Справа № 567/1741/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2019 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Назарук В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Острозького ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт МЮ078499 виданий 13.01.2018, РНОКПП НОМЕР_1

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

встановив:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 14.12.2018 року біля 03:06 год. в м. Острог по пр. Незалежності, ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_2 та від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що 14.12.2018 року близько 03:00 год. він стояв біля автомобіля НОМЕР_2, в м. Острог по пр. Незалежності Рівненської області, та очікував свого товариша. Приблизно через 5-10 хв. підїхали працівники поліції, які висловили припущення, що він керував автомобілем в стані алкогольного сп"яніння. На що він заперечив факт керування автомобілем та перебування в стані алкогольного спяніння. Зазначив, що працівники поліції пропонували йому пройти огляд на стан спяніння на місці, однак оскільки він не був водієм, то вважав, що не зобовязаний проходити огляд на стан спяніння. При цьому, вказав, що свідки зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення на місці події були відсутні та приїхали пізніше. При свідках пройти огляд для визначення стану спяніння йому не пропонували. Направлення для проходження огляду в медичному закладі йому не надавали та в медичний заклад для проходження огляду на стан спяніння його не доставляли.

Захисник ОСОБА_2 в судовому засіданні вважає, що справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю в зв"язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не було у встановленому законом порядку забезпечено проходження огляду на стан сп"яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності та вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що працює водієм автомобіля таксі та 14.12.2018, в нічний час, до нього звернулися працівники поліції та попросили підїхати на пр. Незалежності в м. Острог. Після чого він та ОСОБА_4 своїми автомобілями приїхали на пр. Незалежності в м. Острог, де побачили поліцейських та незнайомого їм чоловіка. Поліцейські їм повідомили, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду для визначення стану спяніння та запропонували їм підписати протокол про адміністративне правопорушення. Зазначив, що акт огляду він не підписував, а пояснення підписав на наступний день, не ознайомлюючись з їх змістом. Вказав, що обставини викладені в поясненні не відповідають дійсності, оскільки видимих ознак алкогольного спяніння чи запаху алкоголю від ОСОБА_3 не чув, в його присутності водію не пропонували пройти огляд на стан спяніння та ознаки спяніння в нього не встановлювались.

Суд приймає до уваги вказані пояснення свідка, оскільки пояснення вказаного свідка є логічними, послідовними та відомості про упередженість або зацікавленість даного освідка відсутні.

З метою повного зясування обставин справи судом вживались передбачені законом заходи шляхом виклику в судове засідання свідка ОСОБА_4 та працівника поліції ОСОБА_5 для дачі пояснень в судовому засіданні, однак вказані свідки в судове засідання неодноразово не зявились без повідомлення причин, а відтак суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи в їх відсутності, за наявними доказами.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлення адміністративним законом сукупність суб»єктивних та об'єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Відсутність складу адміністративного правопорушення визнається КУпАП обставинами, що виключають провадження про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп'яніння визначається ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735.

Статтею 266 КУпАП визначено порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції.

Зокрема, цією статтею визначено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

З пояснень ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 в судовому засіданні встановлено, що свідки, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, при виконанні вимог ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції були відсутні.

Згідно ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Пунктом 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначено, що огляд на стан спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно п.7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року, визначено що встановлення стану алкогольного сп'яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до розділу ІІ вищевказаної Інструкції передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

З пояснень ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків. Одночасно, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було видано направлення на огляд водія з метою виявлення алкогольного спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, однак в медичний заклад для проходження такого огляду ОСОБА_1 не доставлявся.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення, акту огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів від 14.12.2018 вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів в звязку з виявленими ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці). Водночас, підпис свідка ОСОБА_3 у зазначеному акті огляду відсутній, та ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердив, що не підписував зазначений акт огляду, а відтак зазначений акт не є належним та допустимим доказом, що підтверджує вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Інші належні та допустимі докази відмови ОСОБА_1 від проходження огляду для визначення стану сп"яніння в матеріалах справи відсутні.

Одночасно, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було видано направлення на огляд водія з метою виявлення алкогольного спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, однак в медичний заклад для проходження такого огляду він не доставлявся.

Зазначені відомості свідчать про те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, оскільки інспектором не було достовірно зясовано всіх обставин справи, відсутні докази відмови ОСОБА_1 від проходження огляду для визначення стану спяніння на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків, огляд ОСОБА_1 в медичному закладі не проводився, відповідний висновок за результатами огляду в медичному закладі не складався, чим не було дотримано вимог ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції чим не було дотримано вимог ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частиною 3 ст.62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно п.2 ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно положень КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об'єктивного дослідження доказів по справі та з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Окрім того, статею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, справи про адміністративні правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції (п.39 рішення у справі Лучанінова проти України від 09.06.2011 року).

При цьому, у відповідності до практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011, заява №16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04), "Карелін проти Росії" (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Відповідно до ч.2 ст. 251 КУпАП, обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки до протоколу про адміністративне правопорушення не надано доказів, що підтверджують відмову від проходження ним огляду для визначення стану спяніння на місці зупинки транспортного засобу і в медичному закладі та підтверджують факт вчинення ним правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення, а тому справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю.

Враховуючи викладене та керуючись ст.221, 247, 276, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення

постановив:

провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 01.04.2019.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_6