Справа № 755/9709/19 Головуючий в суді І інстанції - Гаврилова О.В.
Провадження № 33/824/3084/2019 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 16 липня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 16 липня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП танакладено стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що вона, 09 червня 2019 року, близько 20 години 15 хвилин, в м. Києві, керуючи автомобілем Nissan Micra, номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті з вулицею П. Запорожця, в порушення вимог п.п. 12.1, 13.1 ПДР України, не дотрималась безпечної дистанції в результаті чого допустила зіткнення з автомобілем «Toyota Auris», номерний знак НОМЕР_2 , який рухався попереду неї в попутному напрямку та здійснив зупинку на забороняючий сигнал світлофору, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Також, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що вона, 09 червня 2019 року, близько 20 години 55 хвилин, в м. Києві по вул. Курнатовського в напрямку вул. Генерала Жмаченка, на перехресті з вулицею П. Запорожця керувала автомобілем Nissan Micra, номерний знак НОМЕР_1 , та під час оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди мала ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, незв`язна мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовилася у встановленому законом порядку у присутності двох свідків, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У апеляційній скарзі захисника ОСОБА_2 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Звернув увагу на невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 189875 вимогам ст.256 КУпАП, які полягали у невірному зазначенні прізвища особи правопорушника, а саме « ОСОБА_1 ». Поряд із цим, на думку захисника, не відповідає вимогам закону і схема місця дорожньо-транспортної пригоди, із якої неможливо встановити конкретне місце вчинення адміністративного правопорушення, що, на його думку, свідчить про її неналежність як доказу. Вважав, що у порушення вимог Наказу МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, схема місця дорожньо-транспортної пригоди не містить сталих орієнтирів, дорожніх знаків, світлофорів, координат зіткнення, уламків кузову на дорозі, гальмівного шляху, тощо. Із урахуванням викладеного, на думку апелянта суддя місцевого суду був позбавлений правової можливості притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Окрім цього, апелянт заперечував факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. Вважав, що протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не містить чітко сформульованого правопорушення. Зокрема, на думку захисника, є незрозумілим, що саме ставилося у вину ОСОБА_1 , керування з ознаками алкогольного сп`яніння чи відмову від проходження огляду, при цьому невідомо якого. Окрім цього захисник вказав на те, що працівниками поліції було порушено порядок огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, у зв`язку із чим він вважається недійсним. Так, зокрема у протоколі про адміністративне правопорушення не знайшло свого відображення факт пропозиції проходження огляду за допомогою спеціальних технічних засобів, а також факт відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду. Не місять матеріали справи також і направлення ОСОБА_1 на проходження огляду на стан сп`яніння до закладу охорони здоров`я, що на його думку свідчить про істотне порушення вимог законодавства, яке регулює порядок виявлення у водіїв ознак сп`яніння. На думку апелянта, пояснення свідків, без їх безпосереднього допиту у судовому засіданні, унеможливлювали їх використання у якості доказів вини ОСОБА_1 Просив постанову судді скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Вислухавши пояснення:

ОСОБА_1 та її захисника ОСОБА_2, які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновки судді місцевого суду про доведеність вини водія ОСОБА_1 у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та у порушенні правил дорожнього руху що спричинило пошкодження транспортних засобів стверджуються наступними доказами:

даними, що містяться в протоколах про адміністративні правопорушення серії БД №189875 та БД №189875;

схемою місця ДТП;

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за змістом яких водій автомобіля Nissan Micra, номерний знак НОМЕР_1 в їх присутності відмовилась пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння;

письмовими поясненнями іншого учасника ДТП ОСОБА_5 щодо обставин вчинення ДТП;

відеозаписом із нагрудної камери поліцейського, відповідно до якого ОСОБА_1 дійсно у присутності свідків відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;

розпискою ОСОБА_6 про те, що він зобов`язується доставити транспортний засіб Nissan Micra, номерний знак НОМЕР_1 за адресою: м. Київ, вул. Курнатовського -2;

іншими доказами.

Дослідивши вказані докази та надавши їм належну юридичну оцінку суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130 ч.1 та ст. 124 КУпАП, правильності кваліфікації її дій за вказаними статтями, необхідності накладення на неї стягнення та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 23, 33 і 36 КУпАП наклав на неї стягнення.

Доводи апеляційної скарги в частині наявності порушень вимог КУпАП, що були допущені суддею у ході розгляду справи і які вплинули на сутність прийнятого суддею рішення не ґрунтуються на матеріалах справи. Зазначені матеріали указують на те, що в ході провадження суддею із достатньою повнотою були з`ясовані усі істотні обставини справи, висновки судді обґрунтовані доказами і належним чином мотивовані.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не відмовлялась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та що працівниками поліції було порушено порядок проведення такого огляду, а саме, не запропоновано їй пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, не ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, із переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер або в медичному закладі відповіла відмовою, при цьому працівником поліції їй було роз`яснено те, що в цьому випадку на неї буде складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду.

