ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 362/110/19
Провадження 3/362/252/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.03.2019 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Лебідь-Гавенко Г.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Васильківського ВП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (Жовтнева), 7, не працюючого,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 288169 від 31.12.2018 року, 31.12.2018 року о 18 год. 00 хв. на а/д М-05 «Київ-Одеса» 32 км. водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «RENAULT LOGAN», державний номерний знак НОМЕР_1, рухався в крайній правій смузі, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху та скоїв наїзд на тварину, яка раптово зявилась на проїзній частині. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1А порушив п. п. 2.3б, 12.1 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що на його погляд в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ст. 124 КУпАП, оскільки в моїх діях відсутні порушення Правил дорожнього руху України, у з звязку з пригодою, яка сталася 31 грудня 2018 року. Згідно його пояснень, які наявні в матеріалах справи, він рухався автодорогою М-05 Київ/Одеса в напрямку м. Києва на 30 км., керуючи транспортним засобом «Renault», державний № AA76260X в крайній правій смузі і на дорозі раптово з'явилася тварина, після чого він загальмував, проте наїзду на тварину уникнути не вдалося у звязку з її раптовою появою на автодорозі. Окрім того, він рухався на ближньому світлі фар із швидкістю біля 70 км/год. та побачив собаку на відстані біля 20,0 м., яка перетинала проїзну частину дороги справа наліво. Видимість дороги (видимість правого краю проїзної частини та дорожньої розмітки) в напрямку руху автомобіля RENAULT LOGAN при включених фарах ближнього світла складала біля 50,0 м. Автомобіль RENAULT LOGAN був в технічно справному стані, без вантажу та пасажирів. Тобто він рухався з дозволеною на вказаній ділянці дороги швидкості руху, рухався займаючи крайню праву смугу для руху і повністю контролював дорожню ситуацію в дорожній обстановці, яка була на момент пригоди. Окрім того, він відразу загальмував побачивши тварину, яка раптово вибігла на проїзну частину, тобто був уважним, стежив за дорожньою обстановкою та відповідно зреагував на її зміну.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_1 просила закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у звязку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, пояснивши, що в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному працівниками патрульної поліції чітко вказано про те, що тварина раптово з'явилася на проїзній частині. У звязку з різкою і раптовою зміною дорожньої обстановки, він, відповідним чином зреагував відповідно до вимог ПДР України. Відповідно до проведених розрахунків, відстань яка необхідна для зупинки автомобіля «RENAULT LOGAN», яка дорівнює 54,8-57,0м, при швидкості руху 70 км/год., більша за відстань видимості собаки, що свідчить про те, що застосування гальмування ним не виключало настання ДТП. Таким чином, водій автомобіля «RENAULT LOGAN» ОСОБА_3, при своєчасному виконанні з його боку вимог п.п. 2.3 б та 12.1 Правил дорожнього руху України у заданий момент виникнення небезпеки для руху, не мав технічної можливості, шляхом гальмування, зупинити керований ним транспортний засіб до місця наїзду. Окрім того він перебував в аварійній обстановці у звязку з чим його дії в даному випадку не регламентуються ПДР України.

Суд, проаналізувавши в системному зв'язку доводи ОСОБА_1, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Відповідно до п.2.3.б ПДР України - забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Положеннями ст. 124 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Склад правопорушення - це наявність об'єктивних та суб'єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Судом також враховується правова позиція, викладена в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016), що суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд дослідивши усі наявні докази у справі, заслухавши ОСОБА_1 та його адвоката, прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 не вбачається порушень п. 2.3б, п. 12.1 ПДР України і відповідно в його діях не міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тому висновок працівників поліції щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, сприймається як фактичне визнання механічних ушкоджень транспортного засобу без співставлення усіх даних у їх сукупності, що не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі проведеного всебічного, повного та об'єктивного дослідження справи та враховуючи положення Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях і всі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, а провадження в справі закрити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 124, 221, 247, 275-280, 283-287 КпАП України,

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України закрити, у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк предявлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко