що він виявив невідповідність в постанові суду, оскільки в с.Жданівка його зупиняв поліцейський тільки 26.09.2018 року, а в постанові суду вказана інша дата 29.09.2018 року і не в 18 год. 30 хв., а о 18 год..

Вважає, що судом грубо порушені його законні права передбачені ст..268 КУпАП. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши ОСОБА_1,який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, заслухавши свідка ОСОБА_3, дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП вбачається, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Але в ході перевірки матеріалів справи встановлено, що судом першої інстанції в порушення вищезазначених вимог, не було вжито належних заходів, спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення, та зроблено невірні висновки.

Вважаю за необхідне зазначити, що об'єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, передбачає необхідність обов'язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення, зокрема щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст.130 КУпАП адміністративне стягнення накладається на особу у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Але районний суд належним чином не з'ясував, чи дійсно ОСОБА_1 знаходився у стані алкогольного сп'яніння, та чи дотримано поліцейським вимог інструкції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Допитаний в апеляційному суді ОСОБА_1 пояснив, що він був тверезим, не вживає спиртних напоїв, бо хворіє, керував 26.09.18 року автомобілем, та в с. Жданівка його зупинив працівник поліції, за надуманою на його думку, підставою, а потім став підозрювати у керуванні автомобілем в нетверезому стані. Він вимагав провести обстеження на місці, з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків, але інспектор пояснив, що таких засобів у нього немає та запропонував поїхати на обстеження до медичного закладу. Він від цієї пропозиції був змушений відмовитися, оскільки не було бензину і він запізнювався на зустріч. Після цього інспектор віддав йому документи та надав згоду на від'їзд. Оскільки поліцейським його не було відсторонено від керма та повернуті документи, то він вважав, що інспектор пересвідчився, що він є тверезим та може їхати за своїми справами.

Він також пояснив, що на його думку відносно нього навмисно складено даний протокол, оскільки він на протязі декількох років судиться за свої земельні паї з місцевим фермером, який вважає, має вплив на вказаного працівника поліції, тому і в даному випадку мало місце намагання щодо апелянта в будь який спосіб йому помститися.

ОСОБА_3, в апеляційному суді пояснила, що о 18:30 26.09.2018 року вона знаходилась в автомобілі поряд з водієм ОСОБА_1, який був тверезим, бо не вживає спиртних напоїв. В с.Жданівка по вул..Центральній інспектор поліції зупинив їх, оглянув документи на автомашину, та виразив підозру про те, що її чоловік знаходиться в стані алкогольного сп'яніння. В присутності свідків ОСОБА_1 прохав провести обстеження з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. На дану вимогу інстепктор пояснив, що таких засобів у нього немає та запропонував поїхати на обстеження до медичного закладу. Від цієї пропозиції ОСОБА_1 відмовився, оскільки не було достатньо бензину та він запізнювався на зустріч. Після цього інспектор віддав йому документи та надав згоду на від'їзд, не маючи більше зауважень. Вона також подумала, що протокол не буде складено, бо інспектор претензій більше не мав.

Підстав не довіряти поясненням ОСОБА_3 не вбачаю, остільки вони узгоджуються і з сукупністю інших доказів.

Пересвідчитись, що саме ОСОБА_1, міг керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, можна було б за допомогою відеоматеріалів з відеореєстраторів працівників патрульної поліції, натомість таких матеріалів суду надано не було, бо такої фіксації не здійснювалось.

Перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 було позбавлено можливості пройти огляд за допомогою Драгера на місці зупинки, чим порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.11.15 року, де зазначено, що за наявності ознак, передбачених п. 3 розділу цієї Інструкції (ознаки алкогольного сп'яніння), поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів. Огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Крім цього в порушення вимог Закону справу було розглянуто за відсутності ОСОБА_1.

Отже, суд першої інстанції здійснив розгляд справи за неповно наданими працівниками поліції матеріалами про вчинення адміністративного правопорушення, неналежно оформленими, суд не звернув уваги на необґрунтованість, неправильність складання протоколу про вказане адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, вважаю, що постанову суду не можна визнати законною, а тому вона підлягає скасуванню, з постановлянням нової, якою слід визнати невинуватим, а провадження у справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закриттю, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєні адміністративного равопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, - скасувати.

Постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати невинуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та закрити провадження в даній справі, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Дніпропетровської області В.Д. Коваленко