П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 квітня 2019 року смтКриве Озеро

Суддя Кривоозерського районного суду Миколаївської області Репушевська О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення №479/194/19 стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався.

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №347260 від 04 лютого 2019 року, ОСОБА_1 04 лютого 2019 року о 16.15 годині в м.Первомайськ Миколаївської області по вул.Одеська, керував транспортним засобом марки "ВАЗ 2108", реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на місці, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В суді ОСОБА_1 вину у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, заперечував.

Органом поліції дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

На підтвердження зазначених, в протоколі серії БД №347260 від 04 лютого 2019 року, обставин до суду були надані наступні докази, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії БД №347260 від 04 лютого 2019 року, складений ПСРПП №1 Первомайського ВП Голованем М.П., відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП;

- письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

- довідка Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області без номера та дати видачі щодо наявності у ОСОБА_1 посвідчення водія;

- оптичний диск з відеозаписом обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №347260 від 04 лютого 2019 року.

Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали, додані до протоколу, переглянувши відеозапис обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №347260 від 04 лютого 2019 року приходжу до наступного.

Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП адміністративним правопорушенням визначено: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, як самостійний склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частинами 5 та 6 статті 266 КУпАП визначено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 3, 5-7 "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 №1103, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Підставою для притягнення водія транспортного засобу до адміністративної відповідальності є підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду з використанням спеціальних технічних засобів та згода водія з результатами такого огляду. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Працівник поліції забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Аналогічні вимоги зазначені в п.п. 6, 7 Розділу І, п.п. 1, 9 Розділу ІІ "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції".

Разом з тим ні із змісту протоколу серії БД №347260 від 04 лютого 2019 року, ні із показань технічного приладу, що має функції відеозапису, доданого до протоколу та дослідженого в суді не вбачається який порядок огляду на стан сп`яніння пропонував чи вимагав поліцейський, та дії які свідчили про відмову ОСОБА_1 від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу чи відповідному закладі охорони здоров`я

Приписами статті 62 Конституції України закріплено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За наведених обставин, відомості про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №347260 від 04 лютого 2019 року, викликають обґрунтовані сумніви в їх достовірності, а тому не можуть бути використані як докази його винуватості.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. п. 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" судами має суворо додержуватись закріпленого у ч.1 ст.62 Конституції принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили. Звернуто увагу судів на те, що згідно з ч.3 зазначеної статті Основного Закону всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь останньої. Обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а також на доказах, одержаних незаконним шляхом. Докази повинні визнаватись такими, що одержані незаконним шляхом, наприклад, тоді, коли їх збирання й закріплення здійснено або з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини і громадянина, встановленого законодавством порядку, або не уповноваженою на це особою чи органом, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами.

Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення. Кожен, кого обвинувачено, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Правила прийнятності та допустимості доказів встановлюються національним законом, проте національні суди мають обов`язок оцінювати ці докази та їхню природу у спосіб, що відповідає вимогам статті 6 Конвенції (рішення у справі "Шенк проти Швейцарії" (Schenk v. Switzerland) від 12 липня 1988 р., серія A № 140).

У рішеннях у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, "Коробов проти України" від 21 липня 2011 року, "Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії" від 6 грудня 1998 року, Суд зазначив, що "суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом" і така "доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту" (п.150, п.65, п.253).

Відповідно до положень ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події або складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищенаведеного, відсутності належних і допустимих доказів, із яких би вбачався факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а також обставин і фактів, установлених в судовому засіданні, суд не може прийняти об`єктивного рішення про доведеність винуватості ОСОБА_1 у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.62 Конституції України, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 283-285 КУпАП, суддя-

п о с т а н о в и л а:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ: