Провадження №3/760/3559/19
Справа №760/9777/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Оксюта Т.Г., розглянувши матеріали, які надійшли від Київської міської митниці ДФС про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянки України НОМЕР_1 виданий 19.06.2017, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, студентка Київського національного університету технології та дизайну,

за ст. 471 МК України, -

В С Т А Н О В И В:

03.04.2019 року до Солом'янського районного суду м. Києва надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1, за порушення митних правил.

З протоколу №0190/10000/19 про порушення митних правил від 10.03.2019 року вбачається, що 10.03.2019 приблизно о 10 годині 30 хвилин на митному посту «Аеропорт «Київ» (Жуляни)» Київської міської митниці ДФС на лінії спрощеного митного контролю «зеленого коридору» залу «Приліт» терміналу А Міжнародного аеропорту «Київ» (Жуляни) для проведення вибіркового митного контролю було зупинено громадянку ОСОБА_1, яка слідувала рейсом В2829 сполученням «Мінськ - Київ».

Для здійснення митних формальностей пасажирку було запрошено до службового приміщення для проведення огляду багажу та ручної поклажі.

Під час проведення митного контролю було встановлено, що громадянка ОСОБА_1 переміщувала через митний кордон два місця багажу. В ході проведення митного огляду було встановлено, що окрім особистих речей в багажі знаходились нові речі, а саме: куртка жіноча у кількості 1 шт. торгової марки «VANDINI» вартістю 562 євро; годинник у кількості 1 шт. торгової марки «EMPORIO ARMANI» вартістю 322 євро, сумка у кількості 1 шт. торгівельної марки «VALENTINO GUESS» вартістю 85 євро; сумки у кількості 2 шт. торгівельної марки «VALENTINO GUESS» загальною вартістю 289 євро, сонячні окуляри у кількості 1 шт. торгівельної марки «D&G» вартістю 219 євро, загальна вартість становить - 1 477 євро, що за курсом Національного банку України, на день вчинення правопорушення, становить - 44 216,80 гривень.

Товари переміщувались без ознак приховування.

Пасажирка ОСОБА_1 митної декларації не заповнювала, з приводу декларування товарів до інспекторів митниці не зверталась, самостійно обрала форму проходження митного контролю - проходження через «зелений коридор» чим засвідчила про відсутність товарів, що підлягають письмовому декларуванню та є об'єктами оподаткування митними платежами.

Своїми діями пасажирка ОСОБА_1 порушила встановлений МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, а саме, обравши формою проходження митного контролю - проходження через «зелений коридор», перемістив товари в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

З частини вартості, що перевищує еквівалент 1000 євро на одну особу громадянка ОСОБА_1 самостійно забажала сплатити митні платежі за квитанцією МД-1 КВА 068464 від 10.03.2019.

Відповідно до пояснень громадянки ОСОБА_1 вчинене правопорушення сталося внаслідок того, що вона не знала встановлений законодавством України порядок проходження митного контролю.

Отже, в діях громадянки ОСОБА_1, наявні ознаки порушення митних правил, передбачених ст. 471 МК України, у зв'язку з чим відносно останньої складено протокол про порушення митних правил № 0190/10000/19.

Представник Київської міської митниці ДФС у судовому засіданні пояснив, що гр. України ОСОБА_1 порушив митні правила, у зв'язку з чим щодо останнього складено протокол про порушення митних правил №0190/10000/19 за ст. 471 МК України.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, розглянувши отримані матеріали, вбачається наступне.

Згідно протоколу про порушення митних правил №0190/10000/19 від 10.03.2019 року ОСОБА_1 обрав вид митного оформлення зону спрощеного митного оформлення «зелений коридор», а тому відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України.

Диспозицією ст. 471 МК України встановлено, що правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Відповідальність за порушення митних правил настає для громадянина, який обрав проходження митного контролю «зеленим» коридором, з моменту перетину останнім «білої лінії», що позначає закінчення «зеленого» коридору.

Як вбачається з протоколу про порушення митних правил ОСОБА_1 перетнула «білу лінію», що позначає закінчення зони спрощеного митного оформлення «зелений коридор», таким чином перемістив через митний кордон України товар в обсягах, що перевищують неоподатковану норму переміщення через митний кордон України.

