Справа № 460/628/19 Головуючий у 1 інстанції: Кондратьєва Н.А.
Провадження № 33/811/554/19 Доповідач в 2-й інстанції: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., вирішуючи питання про поновлення правопорушнику ОСОБА_1 строку апеляційного оскарження постанови судді Яворівського районного суду Львівської області від 04 квітня 2019 року про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. судового збору.

Не погоджуючись із рішенням судді місцевого суду, правопорушник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 04 квітня 2019 року та закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП.

Окрім цього, ОСОБА_3 просить визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді поважними та поновити його.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, в обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження правопорушник покликається на те, що йому судом першої інстанції було відмовлено у залученні захисника, що, на його думку, і вплинуло частково на пропущення строку на оскарження постанови через відсутність у нього розуміння певних юридичних термінів. Крім цього, у нього через простуду на нозі з`явився фурункул, який фактично на три тижні його прикув до ліжка, оскільки не міг пересуватися, підтвердження цього документально у нього немає, оскільки офіційно не працює і до лікаря не звертався, а самостійно лікувався.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційний скарзі доводи, апеляційний суд вважає, що у поновленні строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути правопорушнику ОСОБА_1 з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З аналізу норми вказаної статті вбачається, що обчислення строку апеляційного оскарження постанови судді закон пов`язує з днем прийняття оскаржуваної постанови.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03).

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова судді Яворівського районного суду Львівської області прийнята у судовому засіданні 04 квітня 2019 року, на якому був присутній правопорушник ОСОБА_3 , він надавав пояснення по справі та такому були відомі результати розгляду протоколу, складеного стосовно нього. Із заявою про видачу копії судового рішення (а.с.18) останній звернувся безпосередньо до районного суду 15 квітня 2019 року, тобто в останній день строку оскарження постанови судді, та згідно з розпискою отримав копію постанови 23 квітня 2019 року.

Незважаючи на те, що ОСОБА_3 був присутній у судовому засіданні, такому було відомо про зміст прийнятого рішення та порядок його оскарження, останній звернувся з апеляційною скаргою через районний суд лише 10 травня 2019 року, тобто зі спливом строку на апеляційне оскарження.

Поряд з тим, покликання правопорушника на те, що йому судом першої інстанції було відмовлено у залученні захисника, а також на проблеми зі здоров`ям без документального підтвердження, як на обґрунтування пропуску строку, апеляційний суд вважає неповажною причиною пропущення строку, адже апелянтом не наведено обставин, які перешкоджали йому у такому разі своєчасно звернутися за правовою допомогою задля роз`яснення юридичних наслідків прийнятого рішення. Окрім цього, як встановлено апеляційним судом, в межах строку на апеляційне оскарження ОСОБА_3 безпосередньо звертався до районного суду із заявою про видачу судового рішення, що свідчить про можливість останнього самостійно реалізовувати свої процесуальні права, зокрема на ознайомлення з матеріалами справи, звернення за правовою допомогою, оскарження судового рішення, в межах десятиденного строку на оскарження. Також правопорушник не навів обґрунтованих мотивів, з яких він не міг звернутися з апеляційною скаргою протягом десятиденного строку й з моменту отримання копії оскаржуваної постанови, та не надав належних документів, які б свідчили, що стан здоров`я ОСОБА_2 став на заваді своєчасного звернення із апеляційною скаргою до суду.

Таким чином, оскільки в апеляційній скарзі не наведено поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження й такі не встановлені апеляційним судом, строк на апеляційне оскарження не підлягає поновленню, а подану апеляційну скаргу слід невідкладно повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку апеляційного оскарження постанови судді Яворівського районного суду Львівської області від 04 квітня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Апеляційну скаргу повернути ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М.Урдюк