Справа № 541/1934/19
Номер провадження3/541/656/2019
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2019 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Андрущенко-Луценко С.В., розглянувши матеріали, які надішли з канцелярії Миргородського міськрайонного суду Полтавської області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , пенсіонера, за ст.1853 ч.1 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

За протоколом про адміністративне правопорушення №1 від 28.08.2019, ОСОБА_1 28.08.2019 допустив порушення порядку під час судового засідання, вчинення будь-яких дій, які свідчать про явну зневагу до суду.

Посадовою особою, яка склала протокол, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.1853 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений шляхом направлення SMS-повідомлення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в даному випадку відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, у відповідності до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа), оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Ч.1 ст.1853 КУпАП передбачено відповідальність за неповагу до суду, що виразилась у злісному ухиленні від явки в суд свідка, потерпілого, позивача, відповідача або в непідкоренні зазначених осіб та інших громадян розпорядженню головуючого чи в порушенні порядку під час судового засідання, а так само вчинення будь-ким дій, які свідчать про явну зневагу до суду або встановлених у суді правил.

Слід наголосити на таких нормативних особливостях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП:

-об`єктом правопорушення є суспільні відносини у сфері судоустрою;

-сторона правопорушення може виражатись у вчиненні різноманітних дій: у вербальній формі, шляхом жестикуляції, шляхом бездіяльності під час непідкорення вимогам головуючого у судовому засіданні, неявки до суду осіб, які визнані у встановленому законодавством порядку свідками, потерпілими, позивачами або відповідачами, експертами, перекладачами тощо;

-об`єктивна сторона правопорушення передбачає відповідальність тільки за злісне, тобто повторне без поважних причин ухилення від явки в суд і при цьому не всіх осіб, без яких неможливий розгляд судової справи, а тільки свідка, потерпілого, позивача, відповідача, експерта, перекладача. Це означає, що не може визнаватись правопорушенням і не тягне за собою адміністративної відповідальності одноразова навмисна неявка в суд свідка, потерпілого, позивача, відповідача, експерта, перекладача, а також неодноразове нез`явлення без поважних причин обвинуваченого, спеціаліста, іншої особи, особиста участь якої в судовому розгляді визнана обов`язковою;

-об`єктивна сторона правопорушення, що полягає у вчиненні будь-ким дій, які свідчать про явну зневагу до суду або встановлених у суді правил, може проявлятись лише у ході судового засідання, через що дії осіб за межами судового засідання не можуть бути кваліфіковані за статтею 185-3 КУпАП як прояв не поваги до суду;

-суб`єктом правопорушення може бути будь-яка особа, яка бере участь у судовому засіданні, або визнана у встановленому законодавством порядку свідком, потерпілим, позивачем або відповідачем, експертом, перекладачем;

-суб`єктом правопорушення є лише фізична особа;

-суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так й у формі необережності.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності порушила порядок ведення судового засідання, вчиняла будь-які дії, які свідчать про явну зневагу до суду (при цьому особою, якою складено протокол, не конкретизовано у чому саме виразилося порушення порядку судового засідання з боку ОСОБА_1 та вчинення яких саме дій останнім свідчать про явну зневагу до суду). Таким чином, протокол не містить суті адміністративного правопорушення, яке б відповідало диспозиції ч.1 ст. 1853 КУпАП.

Разом з тим, особою яка склала протокол не зазначено, який статус під час судового засідання мав ОСОБА_1 , у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити, чи являється особа, яка притягається до адміністративної відповідальності суб`єктом правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Всупереч вимогам ч.1 ст.256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення №1 від 28.08.2019 не зазначено дату вчинення адміністративного правопорушення; місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення; до протоколу не долучено журнал судового засідання, додано лише диск з відеофіксацією судового засідання.

Слід наголосити, що вищезазначений диск містить також і фіксацію подій, що мали місце поза межами судового засідання (під час перерви), що є не допустимим.

З пояснень судового розпорядника особи, яка склала протокол вбачається, що під час судового засідання, в ході якого ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.185-3 КУпАП, особисто вона присутньою не була.

Проте, згідно з положеннями частини 1, 5 статті 258 КУпАП, у разі вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Натомість, питання про притягнення учасника справи або іншої особи, присутньої в залі судового засідання, до відповідальності за прояв неповаги до суду вирішується судом негайно після вчинення правопорушення, для чого у судовому засіданні із розгляду справи оголошується перерва, або після закінчення судового засідання. (статті 216 ЦПК України, 198 КАС України, 200 ГПК України, 330 КПК України).

Таким чином, з моменту оголошення перерви у судовому розгляді справи або одразу після закінчення судового засідання суд фактично констатує вчинення особою дій, ознаки яких підпадають під дію статті 185-3 КУпАП, завершує стадію порушення справи про адміністративне правопорушення і переходить до наступної стадії, якою є розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на це, інші підготовчі дії до розгляду справи про адміністративне правопорушення, які передбачені статтею 278 КУпАП, судом (суддею) не проводяться.

Зазначені рекомендації надані Радою суддів України у рішенні від 26.10.2018 №62. Відповідно до п.1, 2 ч.8 ст.133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Рада суддів України розробляє та організовує виконання заходів щодо забезпечення незалежності судів і суддів, поліпшення стану організаційного забезпечення діяльності судів; розглядає питання правового захисту суддів, соціального захисту суддів та їхніх сімей, приймає відповідні рішення з цих питань.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що складання протоколу про адміністративне правопорушення порушує вимоги ч.1, 4, 5 ст.258 КУпАП, основні засади провадження у справі про адміністративне правопорушення, зокрема порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, відповідно до Розділу ІІ вказаних рекомендацій, справа про адміністративне правопорушення розглядається суддею доповідачем зі складу суду, що розглядає справу, під час розгляду якої вчинене правопорушення, передбачене ст.185-3 КУпАП.

З огляду на вищевикладене, та, оскільки поставлене у провину правопорушення ОСОБА_1 є фактично не визначеним та неконкретним, суд позбавлений можливості надати його діям належну правову оцінку та об`єктивно розглянути справу.

Слід звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, - на провадження у справах про адміністративні правопорушення - п.39 Рішення ЄСПЛ у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 9 червня 2011 року, заява № 16347/02).

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Оскільки, протокол №1 від 28.08.2019 складено з порушенням вимог ст.256 КУпАП, тому він не може бути предметом судового розгляду, оскільки викликає обґрунтовані сумніви. А згідно ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст.283 КУпАП, постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1853 КУпАП, а тому провадження в даній справі підлягає до закриття.

Керуючись ст.ст. 221; 251; 252; 256; 279, 280; 283; 1853 ч.1 , 247 п.1 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.1853 КУпАП провадженням закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду С. В. Андрущенко-Луценко