Вина правопорушника, окрім особистого її визнання, як вчиненого з необережності та неумисно, підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами та встановлена судом, а саме: даними, що містяться в протоколі про порушення митних правил (а.с.2-6), актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (а.с.12).

У відповідності з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є часткою національного законодавства України. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.

17 липня 1997 Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод», а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід'ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Правопорушення, яке вчинила ОСОБА_1 полягало у переміщенні через митний кордон незадекларованого митному органу товару в обсягах, що перевищують неоподатковану норму переміщення через митний кордон України, що підлягає обов'язковому декларуванню.

Об'єктивна сторона правопорушення, яке вичинила ОСОБА_1 полягає в недекларуванні товару при проходженні митного контролю в «зеленому коридорі», тобто в зоні спрощеного митного контролю, відповідальність за що передбачена ст. 471 МК України.

Згідно зі ст. 471 МК України за таке правопорушення передбачено накладення адміністративного стягнення в виді штрафу і конфіскації не задекларованої валюти або товару.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Так, при вирішенні питання про конфіскацію певного предмета правопорушення мають значення, зокрема: характеристика безпосереднього предмету правопорушення (чи загалом можливе його законне переміщення через митний кордон України, у тому числі чи підлягають сплаті митні платежі, інші податки, у зв`язку з переміщенням предмета правопорушення через митний кордон; джерело походження безпосереднього предмета правопорушення; причини, які призвели до порушення порядку проходження митного контролю в зонах спрощеного митного контролю; мета переміщення порушником предмета через митний кордон України; наявність завданої державі шкоди; вартість безпосереднього предмета правопорушення; майновий стан порушника.

За матеріалами справи жодних даних, які б давали суду підстави вважати, що шляхом застосування конфіскації буде попереджена інша незаконна діяльність - легалізація злочинних доходів, торгівля наркотиками, фінансування тероризму, ухилення від сплати податків, тощо - відсутні.

Крім того, ОСОБА_1 самостійно забажала сплатити митні платежі, що підтверджується квитанцією №ПН 792 від 10.03.2019 року.

Таким чином, єдине діяння, яке вчинила ОСОБА_1 полягає в ненаданні митному органу відповідної декларації. За вищевказане правопорушення, яке полягає в недекларуванні товару, ОСОБА_1 підлягає адміністративному стягненню у виді штрафу.

Шкода, яку ОСОБА_1 потенційно могла завдати державі, була незначною: вона не ухилялась від сплати мита та інших зборів і не завдавала державі іншої шкоди, якби вона везла товар незадекларувавши його, органи влади лише не отримали б інформацію про те, що цей товар ввозився на територію держави. Таким чином, метою конфіскації було не відшкодування майнової шкоди, завданої державі, оскільки вона не зазнала ніяких збитків, внаслідок невнесення заявником відомостей до митної декларації.

Крім того, застосування конфіскації в даному випадку є не компенсаційною, а стримуючою та карною мірою.

На підставі статті ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, прихожу до висновку, що конфіскація вилученого товару, буде сприяти лише погіршенню матеріального становища правопорушника, оскільки позбавить правопорушника можливості використати цей товар за призначенням і ніяк не сприятиме вихованню ОСОБА_1 та попередженню вчиненню ним нових порушень.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер скоєного, виходячи із ч. 3 ст. 462 МК України матеріали справи, встановлені судом обставини, зазначені норми закону, суддя дійшов висновку, що на правопорушника має бути накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1700 грн.).

З цього приводу підстав для застосування додаткового покарання - конфіскації вилученої валюти у суду немає, яке вказане в санкції ст. 471 МК України.

Саме таке стягнення суддя вважає достатнім для виправлення та належної поведінки ОСОБА_1 в подальшому.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 366, 374, 458, 471, 489 МК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати громадянку України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 винною у порушенні митних правил, передбачених статте ю 471 Митного кодексу України.

Притягнути громадянку України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700,00 грн. на користь держави, який необхідно сплатити за наступними банківськими реквізитами: отримувач: УК у Солом'янському районі; ; МФО: 899998; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); р/р 6010. Призначення платежу: адміністративний штраф від (ПІП платника), згідно з ст. 471 МКУ та постанови суду від 22.02.2019 року № 760/3529/19.

Стягнути з громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір в сумі 384,20 грн.

Постанова пред'являється до виконання протягом трьох місяців.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через районний суд, шляхом подання скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя