Справа № 587/645/19
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2019 року суддя Сумського районного суду Черних О.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Сумського прикордонного загону відділу прикордонної служби «Юнаківка» про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н, уродженця і мешканця АДРЕСА_1, непрацюючого, свідоцтво про народження мешканки м. Мурманськ, РФ, НОМЕР_1, видане 08.04.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Орджонікідзе,

за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення СхРУ від 04.04.2019 року, 04 квітня 2019 року о 08-45 годині в пункті пропуску «Юнаківка» під час здійснення прикордонного контролю при в'їзді в Україну було виявлено громадянина України ОСОБА_1, який на паспортний контроль пред'явив свідоцтво про народження, яке не надає право перетинання Державного кордону України, чим порушив вимоги ст. 2 Закону України «Про державний кордон України».

До протоколу про адміністративне правопорушення додано пояснення самого ОСОБА_1, яке було відібрано в присутності батька ОСОБА_2, а також заява неповнолітнього ОСОБА_3 (а.с.3), який зазначає, що відмовляється від правової допомоги, буде захищати себе сам. (а.с. 5).

Разом з тим, суд вважає за необхідне направити даний протокол про адміністративне правопорушення на доопрацювання, зважаючи на наступне.

У відповідності до статті 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема, слід з'ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свободи громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, повага до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Правовий статус неповнолітніх в Україні визначається Конституцією України.

Статтею 27 КУпАП встановлено, що інтереси неповнолітньої особи, яка притягується до адміністративної відповідальності мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).

Також, статтею 1 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» покладає здійснення соціального захисту і профілактики правопорушень серед дітей, зокрема, на Службу у справах дітей районних державних адміністрацій та кримінальну поліцію у справах дітей відділу поліції, діяльність яких здійснюється на принципах законності, застосування переважно методів виховання і переконання, що передбачають вжиття примусових заходів лише після вичерпання всіх інших заходів впливу на поведінку дітей, неприпустимості приниження честі і гідності дітей, жорстокого поводження з ними, тощо.

Частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З огляду на викладене, враховуючи, що Кодексом України про адміністративні правопорушенняне встановлено особливості провадження у справ про адміністративні правопорушення щодо неповнолітніх, з метою розгляду даної справи відповідно до засад статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суддя вважає за необхідне застосувати в даному випадку аналогію закону щодо порядку кримінального провадження відносно неповнолітніх.

Згідно частини другої статті 484 КПК України орган, який здійснює провадження щодо неповнолітнього зобов'язаний здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз'яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 52 КПК України обов'язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні щодо осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення у віці до 18 років, - з моменту встановлення факту неповноліття або виникнення будь-яких сумнівів у тому, що особа є повнолітньою;

А тому зважаючи на положення Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, на практику Європейську суду, з метою не порушення пава на захист неповнолітнього суд вважає за необхідне направити матеріали відносно ОСОБА_1 на доопрацювання до Сумського прикордонного загону відділу прикордонної служби «Юнаківка».

Керуючись ст. 278 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 щодо вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП повернути до Сумського прикордонного загону відділу прикордонної служби «Юнаківка».на доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Черних