Переглянутий відеозапис указує на те, що ОСОБА_1 відмовилась пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. При цьому суд звертає увагу на те, що пропозиція поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння була зрозумілою, а відмова ОСОБА_1 від проходження огляду була очевидною, тобто такою, яка не викликала сумніву щодо її дійсності.

Доводи апеляційної скарги про те, що суть вчиненого ОСОБА_1 правопорушення викладена в протоколі незрозуміло, оскільки не зазначено від огляду на стан якого саме сп`яніння відмовилась ОСОБА_1 та крім того вказано, що ОСОБА_1 керувала автомобілем з ознаками сп`яніння, а тому не зрозуміло, в чому саме вона обвинувачується, є безпідставними, оскільки, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на стан сп`яніння поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №189875 від 09.06.2019р. щодо ОСОБА_1 , в ньому викладені ознаки, які дали підстави працівникам поліції вважати, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння та в ньому викладені дії ОСОБА_1 , які свідчать про її відмову від проведення огляду. Крім того, з протоколу вбачається, що в ньому викладені ознаки, які, на думку працівників поліції свідчили про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння і саме на стан алкогольного сп`яніння їй було запропоновано пройти огляд. Вказана обставина також підтверджується відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, з якого вбачається, що працівниками поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд саме на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги в частині не дослідження судом пояснень свідків не ґрунтуються на матеріалах справи. Дійсно матеріали справи не містять даних про допит цих свідків у суді першої інстанції. Проте, нормами КУпАП не передбаченого необхідності безпосереднього допиту свідків у судовому засіданні. У даному випадку, із урахуванням наявного у матеріалах справи відеозапису, на якому чітко зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, суддя місцевого суду обґрунтовано прийшов до висновку про дослідження письмових пояснень цих свідків, сутність яких повністю узгоджується із даними, встановленими за допомогою відеозапису із нагрудної камери поліцейського. Будь яких суперечностей між фактичними даними, встановленими із пояснень свідків та фактичними даними, встановленими із інших доказів, в тому числі і із зазначеного відеозапису, у ході розгляду справи не встановлено.

Відсутність у матеріалах справи направлення на проведення огляду не є підставою для визнання незаконними дій поліцейських, пов`язаних із виявленням та фіксуванням адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Як зазначалось вище, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. За умови відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, що було вчинено останньою у присутності свідків, зафіксовано поліцейським за допомогою нагрудної відеокамери та шляхом відбирання пояснень у свідків, поліцейські позбавлялися обов`язку видавати відповідне направлення. Це узгоджується із п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 р. № 1103 (в подальшому Порядок), відповідно до якого у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду у закладі охорони здоров`я поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення. Аналіз положень пунктів 6 та 8 Порядку дає підстави стверджувати те, що направлення на проведення огляду видається водію, який виявив згоду на проведення такого огляду.

Доводи про те, що схема ДТП не містить визначення сталих орієнтирів та посилання захисника на те, що в протоколах не зазначено місце вчинення адміністративних правопорушень є безпідставними та спростовуються матеріалами справи. Так, з протоколів про адміністративне правопорушення серії БД №189875 від 09.06.2019р. та серії БД №189876 від 09.06.2019р. вбачається, що в них зазначено місце вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, а саме вул. Курнатовського перехрестя з вулицею П. Запорожця. Також обидва водії погодились зі схемою ДТП, що підтвердили своїми підписами. При цьому, як вбачається з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, будь - яких зауважень з приводу складання схеми ДТП ОСОБА_1 висловлено не було. Також, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП визнала повністю.

Також не грунтуються на матеріалах справи доводи захисника про невірне зазначення прізвища особи правопорушника, а саме « ОСОБА_1 ». Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, виданого 26.06.2018р. ОСОБА_1 зареєструвала шлюб 26.06.2018р. та змінила прізвище на ОСОБА_1 . Як вбачається з протоколів про адміністративне правопорушення серії БД №189875 від 09.06.2019р. та серії БД №189876 від 09.06.2019р. особа правопорушника була встановлена за посвідченням водія. В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснила, що посвідчення водія видано на ім» я ОСОБА_1 , оскільки вона ще не встигла його поміняти. При цьому, як вбачається з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, на запитання працівника поліції ОСОБА_1 відповіла, що її прізвище ОСОБА_1 , а посвідчення водія в неї ще видане на її дівоче прізвище ОСОБА_1 . За таких обставин доводи захисника про те, що в протоколі дані про особу правопорушника зазначені невірно є безпідставними.

Таким чином суд приходить до висновку про те, що розгляд цієї справи суддею місцевого суду проведений відповідно до вимог закону, при її розгляді та ухваленні рішення суддею дотримані вимоги ст. 23, 245, 280 КУпАП, рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення є обґрунтованим і належним чином мотивоване. Підстав для скасування чи зміни постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 16 липня 2019 року щодо ОСОБА_1 суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 16 липня 2019 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька