П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2019 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Баришівського районного суду Київської області від 19 березня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участю особи, яка притягнута до

адміністративної відповідальності ОСОБА_3,

захисника ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Баришівського районного суду Київської області від 19 березня 2019 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови, ОСОБА_3 22 лютого 2019 року в 20 год. 40 хв. на 77 км автодороги Київ-Харків Баришівського району Київської області керував автомобілем «Мерседес», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння та в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду, справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В доводах апеляційної скарги захисник зазначає, що судом неповно досліджені необхідні для вирішення справи обставини та порушено норми матеріального і процесуального законодавства. На його думку, суд не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи.

Апелянт звертає увагу на те, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, він керував автомобілем з ознаками наркотичного сп'яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння в присутності двох свідків, проте в протоколі не вказано, від проходження якого саме огляду він відмовився.

Захисник ОСОБА_2 зазначає, що поліцейський запропонував ОСОБА_3 проїхати до медичного закладу за 73 км від місця зупинки, а саме в м. Київ, проспект Визволителів, буд. 6. В той же час, апелянт звертає увагу на те, що найближчий заклад охорони здоров'я, який наділений правом проведення огляду водіїв на стан сп'яніння розташований у м. Борисполі.

Крім того, апелянт зазначає, що ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан сп'янінняу зв'язку з тим, що не погоджувався з твердженням поліцейських щодо наявних в нього ознак наркотичного сп'яніння.

Заслухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх доказів в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку апеляційного суду, суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в повній мірі дотримався вимог закону.

Судове рішення є вмотивованим. Суд вказав, які докази винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП він приймає, а тому доводи апелянта про те, що судом не дотримано положень ст. 245 КУпАП є необґрунтованими.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 стверджує, що постанова суду підлягає скасуванню із закриттям провадження щодо ОСОБА_3, оскільки процедура проходження огляду на визначення стану сп'яніння працівниками поліції грубо порушена.

Проте з такими доводами апелянта не погоджується апеляційний суд.

Як зазначає в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2, ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду, а тому його доводи про порушення порядку огляду на стан сп'яніння є необґрунтованими, оскільки він фактично не проводився.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення, зокрема, стану наркотичного сп'яніння.

Відмова від такої вимоги є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи перебував водій в стані наркотичного сп'яніння.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 керував автомобілем «Мерседес», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння та в порушення п. 2.5 ПДР України відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому порядку в присутності двох свідків.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, відповідно до яких ОСОБА_3 відмовився проїхати до медичного закладу.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 не заперечував того, що був зупинений працівниками поліції, які запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння, проте він відмовився у зв'язку з тим, що не погоджувався з твердженням поліцейських щодо наявних в нього ознак наркотичного сп'яніння та поспішав додому.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, він містить підпис правопорушника про те, що ОСОБА_3 ознайомлений з правами та обов'язками. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_3 від пояснень відмовився. Будь - яких зауважень стосовно того, що він не бажав проходити огляд у зв'язку з вищевказаними причинами ОСОБА_3 не заявляв.

Крім того, в доводах апеляційної скарги захисник ОСОБА_2 зазначає, що ОСОБА_3 відмовився пройти огляд на стан сп'яніння, оскільки працівники поліції пропонували йому пройти огляд в медичному закладі, який розташований за 73 км від місця зупинки, а саме в м. Києві в «Соціотерапії», яка розташована на проспекті Визволителів, буд. 6. В той же час, апелянт звертає увагу на те, що найближчий заклад охорони здоров'я, який наділений правом проведення огляду водіїв на стан сп'яніння розташований у м. Борисполі. Проте поліцейський не пропонував проїхати до вказаного закладу.

Апеляційний судом було досліджено відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції, відповідно до якого ОСОБА_3 інспектор поліції в присутності двох свідків пропонував проїхати до закладу охорони здоров'я для проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, на що він відмовився від проходження огляду та водночас не зазначав підстави своєї відмови, про які він зазначає в апеляційній скарзі. Крім того, з відеозапису вбачається, що інспектор поліції пропонував ОСОБА_3 проїхати до медичного закладу, який знаходиться в м. Борисполі, а про медичний заклад в м. Києві, зокрема на проспекті Визволителів мова не йшла. Більше того, відповідно до відеозапису, ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у зв'язку з тим, що за 18 днів до цього він вживав наркотичні засоби, а тому переживав, що не зможе пройти огляд.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи міститься направлення на проходження огляду на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я, а саме до Березанської ЦРЛ міської клінічної лікарні, що також спростовує доводи апелянта про те, що поліцейський пропонував ОСОБА_3 пройти огляд в м. Києві.

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву та давали суду підстави для висновку про визнання ОСОБА_3 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене,апеляційний суд не вбачає підстав для скасування постанови суду та закриття провадження у справі.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Баришівського районного суду Київської області від 19 березня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун