Єдиний унікальний номер: 223/26/19
Провадження номер: 3/223/30/2019
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2019 р. м. Вугледар

Суддя Вугледарського міського суду Донецької області Дочинець С.І., при секретарі Лифенко Н.Г., за участі особи відносно якої складено адміністративний матеріал ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Житомир, кухара взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
Від Військової частини НОМЕР_1 надійшов протокол про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , про вчинення нею адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

В судовому засіданні встановлено, що 31 грудня 2018 року близько 17 години 00 хвилин, солдат ОСОБА_1 , знаходячись на території розташування базового табору, під час виконання своїх службових обов`язків в умовах особливого періоду, перебувала в нетверезому стані, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №5 від 02 січня 2019 року. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , після роз`яснення їй прав передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, свою вину у вчинені зазначеного адміністративного правопорушення визнала та підтвердила обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, про що надала суду письмову заяву.

Вина ОСОБА_1 підтверджується обставинами викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення №5 від 02 січня 2019 року та доданим до нього Актом медичного обстеження військовослужбовця №469 від 31 грудня 2018 року, відповідно до яких 31 грудня 2018 року близько 17 години 00 хвилин, солдат ОСОБА_1 знаходилась на території розташування базового табору в нетверезому стані. Черговим фельдшером ОСОБА_2 під час огляду ОСОБА_1 встановлено, що остання перебувала в нетверезому стані, мала неадкватну поведінку, порушену координацію рухів, порушення мови, характерний запах алкоголю з ротової порожнини, в позі Ромберга не стійкий.

Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_3 від 25 липня 2017 року, витягу з наказу Генерального штабу Збройних сил України №80/ДСК від 18.10.2018 року солдат ОСОБА_1 кухар їдальні взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_2 , залучена до складу сил і засобів об`єднаних сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганських областях.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Листом від 20 жовтня 2016 року № 316/1/906 відділу правового забезпечення Генерального штабу Збройних Сил України Міністерства оборони України роз`яснено, що відповідно до Указу Президента України від 17 березня 2014 року N 303 «Про часткову мобілізацію», затвердженого встановленим порядком, оголошено часткову мобілізацію, у зв`язку з чим в Україні настав особливий період. Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не визначено чіткого порядку припинення особливого періоду.

Водночас зазначеним Законом передбачено такий захід, як демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу.

При цьому рішення щодо проведення демобілізації Президентом України не приймалося.

Так, у постанові Верховного Суду від 21.02.2018 року по справі № 211/1546/16-ц колегія суддів зазначила, що за змістом листа Міністерства оборони України від 01 жовтня 2015 року № 322/2/8417, відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» з моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року, в Україні настав особливий період. Скасування особливого періоду буде здійснено окремим Указом Президента України «Про демобілізацію» після стабілізації обстановки на сході України.

Аналогічний висновок зробив Верховний Суд у постанові від 08.02.2018 року (справа№ 335/10496/16-ц). Колегія суддів зазначила, що особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу. Рішень про демобілізацію усіх призваних військовослужбовців та переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу Президент України не приймав.

Частина 3 статті 172-20 КУпАП передбачає, зокрема, появу військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів на території військової частини в нетверезому стані, в умовах особливого періоду, що тягне за собою накладення штрафу від двохсот п`ятнадцяти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.

Таким чином, ОСОБА_1 перебувала та була виявлена на території розташування базового табору з ознаками алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду, отже, вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Обираючи вид адміністративного стягнення, яке необхідно застосувати до ОСОБА_1 , суд, приймаючи до уваги обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, її майновий стан.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 34 КУпАП, в судовому засіданні не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 35 КУпАП, в судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи викладене суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винна у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та до неї слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП та п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» солдат ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 9, 10, 24, 34, 35, 40-1, 172-20, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 172-20 та накласти стягнення:

- у виді штрафу в розмірі 250 (двісті п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення їй постанови, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, де у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі скарги через Вугледарський міський суд Донецької області.

Суддя Вугледарського
міського суду Донецької області Дочинець С.І.