КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Мельник В.В., за участю:

захисника особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

захисника іншого учасника

дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_2 на постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2018 року відносно

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП)

в с т а н о в и в:

Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2018 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрито, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно постанови судді місцевого суду, ОСОБА_4 02 березня 2017 року о 12 год. 35 хв., керуючи автомобілем «Ніссан», державний номер НОМЕР_1, рухаючись по проспекту Перемоги, 33, у м. Києві, при перестроюванні не надав перевагу в русі автомобілю &quру;Фіат&q?мо;, державний номер НОМЕР_2, що рухався в попутному напрямку по тій смузі руху, на яку він мав намір перестроїтись, у результаті чого здійснив з ним зіткнення, чим порушив вимоги пунктів 2.3 &q?мо;б&q?нк;, 10.3 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України (надалі - Правил).

Не погоджуючись з вказаною постановою місцевого суду, ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій просили поновити строк апеляційного оскарження, постанову судді місцевого суду скасувати, та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити у зв'язку з тим, що по тому самому факту вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, вже прийнято постанову Апеляційного суду міста Києва від 20 квітня 2018 року.

Апелянти зазначали, що копію оскаржуваної постанови захиснику ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4 вручено лише 22 жовтня 2018 року, та 01 листопада 2018 року подано апеляційну скаргу. Постановою Київського апеляційного суду від 12 листопада 2018 року апеляційну скаргу повернуто у зв'язку із пропуском строку апеляційного оскарження та відсутністю клопотання про поновлення такого строку. У зв'язку з наведеним, апелянти 26 листопада 2018 року подали апеляційну скаргу та просили поновити строк апеляційного оскарження.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянти посилались на те, що постановою Апеляційного суду міста Києва від 20 квітня 2018 року ОСОБА_4 визнаний невинуватим у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди 02 березня 2017 року, у зв'язку з відсутністю в його діях складу вказаного правопорушення, а тому, суддя місцевого суду прийняв нову постанову про визнання його винуватим у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди з порушенням вимог п. 8 ст. 247 КУпАП.

Крім того, зазначали, що інспектором поліції під час складення повторного протоколу стосовно ОСОБА_4 порушено вимоги КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі&q?ом; №1395, затвердженої наказом МВС 07 листопада 2015 року, оскільки протокол складено за неналежним чином складеною заявою ОСОБА_3, не на місці дорожньо-транспортної пригоди, а в приміщенні Управління патрульної поліції, та через більше ніж 1 рік після дати вчинення дорожньо-транспортної пригоди. До повторно складеного протоколу інспектори поліції не долучили схему дорожньо-транспортної пригоди.

Суддя місцевого суду не взяв до уваги, що справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_4 не містить доказів, окрім долучених захисником ОСОБА_5 копій матеріалів з іншої справи.

Під час розгляду справи, суддя місцевого суду не вирішив подані захисником ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4 клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, апелянти зазначали, що винуватцем дорожньо-транспортної пригоди є ОСОБА_6, який рухався із перевищення допустимої швидкості руху більше ніж на 22 км/год та із порушенням вимог пунктів 1.4, 12.1, 12.3 Правил, про що свідчить висновок проведеної судом комплексної судово-автотехнічної, фототехнічної, транспортно-трасологічної експертизи від 29 листопада 2017 року.

Разом з тим, вищевказаний висновок, на думку апелянтів, не може бути належним доказом у справі, оскільки є суперечливим, та не залучений до матеріалів справи у встановленому законом процесуальному порядку.

Апелянти зазначали, що на момент дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 виконав усі вимоги Правил, а тому у його діях відсутня суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення, що підтверджується даними постанови Апеляційного суду міста Києва від 20 квітня 2018 року.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_4 та інший учасник дорожньо - транспортної пригоди ОСОБА_6 не з'явилися, про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені своєчасно та належним чином.

З урахуванням змісту ч. 6 ст. 294 КУпАП, згідно якої неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб, заслухавши думку захисників ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які не заперечували проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_4 та ОСОБА_6, вважаю за необхідне розглянути апеляційну скаргу без участі останніх у судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4, який просив апеляційну скаргу задовольнити, захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Як убачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, копію оскаржуваної постанови захиснику ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4 вручено лише 22 жовтня 2018 року /а.с. 158/.

