ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/115/19 Головуючий в 1-й інстанції Проценко А.М.
Єдиний унікальний №335/68/19 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.172-6 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Фомін В.А., за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника-адвоката ОСОБА_3, прокурора Жукової І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_3 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 січня 2019 року стосовно ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

постановою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 січня 2019 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, із застосуванням стягнення, виходячи з положень ст.36 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352,40 гривень.

Як зазначено в постанові, ОСОБА_2, будучи, згідно з пп.«в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», приміткою до ст.172-6 КУпАП суб'єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.172-6 КУпАП, та, згідно абз.14 ч.1 ст.1 цього ж Закону суб'єктом декларування, 22.02.2017 отримав дохід на суму яка перевищує 50 неоподаткованих мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01.01.2017 року (тобто суму 80000 грн.), та у порушення вимог ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» не повідомив про суттєву зміну в майновому стані у десятиденний строк

Також ОСОБА_2, будучи згідно з пп.«в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», приміткою до ст.172-6 КУпАП суб'єктом відповідальності правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП та, згідно абз.14 ч.1 ст.1 цього ж Закону суб'єктом декларування, придбав автомобіль Renault Logan MCV, вартість якого перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01.01.2017 року (тобто суму 80000 грн.) та у порушення вимог ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» не повідомив про суттєву зміну в майновому стані у десятиденний строк.

В апеляційній скарзі захисник не погоджується з винесеною постановою, оскільки на момент розгляду справи судом першої інстанції закінчились строки, передбачені ст.38 КУпАП. В обґрунтування доводів зазначає, що станом на 26.09.18 року Департаментом захисту економіки Національної поліції України, як спеціально уповноваженим суб'єктом у сфері протидії корупції, вже проводилася відповідна перевірка за фактами неповідомлення ОСОБА_2 про зміни у майновому стані у встановленому законодавством порядку. Про зазначене свідчить запит до Запорізької ОДА №11180/39/04-2018 від 26.09.18 року, в якому заступник начальника Департаменту зазначає, що спеціально уповноважений суб'єкт у сфері протидії корупції збирає докази з метою підтвердження або спростування факту вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, ОСОБА_2 Викладене свідчить про те, що на час розгляду справи судом першої інстанції, тобто станом на 14 січня 2019 року, строки, передбачені ст.38 КУпАП, закінчились, а тому провадження по справі необхідно було закрити у зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП.

На підставі викладеного, просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження по справі закрити у звязку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_2 та його захисника-адвоката ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу та просила постанову суду скасувати із закриттям провадження по справі; прокурора із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, у звязку з наступним.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

Згідно ч.2 ст.172-6 КУпАП відповідальність настає у разі неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Субєктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу, вчинення діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

При цьому склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.172-6 КУпАП, є формальним, характеризується недодержанням різноманітних правил, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність субєктивної сторони даного правопорушення.

Обєктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, виражається у бездіяльності субєктів декларування, а саме неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Відповідно до пп.«в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», субєктами, на яких поширюються дія цього Закону, є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_2 є субєктом декларування та зобовязаний у визначений законом порядок подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави.

Відповідно до частини 2 статті 52 Закону, у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, перебуваючи на посаді заступника начальника організаційного відділу апарату Запорізької обласної державної адміністрації, будучи субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, 22 лютого 2017 року придбав автомобіль Renault Logan MCV, вартість якого перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01.01.2017 року (тобто суму 80000 грн.).

Згідно копії договору купівлі-продажу від 21 лютого 2017 року вартість вказаного автомобіля становить 409000 гривень (а.с.11-12). Зазначена вартість автомобіля перевищує поріг у 50 мінімальних прожиткових мінімумів, встановлених на 1 січня 2017 року, про що відповідно до ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» повинен був повідомити НАЗК протягом 10 днів, а саме до 04 березня 2017 року.

Відповідно до копії кредитного договору №6/1136036 від 22 лютого 2017 року укладеного між ПАТ «Креді ОСОБА_4» та ОСОБА_2, останній отримав від банку кредит у сумі 190344,51 грн.

В порушення вимог ч.2 ст.52 вказаного Закону ОСОБА_2 не подав в передбачені законом строки повідомлення про суттєві зміни в майновому стані шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://public.nazk.gov.ua про купівлю автомобіля, вартість якого становить 409000 грн. та отримання кредиту в розмірі 190344,51 грн., чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП. Зазначені зміни ОСОБА_2 були відображені в декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, яка була подана 27 березня 2018 року.

Таким чином, суд першої інстанції належним чином проаналізував досліджені докази, надав їм правильну оцінку, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що у своїй сукупності вони підтверджують факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Разом з цим, доводи апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_3 про те, що суд першої інстанції повинен був закрити провадження в справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП, оскільки на момент розгляду даної справи закінчилися строки, передбачені ст.38 КУпАП, заслуговують на увагу.

Так, згідно вимог ч.3 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

З даної норми вбачається, що строк накладення стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, має відраховуватися з дня його виявлення.

Прокурор вважає днем виявлення правопорушення, день складання протоколу, тобто 28 грудня 2018 року.

Разом з тим, складання протоколу це остаточний, завершальний етап складання процесуального документу на підставі раніше виявлений фактів щодо встановлених порушень, які підпадають під встановлені заборони встановлені законодавством у сфері боротьби з корупцією.

При цьому слід звернути увагу на те, що діючим законодавством чітко не визначено, який момент слід розуміти під виявленням правопорушення.

Згідно з вимогами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності. Вказане ЄСПЛ зокрема висловлює у рішеннях «Єлоєв проти України» від 06 листопада 2008 року, «Фельдман проти України» від 08 квітня 2010 року, «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, тощо.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов'язків осіб, національні органи зобов'язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що з вересня 2018 року ДЗЕ НП України проводилась перевірка за фактом неповідомлення ОСОБА_2 про суттєві зміни в майновому стані. 26 вересня 2018 року ДЗЕ НП України було спрямовано листа до Запорізької обласної державної адміністрації про надання інформації щодо ОСОБА_2 та копій необхідних документів, 09 жовтня 2018 року Національна поліція України на свою адресу отримала відповідь з додатками копій запрошених документів. В подальшому 28 грудня 2018 року було складено протокол про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією відносно ОСОБА_2

Матеріали справи не містять відомостей початку проведення перевірки ДЗЕ НП України стосовно дотримання ОСОБА_2 вимог Закону України «Про запобігання корупції».

При цьому було встановлено, що про суттєві зміни у майновому стані ОСОБА_2 повідомив на офіційному веб-сайті НАЗК 27.03.2018 року шляхом подачі декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік.

Тобто інформацією про правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_2, спеціально уповноважені органи у сфері протидії корупції (згідно з положеннями ст.1 Закону України «Про запобігання корупції») володіли вже 26 березня 2018 року, що в даному випадку є найбільш вірогідним днем виявлення інкримінованого ОСОБА_2 правопорушення.

Зволікання, як з проведенням ефективної перевірки так і зі складенням протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, не може бути підставою для штучного подовження строків, визначених у ст.38 КУпАП.

Таким чином, на момент розгляду судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відносно ОСОБА_2 закінчились строки, передбачені ст.38 КУпАП.

Відповідно до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Оскільки на час розгляду справи апеляційним судом вказані строки закінчились, провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 січня 2019 року, якою до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, притягнуто ОСОБА_2, із застосуванням стягнення, виходячи з положень ст.36 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень, - скасувати в частині накладення стягнення.

На підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрити, у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду ОСОБА_1

Дата документу Справа № 335/68/19