Справа № 592/3627/19
Провадження № 3/592/726/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Хитров Борис Володимирович, за участю прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_1, особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління захисту економіки в Сумській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянку України, працюючу головним спеціалістом відділу охорони здоровя Сумської міської ради, проживаючу та зареєстровану за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серія МВ417536 виданий Шосткинським МВ ГУМВС України в Сумській області 01.07.2009 р., РНОКПП НОМЕР_1,

за ч.1 ст.172-6 КУпАП, -

встановив:

Згідно матеріалів справи ОСОБА_2 працюючи головним спеціалістом відділу охорони здоровя Сумської міської ради та будучи, відповідно до ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», субєктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ст.45 вказаного Закону, без поважних причин, маючи всі необхідні можливості, несвоєчасно, а саме 03.04.2018 року подав декларацію осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 р., чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, визнала, однак не погодилася з обставинами вчинення правопорушення, викладеними у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП. Додатково пояснила, що вчасно заповнила та подала декларацію осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 р., однак на початку квітня 2018 р., переглянувши Єдиний Державний реєстр декларацій, дізналася, що її декларація там дійсно відсутня. Тоді 03.04.2018 р. подала декларацію осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 р. заново. Умислу на неподання декларації у неї не було. Розкаюється у скоєному.

Прокурор Кунда Є.А. обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, підтримав, зазначив про наявність в діях ОСОБА_2 ознак діянь, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, яка визнала свою провину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, прокурора Кунда Є.А. та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 25 травня 1998 року «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, повязані з корупцією» розяснено, що у справах даної категорії суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст. 247, 280 КУпАП. При цьому необхідно особливу увагу звертати на те чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності, чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною в його вчиненні, чи належить вона до суб'єктів вказаного правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так ст.172-6 ч.1 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП є формальним, обовязковим елементом його обєктивної сторони є умисна дія, тобто умисне несвоєчасне подання електронної декларації, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобовязані довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на несвоєчасне подання електронної декларації.

Крім того, згідно з п.2 розяснень спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (надалі - ВССУ) «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв'язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо; субєктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Крім того, на умисну форму вини, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обовязкові ознаки корупційного правопорушення також звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010).

Граничним терміном подачі декларації для ОСОБА_2 був термін, визначений законом до 01.04.2017 р.

За даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування, декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік ОСОБА_2 подана до Реєстру 03.04.2017 р.

Однак, за даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування 25.03.2018 р. ОСОБА_2 заповнив декларацію осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 р. та натисну кнопку «Подати документ» але не підтвердив дану дію накладанням ЕЦП. Ці ж обставини підтвердила і сама ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснивши, що вважав що подав декларацію натиснувши кнопку «Подати документ» та дізнавшись 03.04.2018 р. що її декларація неподана подала її заново.

Суд, бере до уваги доводи ОСОБА_2, про те, що у неї не було умислу на несвоєчасне подання декларації, оскільки остання за її словами намагалася подати вчасно декларацію та вважала що подала її. В матеріалах справи відсутні будь-які відомості як зворотній доказ показанням ОСОБА_2, тобто не доведено що в останнього був умисел на несвоєчасне подання електронної декларації, оскільки дізнавшись 03.04.2018 р. про відсутність своєї декларації в Єдиному державному реєстрі декларацій ОСОБА_2 відразу подала її.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що провина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП підтверджується матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 28 лютого 2019 року № 92/2019, в якому зазначено обставини вчинення правопорушення ОСОБА_2, Послідовністю дій користувача «Єдиний Державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_2, та іншими матеріалами справи.

Обставиною, що помякшує покарання суд визнає щире каяття, відсутність умислу приховати свій майновий стан, відсутність настання будь-яких негативних наслідків суспільним або державним інтересам.

Обставин, що обтяжують відповідальність в суді не встановлено.

Водночас, вирішуючи питання щодо можливості накладення стягнення на ОСОБА_2 за вчинення даного адміністративного правопорушення, суд приймає до уваги положення ст.22 КУпАП, які вказують, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням.

При цьому, у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Будь-яких застережень щодо неможливості застосування до окремих складів адміністративних правопорушень положень ст.22 КУпАП закон не містить.

Таким чином, враховуючи обставини справи, те, що ОСОБА_2 раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, з 2016 року займає посаду в органах місцевого самоврядування, є особою молодого віку, беручи до уваги субєктивне ставлення ОСОБА_2 до вчиненого, а саме те, що вона не мала на меті умисно приховати свій майновий стан, щиро розкаялася у вчиненому, дане правопорушення не потягло настання будь-яких негативних наслідків суспільним або державним інтересам, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності через малозначність вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Відповідно до ст.284 КУпАП при оголошенні усного зауваження, органом (посадовою особою), який уповноважений розглядати справу, виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись ст.ст. 10, 22, 33, 36, 172-6 ч.1, 245, 251, 280, 283, 284 КУпАП, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 13 від 25 травня 1998 року «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, повязані з корупцією», суд, -

постановив:

Звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за ст.172-6 ч.1 КУпАП, згідно ст.22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі відносно ОСОБА_2 ст.172-6 ч.1 КУпАП, закрити.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Б.В. Хитров