Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/179/19
Провадження № 3/494/109/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2019 р. м. Березівка

Суддя Березівського районного суд Одеської області Лебединський С.Й., розглянувши адміністративну справу за протоколом інспектора з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції в Одеській області №001395 від 14 грудня 2018 р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Приморське Татарбунарського району Одеської області, українця, громадянина України, не одруженого, на утримані одна малолітня дитина, працюючого на посаді виконуючого обов`язки головного лікаря КУ «Одеська обласна психіатрична лікарня №3», зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , за ч.1 ст.164 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

14 лютого 2019 року на розгляд суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого 14 грудня 2018 р. о 12-00 годині по вул. Лікарня, 13, в с. Заводівка, Березівського району Одеської області, в КУ «Одеській обласній психіатричній лікарні №3» за результатами планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства встановлено факт порушення порядку провадження господарської діяльності, а саме ОСОБА_1 , знаходячись на посаді т.в.о. головного лікаря допустив провадження господарської діяльності установи без одержання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, що є порушенням пункту 30 ЗУ «Про прелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності №3392-VIвід 19 серпня 2011 р.».

Розглянувши даний матеріал, суд вважає наступне.

Згідно ч.1 ст.164 КУпАП провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди) - є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Разом із тим суб`єктами господарської діяльності, згідно до положень ст.55 ГК України - визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію, мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна. Під господарською діяльністю, згідно ч.1 ст.3 ГК, розуміють діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Загальний перелік та ознаки суб`єктів господарювання, що безпосередньо забезпечують охорону здоров`я, зазначений у ст.16 Основ законодавства України про охорону здоров`я (далі - Основ). А ст. 17 цього закону підкреслює умови провадження господарської діяльності в галузі охорони здоров`я. Отже, безпосередньо охорону здоров`я населення забезпечують санітарно-профілактичні, лікувально-профілактичні, фізкультурно-оздоровчі, санаторно-курортні, аптечні, науково-медичні й інші заклади охорони здоров`я. Вони створюються підприємствами, установами та організаціями з різними формами власності, а також приватними особами за наявності необхідної матеріально-технічної бази і кваліфікованих фахівців.

Порядок і умови створення закладів охорони здоров`я, державної реєстрації та акредитації цих закладів, а також порядок ліцензування медичної практики, виробництва лікарських засобів, оптової, роздрібної торгівлі лікарськими засобами визначаються актами законодавства. Провадження господарської діяльності в галузі охорони здоров`я, яка відповідно до закону підлягає ліцензуванню, дозволяється лише за наявності ліцензії. При цьому варто звернути увагу, що заклад охорони здоров`я здійснює свою діяльність на підставі статуту, який затверджується власником або уповноваженим ним органом. Свою діяльність на підставі статуту, за змістом ст.62 ГК, а також ст.87 ЦК України мають право здійснювати лише юридичні особи.

Внаслідок різних цілей, що маються на меті, юридичні особи досить різнорідні як за своїм упорядкуванням, так і за характером діяльності, при цьому юридичні особи можуть переслідувати публічні та суспільні або приватні цілі та інтереси. Відповідно до чого юридичні особи залежно від порядку їх створення за ч.2 ст.81 ЦК поділяються на юридичні особи приватного та публічного права.

За організаційно-правовою формою юридичні особи можуть створюватися у формі товариств і установ ч.1 ст.83 ЦК, при цьому товариства поділяються на підприємницькі та непідприємницькі. Враховуючи, що юридичні особи публічного права створюються розпорядчими актами Президента України або органів державної виконавчої влади та місцевого самоврядування, то відповідно до класифікації, наведеної в Основах (ст. 15), до них у зазначеній галузі можна віднести спеціально уповноважений центральний орган державної виконавчої влади - Міністерство охорони здоров`я, компетенція якого визначається положенням, що затверджується Кабінетом Міністрів України, а в адміністративно-територіальних одиницях функції спеціально уповноважених органів виконують місцеві державні адміністрації та відповідні галузеві управління і відділи. Зазначені органи хоча і є суб`єктами господарських правовідносин, але згідно зі ст.8 ГК не відносяться до суб`єктів господарювання.

Органами виконавчої влади та місцевого самоврядування можуть створюватися юридичні особи публічного права у вигляді негосподарюючих суб`єктів, що повністю або частково фінансуються з бюджету, діяльність яких має ознаки господарської діяльності, але фактично є господарським забезпеченням, а зі змісту ч. 3 ст. 3 ГК випливає, що таке забезпечення діяльності негосподарюючих суб`єктів не є господарською діяльністю.

До зазначених юридичних осіб можна з упевненістю віднести державні та комунальні заклади охорони здоров`я, що фінансуються з бюджету і основним завданням яких є надання безоплатної медичної допомоги. Такі заклади охорони здоров`я здійснюють свою діяльність з надання безоплатної медичної допомоги, а також на умовах господарського забезпечення надають платні медичні послуги, що не заборонені законодавством. З правової точки зору вказані заклади охорони здоров`я належать до негосподарюючих суб`єктів.

Виходячи з матеріалів справи, зокрема статуту ОПБ №3 та витягу з державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців ОПБ №3 до суб`єктів господарювання не відноситься,

За таких обставин ОСОБА_1 не може бути притягнений до відповідальності, а провадження по справі підлягає закриттю.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю якщо відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.33, ч.1 ст.164, ст.ст. 278-280, п.1 ч.1ст.284, 285, ч.2 ст.294 КУпАП,-

у х в а л и в:

ОСОБА_1 - звільнити від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП, провадження по справі - закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 діб з дня її винесення особою, що притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, або його представником до Одеського апеляційного суду через Березівський районний суд Одеської області

Суддя:_______________________________________-