01 листопада 2018 року ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_2 звернулися з апеляційною скаргою на постанову судді Солом'янського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2018 року.

Постановою судді Київського апеляційного суду від 12 листопада 2018 року апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала, у зв'язку із пропуском апелянтом строку апеляційного оскарження постанови судді місцевого суду та відсутністю клопотання про поновлення такого строку. Як зазначено у апеляційній скарзі, вказану постанову вручено апелянту 23 листопада 2018 року.

26 листопада 2018 року ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу на постанову судді Солом'янського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2018 року, в якій просили поновити строк апеляційного оскарження вказаної постанови судді районного суду.

Частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (надалі - Конвенція) передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права&q?уч; ( рішення від 4 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції» (Bellet v. France), Series A № 333-B, crop. 42, пункт 36).

У зв'язку з цим вважаю обгрунтованими доводи ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_2 про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, а тому пропущений апелянтом процесуальний строк підлягає поновленню.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Відповідно до підпункту «б» пункту 2.3. Правил, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно пункту 10.3 Правил, У разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у постанові судді, є обґрунтованим та підтверджується зібраними по справі доказами в їх сукупності: даними протоколу про адміністративне правопорушення від 27 червня 2018 року, у відповідності до якого, 02 березня 2017 року о 12 год. 35 хв., ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Ніссан», державний номер НОМЕР_1, рухаючись по проспекту Перемоги, 33, у м. Києві, при перестроюванні не надав перевагу в русі автомобілю &qu н;Фіат&quпе;, державний номер НОМЕР_2, що рухався в попутному напрямку по тій смузі руху, на яку він мав намір перестроїтись, у результаті чого здійснив з ним зіткнення, чим порушив вимоги пунктів 2.3 &q?нн;б&q?м ;, 10.3 Правил (а.с. 1); даними копії схеми дорожньо-транспортної пригоди від 02 березня 2017 року, з якої убачається місце розташування транспортних засобів після їх зіткнення та локалізація пошкоджень транспортних засобів (а.с. 11-12); даними копій пояснень ОСОБА_4 та ОСОБА_6 від 02 березня 2017 року (а.с. 13-16), даними копії висновку експерта за результатами проведення комплексної судової автотехнічної, фототехнічної, транспортно-трасологічної експертизи та експертизи відеозвукозапису №14003/17-52/23047/17-52/23048/17-35 від 29 листопада 2017 року (а.с. 49-68).

Як убачається з досліджених під час апеляційного розгляду доказів, вони узгоджуються із поясненнями ОСОБА_6 стосовно обставин дорожньо-транспортної пригоди, у відповідності до яких, водій автомобіля &q?ов;Ніссан&q? я;, державний номер НОМЕР_1 під час перестроювання не переконався у безпеці такого маневру, та здійснив зіткнення з автомобілем &quта;Фіат&q?в ;, державний номер АН 5463 І Е, який рухався у попутному напрямку.

Саме такий механізм дорожньо-транспортної пригоди, на переконання суду апеляційної інстанції, повністю відповідає об'єктивним даним, що зазначені у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, та підтверджений зібраними по справі доказами.

Обгрунтовано поклавши в основу постанови пояснення водія ОСОБА_6, які підтверджуються даними протоколу, схеми дорожньо-транспортної пригоди та висновками експертизи, та надавши їм належну оцінку у сукупності з іншими дослідженими у справі доказами, суддя місцевого суду дійшов вірного висновку, що дії водія ОСОБА_8, які полягають у порушенні пунктів 2.3 &q?і ;б&q?аю;, 10.3 Правил, знаходяться у причинно-наслідковому зв'язку із наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Дослідженими матеріалами спростовуються доводи апелянта про відсутність у матеріалах справи доказів його винуватості у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доводи апелянтів про те, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_6, який, згідно даних висновку судової автотехнічної, фототехнічної, транспортно-трасологічної експертизи та експертизи відеозвукозапису №14003/17-52/23047/17-52/23048/17-35 від 29 листопада 2017 року, рухався із перевищенням швидкості та порушенням вимог пунктів 1.4, 12.1 та 12.3 Правил, не є підставою для скасування постанови судді місцевого суду, виходячи з наступного.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише у межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями самостійно змінювати як фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, так і кваліфікацію дій особи, стосовно якої його складено.

