Справа №: 452/3401/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 січня 2019 року м.Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кравців В.І., за участю секретаря судових засідань Макаревич Л.Р., прокурора Кункевич О.М. та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Чуква Самбірського району Львівської області, жительки АДРЕСА_1, працюючої головним спеціалістом відділу по роботі з персоналом управління персоналу та адміністративного забезпечення головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, з вищою освітою, одруженої,

встановив:

Згідно протоколу № 679 про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, складеного 29.09.2018 та надісланого до Самбірського міськрайонного суду Львівської області 26.11.2018, ОСОБА_2, будучи відповідно до наказу Старосамбірського об'єднаного управління Пенсійого фонду України від 30.04.2016 № 32 - ос призначена на посаду завідувача сектором персоналу та організаційно - інформаційної роботи, тобто, згідно підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до статті 1726 КУпАП, будучи суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язане з корупцією, після того як згідно договору дарування 2/3 частин квартири від 24 листопада 2016 року отримала у подарунок нерухоме майно - АДРЕСА_2, вартістю 156 667 грн., у порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», якою передбачено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу на суму, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року (68 900 грн.), у десятиденний строк з моменту отримання доходу письмово не повідомив про це НАЗК у період з 00.00 год. 24.11.2016 по 23:59 год. 03.12.2016, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, а саме адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_2 винуватою себе не визнала та пояснила, що у період необхідності повідомлення НАЗК про суттєві зміни в майновому стані у неї склався тяжкий сімейний стан унаслідок смерті її батька, який помер 24.11.2016, і умислу на таке неповідомлення у неї не було. Також, вона не була достатньо поінформована про необхідність повідомлення НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, які повинні були подаватися з 1 вересня 2016 року в електронному вигляді.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора про обґрунтованість протоколу про адміністративне правопорушення, слід дійти висновку про закриття вказаної справи про адміністративне правопорушення керуючись таким.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 251 та ст. 252 КУпАП встановлено, що обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року № 13 «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов'язані з корупцією» надано роз'яснення, що у справах даної категорії суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне дослідження всіх обставин, передбачених статтями 247 і 280 КУпАП. При цьому особливу увагу необхідно звертати на з'ясування в кожній справі таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад корупційного правопорушення, передбаченого Законом; чи особа є винною в його вчиненні; чи належить вона до суб'єктів даного правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КУпАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження в справі.

Суди мають також з'ясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв'язку між діянням і виконанням останньою завдань і функцій держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За диспозицією частини 2 статті 1726 цього Кодексу адміністративна відповідальність настає за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 «Про запобігання корупції» та примітки до статті 1726 КУпАП суб'єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є, зокрема державні службовці, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов'язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування і є суб'єктом правопорушень у статті 1726 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, суб'єкт декларування у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

За правилами пункту б розділу 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 № 3, суб'єкти декларування письмово повідомляють НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другої статті 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми на офіційному веб-сайті НАЗК.

Статтю 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2016 року становить 1378 гривень.

Із наказу Старосамбірського об'єднаного управління Пенсійого фонду України від 30 травня 2016 року № 22 - ос відомо, що ОСОБА_2 була призначена на посаду завідувача сектором персоналу та організаційно - інформаційної роботи цього управління (а.с. 26).

Із договору дарування 2/3 частин квартири вбачається , 24 листопада 2016 року ОСОБА_2 отримала у подарунок нерухоме майно - 2/3 частини АДРЕСА_2, які оцінені у 156 667,00 грн. (а.с. 13-14).

Отже, ОСОБА_2, як державний службовець, будучи суб'єктом декларування, 24 листопада 2016 року придбала майно на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2016 року (68 900 грн.).

Однак, відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 р. за N 958/29088, «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» яке згідно ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції» є нормативно-правовим актом, система подання та оприлюднення відповідно до Закону України "Про запобігання корупції" (далі - Закон) декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року для повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб'єкта декларування, передбачені частиною другою статті 52 Закону, службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року чи пізніше цієї дати займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище.

Згідно підпункту 2) вказаного Рішення другий етап - з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року для всіх інших суб'єктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом.

За правилами пункту 2 рішення НАЗК від 10.06.2016 № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» зазначені у пункті 1 цього рішення декларації (повідомлення) подаються згідно із Законом шляхом заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 3 вказаного Рішення НАЗК декларації суб'єктів декларування, не зазначені в підпункті 1 пункту 1 цього рішення, подаються за формою та в порядку, встановленими Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», до 01 січня 2017 року.

ОСОБА_2 станом на 24 листопада 2016 року не була службовою особою, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище, що зазначені у Примітці до ст. 50 Закону України «Про запобігання корупції», а відтак не була зобов'язана з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року по 23 години 59 хвилин 31 грудня 2016 року подавати повідомлення про суттєві зміни в майновому стані шляхом заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Із витягу з вказаного Реєстру та Декларації за 2016 рік вбачається, що ОСОБА_2 повідомила про такі зміни під час подання 07.03.2017 щорічної декларації (а.с. 31, 32-40).

Ураховуючи наведене, слід дійти висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься, зокрема, при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП,

постановив:

Закрити справу про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя