Справа № 547/1054/18
Провадження № 3/548/8/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.01.2019 року м. Хорол

Суддя Хорольського районного суду Полтавської області Старокожко В.П., за участю секретаря Комаренко В.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Семенівського ВП Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні 1 неповнолітнього сина, працюючого електромонтером ТОВ «Агрофірма Дніпроагролан», такого, що раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Водій ОСОБА_1 07.10.2018 року близько 11 год. 40 хв. поблизу с. Пузирі Семенівського району Полтавської області, рухаючись на автомобіля НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного спяніння і після зупинки його працівниками поліції, на вимогу останніх відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, в присутності 2-х свідків, чим порушив пункт 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він 07.10.2018 року близько обіду разом із сином та дружиною їхали до сестри дружини в с. Бурбино Семенівського району. По дорозі він зупинив автомобіль, так як загорівся показчик низького тиску масла. Зупинивши автомобіль, він вийшов і підняв капот. В цей час до нього підїхав автомобіль патрульної поліції. Поліцейський вийшов і запитав, чому я зупинився, коли їх побачив. Потім стали пропонувати продути алкотестер. Він відмовився це зробити, так як там були не запаковані трубки. Працівники поліції зупинили проїжджаючі мимо автомобілі, водії яких щось підписували полісменам. Вважає себе не винним, так як його працівники поліції не зупиняли, і він на транспортному засобі не рухався, крім того не вживав спиртного, проходити огляд на стан спяніння відмовився, так як вважав, що алкотестер може показати, що він нетверезий, бо були не запаковані трубки. В лікарню їхати відмовився, бо боявся погроз працівників поліції, що ті заберуть автомобіль. Письмові пояснення написав під погрозами працівників поліції. Пізніше поїхав в лікарню в цей день, проте в нього там аналізи на стан спяніння не взяли, мотивувавши, це тим, що не мають права цього робити.

Незважаючи на невизнання своєї вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.. 130 ч.1 КУпАП, підтверджується наступною дослідженою та перевіреною в судовому засіданні сукупністю доказів:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення від 07.10.2018 року Серії БР № 064305, де зазначені обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та вказано, що 07.10.2018 року близько 11 год. 40 хв. він поблизу с. Пузирі Семенівського району керував автомобілем НОМЕР_3, з явними ознаками алкогольного спяніння, різкий запах алкоголю з рота, тремтіння рук, почервоніння обличчя в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан спяніння. (а.с.1);

-власноручними письмовими поясненнями правопорушника ОСОБА_1, який вказав, що 07.10.2018 року близько 11 год. 40 хв. керував автомобілем НОМЕР_3, поблизу с. Пузирі Семенівського району, де його зупинили працівники поліції. Запропонували пройти огляд на стан спяніння в лікарні та на місці, що він зробити відмовився.

- письмовими поясненнями громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які зазначили про те, що 07.10.2018 року близько 11 год. 50 хв. їх було запрошено працівниками поліції в якості свідків, і в їх присутності ОСОБА_1, який керував автомобілем НОМЕР_4, відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння в Семенівській ЦРЛ та системою «Драгер». Крім того свідок ОСОБА_2 зазначив, що ОСОБА_1 свою провину визнав, що керував автомобілем в нетверезому стані.

- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_4 (поліцейського ) про те, що 07.10.2018 року близько 11 год. 30 хв. він разом із напарником їхали на службовому автомобілі ОСОБА_5 із с.м.т. Семенівка в напрямку с. Липняги. На зустріч їм їхав автомобіль ВАЗ з вимкненим світлом фар, що є порушенням правил дорожнього руху. Метрів за 70-100 перед їх автомобілем, автомобіль ВАЗ прийняв праворуч та зупинився. Водій вибіг із автомобіля і відчинив капот. Підїхавши до автомобіля, він побачив, що водієм його був присутній в залі суду ОСОБА_1, який став говорити, що закінчилося масло. Коли надавав документи на перевірку то він почув запах алкоголю з рота, по зовнішньому вигляду було зрозуміло, що водій заморений, очі червоні. Йому було запропоновано продути «Драгер» або пройти огляд в Семенівській ЦРЛ. ОСОБА_1 відмовився це зробити, вказуючи що він не пив, а тому проходити огляд відмовляється. Йому було розяснено, що в звязку з відмовою на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. Його напарником були зупинені три автомобілі, водій одного із яких відмовився засвідчити відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, так як той є його односельчанином. Двоє інших погодилися засвідчити факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, про що підписали відповідні пояснення. Пояснення у свідків відбиралися в службовому автомобілі, де сидів порушник і поняті. При цьому на порушника не чинився ніякий тиск, порушник сам говорив, що два дні підряд святкує власний день народження та день народження сина. Потім ОСОБА_1 зателефонував знайомим, які приїхали в кількості 3-х чоловік, один із яких маючи посвідчення водія і будучи тверезим, забрав автомобіль порушника разом із самим порушником та його дружиною та дитиною. Факт висловлювання будь яких погроз ОСОБА_1 заперечив, навпаки намагався якнайобєктивніше підійти до питання документування факту порушення правил дорожнього руху ОСОБА_1

- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_6 (поліцейського), який надав показання, що по своїй суті узгоджуються із поясненнями ОСОБА_4, також додав, що на ОСОБА_1 був також складено протокол, за те що їхав без світла фар. Факт висловлення погроз у відношенні ОСОБА_1 напарником та особисто заперечив.

Аналізуючи безпосередньо показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6 по справі, суддя прийшов до висновку, що показання цих свідків щодо всіх зазначених ними в поясненнях наданих в суді обставин узгоджуються в повному обсязі як між собою, так і з письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_2, даними протоколу про адміністративне правопорушення, а тому в судді не виникає підстав для недовіри цим свідкам.

Крім того, показання працівників поліції узгоджуються із показаннями свідка ОСОБА_7 в тій частині, що автомобіль працівників поліції підїхав до автомобіля порушника ОСОБА_1 відразу ж після того, як останній зупинився на узбіччі. Таким чином, твердження ОСОБА_1 що він не керував транспортним засобом в момент його зупинки працівниками поліції є безпідставними, так як сам правопорушник, його дружина та свідки, допитані в судовому засіданні, підтвердили факт керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом, те, що ОСОБА_1 сам зупинився, побачивши працівників поліції, не вказує на ту обставину, що він не керував транспортним засобом, як на підставу відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Твердження свідка ОСОБА_7, що працівники поліції застосували до її чоловіка погрози внаслідок яких він вимушений був підписати протокол, не можуть бути прийняті суддею до уваги, так як про це вона дізналася зі слів свого чоловіка, а в судовому засіданні встановлено, з показань ОСОБА_7, що вона не чула, про що спілкувався її чоловік із працівниками поліції.

Також суддею не можуть бути прийняті до уваги письмові свідчення ОСОБА_8, ОСОБА_9 про те, що правопорушник ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного спяніння, так як ці показання відібрані не у встановленому КУпАП порядку, крім того вони не мають відношення до справи, так як ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності не за керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, а за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Суддя констатує, що обстановка вчинення правопорушення та поведінка правопорушника і працівників поліції не свідчить про застосування до ОСОБА_1 працівниками поліції тиску, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не міг не бачити автомобіль патрульної поліції, що рухався йому на зустріч, так як останній був із розпізнавальними знаками на відстані в межах видимості один одного.

Факт поломки автомобіля ВАЗ 2106 під керуванням ОСОБА_1 останнім в судовому засіданні не доведений, крім того встановлено, що після складання протоколу на вказаному автомобілі поїхала інша особа, таким чином суддя приходить до переконання, що зупинка не була повязана із поломкою автомобіля, а була повязана із тим, що порушник ОСОБА_1 побачив патрульний автомобіль.

Суддею встановлено, що пояснення ОСОБА_1 писав самостійно, в присутності свідків, від яких працівники поліції також відбирали пояснення.

Суддею встановлено, що ОСОБА_1 також самостійно писав пояснення в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, в протоколі ним зазначено, що він заперечує, що рухався автомобілем, так як зупинка була вимушена. На переконання судді, це однозначно свідчить, що ОСОБА_1 був вільний у виборі способу захисту та не обмежувався в діях працівниками поліції.

Крім того, ні допитані в судовому засіданні свідки ні сам правопорушник не заперечували ту обставину, що працівниками поліції була дана вказівка викликати порушником знайому особу (тверезого водія), яка зможе забрати автомобіль порушника, що і мало місце. Таким чином твердження порушника ОСОБА_1 що йому погрожували працівники поліції висадити на вулиці сина з дружиною та забрати автомобіль є безпідставним.

Суддя констатує, що автомобіль був зупинений поліцейськими на близькій відстані від села, особи, які зупинялися патрульними для посвідчення дій водія ОСОБА_1, були знайомими ОСОБА_1, він не був обмежений у можливості повідомити їх про тиск на нього поліцейськими, зателефонувати друзям, родичам, які б приїхали та забрали дружину з дитиною, щоб безперешкодно поїхати для проходження медичного огляду в лікарню.

Суддя вважає, повідомлені ОСОБА_1 обставини тиску на нього працівниками поліції надуманими, з метою ухилення від адміністративної відповідальності.

Відмова від проходження огляду на стан спяніння за допомогою системи «Драгер» є безпричинною, так як в суді встановлено, і це не заперечується самим порушником, що разом із апаратом були як розпаковані, так і запаковані трубки, і він не був обмежений у можливості скористатися запакованою трубкою.

Сама обстановка свідчить про те, що порушник ОСОБА_1 вів себе підозріло, відмовився зняти із себе підозру в керуванні транспортним засобом в стані спяніння і вільно поїхати далі, хоча мав реальну можливість це зробити, не будучи обмеженим у виборі способу поведінки.

Повідомлення ОСОБА_1 працівникам поліції обставин свого особистого життя, зокрема щодо дати народження сина та святкування цієї події, свідчить про відсутність тиску на нього з боку працівників поліції та про налагодження поліцейськими з правопорушником психологічного зв'язку.

Суддя констатує, що дії поліцейських були доступні широкому колу осіб, не були проведенні в обстановці, що позбавляла ОСОБА_1 висловити свою незгоду з цими діями.

Крім того, ОСОБА_1 дії працівників поліції не були оскаржені до уповноважених органів, що свідчить про те, що вони не були вчинені з перевищенням повноважень.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Другим реченням цієї статті визначено засоби, якими встановлюються ці дані, що можуть бути доказами по справі.

За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Посилання правопорушника ОСОБА_1 на ту обставину, що працівники поліції є заінтересованими особами, а тому їх показанням не можна вірити, є безпідставними, так як сам правопорушник та свідки підтвердили в судовому засіданні, що вони незнайомі і ніколи один одного не бачили до подій, описаних в протоколі.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, розцінюю як спосіб захисту правопорушника, та намагання уникнути відповідальності за вчинене правопорушення. Ці його пояснення в своїй сукупності спростовуються дослідженими доказами по справі.

Суддя констатує, що ОСОБА_1 кваліфікуються дії, які виражаються у відмові останнього в проходженні відповідно до встановлено порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

В судовому засіданні встановлено, що дії працівників поліції були послідовні та узгодженні, вчинені без перевищення повноважень, права ОСОБА_1, які б слугували підставою для визнання його невинуватим, порушені не були.

Таким чином, твердження ОСОБА_1 про те, що він не вживав спиртного є такими, що не впливають на результат розгляду справи.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч. 2 ст. 61 Конституції України).

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинили адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

За загальними правилами ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, з урахуванням суті та характеру вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, даних про особу правопорушника, вважає необхідним накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

На підставі викладеного та керуючись ст. 61 Конституції України, ст.ст. 9, 23, 32, 33, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 251, 252, 280, 283, 284, 289, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП сума штрафу, вказана вище, підлягає стягненню у подвійному розмірі - в сумі 20 400 грн.

Реквізити для сплати штрафу: отримувач: ГУК Полтавська область/Полтавська/21081300, код ЄДРПОУ отримувача: 37959255, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, розрахунковий рахунок: 6001.

Стягнути з ОСОБА_10 судовий збір на користь держави в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач: ГУК у м. Київ/Київ/22030106, код ЄДРПОУ отримувача: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, розрахунковий рахунок 6001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом 10 діб з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Хорольський районний суд Полтавської області.

Суддя: В.П. Старокожко