Це узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

У відповідності до рішень Європейського суду з прав людини (&q?ь ;Малофеєв проти Росії&q?в ; та &qu(&;Карелін проти Росії&q?ії;), увипадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв'язку з відсутністю складу правопорушення.

Як убачається із матеріалів справи, протокол стосовно ОСОБА_6 за порушення ним вимог пунктів 1.4, 12.1 та 12.3 Правил працівниками поліції не складався.

Враховуючи, що розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться у межах складеного протоколу, доводи апеляційної скарги щодо наявності в діях водія ОСОБА_6 порушень вимог Правил, не можуть бути предметом даного апеляційного розгляду.

Отже, суддя місцевого суду розгляді даної справи повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях водія ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення порушень працівниками поліції вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі&q?го; №1395, затвердженої наказом МВС 07 листопада 2015 року, під час складення стосовно ОСОБА_4 протоколу за ст. 124 КУпАП не встановлено, а тому доводи апелянтів у цій частині є безпідставними.

Протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП складений з дотриманням вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а тому суддя місцевого суду обґрунтовано визнав відомості, що у ньому містяться, та долучені до протоколу документи як докази у справі про адміністративні правопорушення.

Доводи апелянтів про те, що суддя місцевого суду не розглянув клопотання захисника ОСОБА_2 про закриття справи про адміністративне правопорушення, не спростовують висновків судді місцевого суду та не є підставою для скасування постанови.

Посилання апелянтівна те, що суддя місцевого суду порушив вимоги п. 8 ст. 247 КУпАП, оскільки постановою Апеляційного суду міста Києва від 20 квітня 2018 року ОСОБА_4 визнаний невинуватим у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди 02 березня 2017 року, у зв'язку з відсутністю в його діях складу вказаного правопорушення, не грунтуються на вимогах закону та не є підставою для скасування постанови судді місцевого суду.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку наявності по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту.

Дослідженням справи про адміністративне правопорушення встановлено, що 02 березня 2017 року стосовно ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, за порушення ним вимог пункту 10.4 Правил під час керування 02 березня 2017 року о 12 год. 35 хв., автомобілем «Ніссан», державний номер НОМЕР_1, по проспекту Перемоги, 33, у м. Києві, який при перестроюванні не надав перевагу в русі автомобілю &q?тр;Фіат&quне;, державний номер НОМЕР_2, що рухався в попутному напрямку по тій смузі руху, на яку він мав намір перестроїтись, у результаті чого здійснив з ним зіткнення (а.с. 10).

Постановою судді Солом'янського районного суду міста Києва від 14 березня 2018 року у справі за протоколом від 02 березня 2017 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постановою судді Апеляційного суду міста Києва від 20 квітня 2018 року скасовано постанову судді Солом'янського районного суду міста Києва від 14 березня 2018 року, а провадження у справі стосовно ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення.

Як убачається із даних вказаної постанови, розглядаючи справу у межах складеного протоколу стосовно ОСОБА_4 від 02 березня 2017 року, суддя суду апеляційної інстанції дійшов висновку, що у матеріалах справи відсутні докази порушення ОСОБА_4 п. 10.4 Правил.

Враховуючи, що постанова судді Апеляційного суду міста Києва від 20 квітня 2018 року про закриття справи про адміністративне правопорушення стосується факту порушення ОСОБА_4 вимог п. 10.4 Правил під час дорожньо-транспортної пригоди від 02 березня 2017 року, у той час як оскаржувана постанова прийнята у справі за протоколом стосовно порушення ОСОБА_4 вимог п п. 2.3 &q?ос;б&qu п;, 10.3 Правил, положення п. 8 ч. 1 ст. 247 КУпАП у даному випадку не підлягають застосуванню.

Інші доводи апелянтів в апеляційній скарзі висновків судді місцевого суду не спростовують.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду та закриття провадження в справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_2 про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_4 та його захиснику ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Солом'янського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2018 року стосовно ОСОБА_4.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2018 року стосовно ОСОБА_4 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.В.Мельник