ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 606/2370/18Головуючий у 1-й інстанції Ромазан Л.С.
Провадження № 33/817/36/19 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2019 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 21 листопада 2018 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Теребовлянського районного суду від 21 листопада 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Згідно з даною постановою, ОСОБА_1 07 жовтня 2018 року о 19 год. 00 хв. в с.Лошів Теребовлянського району керував транспортним засобом - мотоблоком "Зубр" з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, невідповідність його поведінки обстановці. Від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння за допомогою приладу "Драгер - 6810" водій відмовився у присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 21 листопада 2018 року та закрити провадження у справі, посилаючись на грубе порушення працівниками поліції вимог Інструкції про порядок виявлення у водіів транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного та іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Вказує, що всупереч вимогам вищевказаної Інструкції працівники поліції як свідків для огляду на стан сп'яніння залучили осіб, щодо неупередженості яких є сумніви, оскільки свідок ОСОБА_2 є цивільною дружиною ОСОБА_1, а свідок ОСОБА_3 - її матір'ю.

Крім цього, зазначає, що 07.10.2018 року о 19 год. 50 хв. мотоблоком не керував, а самостійно зателефонував у поліцію, оскільки між ним та цивільною дружиною і її матір'ю виник конфлікт, в результаті якого він отримав тілесні ушкодження.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що вона підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

17 січня 2019 року ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надіслав до апеляційного суду заяву про розгляд його апеляційної скарги без його часті, у зв"язку з чим вважаю за необхідне розгляд справи про адмінправопорушення відносно нього провести за відсутності апелянта.

Так, відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч вимогам вказаних правових норм судом першої інстанції в повному обсязі не з'ясовано всіх обставин справи, в зв'язку з чим постанова не може бути визнана законною, обгрунтованою і підлягає скасуванню, з наступних підстав.

Відповідно до п.6 Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляд водія на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 184679 від 07 жовтня 2018 року, який складений о 19 год. 50 хв. в с. Лошів Теребовлянського району, зафіксовано факт керування ОСОБА_1, 07 жовтня 2018 року о 19 год. 00 хв. в с.Лошів Теребовлянського району транспортним засобом мотоблоком марки "Зубр" з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, невідповідність поведінки обстановці та факт його відмови від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу "Драгер-6810", в присутності двох свідків.

У вказаному протоколі свідками адміністративного правопорушення зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Із наявних в матеріалах справи письмових пояснень, наданих вищевказаними свідками, вбачається, що ОСОБА_2 є цивільною дружиною ОСОБА_1, а ОСОБА_4 є матір'ю ОСОБА_2

Таким чином, ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на визначення стану алкогольного сп'яніння у присутності двох свідків, які в силу перебування у сімейних відносинах із ОСОБА_1 не могли бути залучені як свідки, оскільки наявні сумніви щодо їх неупередженості.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 184679 від 07.10.2018 року щодо ОСОБА_1 суперечить вимогам закону і не може вважатися доказом, який підтверджує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи викладене, дії ОСОБА_1 не можуть бути кваліфіковані як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, що вказує на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що є підставою для скасування постанови суду та закриття провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Теребовлянського районного суду від 21 листопада 2018 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис