Справа № 265/3974/19
Провадження № 3/265/1741/19
П О С Т А Н О В А

30 серпня 2019 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Гноєвой Сергій Сергійович, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка згідно протоколу про адміністративне правопорушення мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

13 червня 2019 року о 18-03 годині, біля будинку 424 по вулиці Олімпійської у Лівобережному районі міста Маріуполя, ОСОБА_1 керувала автомобілем ВАЗ 2103, державний номерний знак НОМЕР_1 з наявними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови). На вимогу поліцейського пройти у встановленому законом порядку огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у зв`язку з наявністю в неї ознак такого сп`яніння, відмовилась.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинила адміністративні правопорушення, передбачені:

- ст. 130 ч. 1 КУпАП України - відмова особи яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Повістки про виклик до суду на ім`я ОСОБА_1 надсилались рекомендованою поштою на адресу її проживання, зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення, та розміщувались на сайті «Судова влада», однак остання до суду не прибула.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає можливим провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Встановлені судом обставини вчинення ОСОБА_1 інкримінованому їй правопорушення підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які засвідчили відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу «ДРАГЕР» на місці зупинки транспортного засобу, та медичного огляду у закладі охорони здоров`я; рапортом поліцейського роти № 3 батальйону УПП в Донецькій області Кічик Т.О.

Таким чином, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджена наведеними доказами.

Призначаючи ОСОБА_1 стягнення, суддя виходить з наступного.

За положеннями ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП):

1. Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

2. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

На підставі наведеного, враховуючи, що правопорушення, вчинене ОСОБА_1 відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суддя вважає необхідним призначити їй стягнення у межах санкції статті 130 частини 1 КУпАП без врахування обставин, передбачених ч. 2 ст. 33 КУпАП.

Так, санкція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає безальтернативне стягнення:

- для водіїв штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

- на інших осіб - штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За положеннями п. 1.10 ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії, а також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно довідки Управління патрульної поліції в Донецький області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчення водія не отримувала.

Отже ОСОБА_1 як така, що не отримувала та не має посвідчення водія, не є водієм в розумінні п. 1.10 ПДР України та відноситься до інших осіб, щодо яких такий вид стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачений.

Крім того, згідно пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення, однак суди не вправі застосовувати його тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або в загалі його не мала.

Враховуючи викладене, суддя вважає необхідним застосувати відносно ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права на керування транспортними засобами.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП з порушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 384,20 гривень.

На підставі ст. 130 ч. 1 КУпАП України, керуючись ст.ст. 8, 33, 40-1, 36, 280, 282, 283 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та покласти на неї стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області, протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя Гноєвой С.С.