Провадження № 33/4820/7/19
Категорія:ст. ст. 124, 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Федорова Н. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2019 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Хмельницької області Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 вересня 2018 року, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 вересня 2018 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, уродженця с. Шепарівці, Коломийського району, Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, працюючого водієм Шляхо-будівельного управління № 56, неодруженого, на утриманні дітей не маючого,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. ст. 124, 122-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення:

-за ч. 1 ст. 130 КУпАП - у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік;

-за ст. 124 КУпАП - у виді штрафу в розмірі 17 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.;

-за ст. 122-2 КУпАП - у виді штрафу в розмірі 9 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 грн.

У відповідності до ст. 36 КУпАП накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

За постановою суду, ОСОБА_1 20.08.2018 року о 00 годин 23 хвилини в м. Хмельницькому на перехресті вулиць Короленка та вул. Грибоєдова, керуючи автомобілем «Ауді А4», номерний знак НОМЕР_1 та при цьому перебуваючи з ознаками алкогольного сп'яніння, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на бордюр. На вимогу працівників поліції про зупинку не зупинився. Від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 12.1 та 2.5 ПДР України.

Непогоджуючись з вказаною постановою суду, особа, яка притягується до відповідальності - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій постанову вважає незаконною, невмотивованою, просить її скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю складу правопорушення.

В обгрунтування апеляційної скарги вказує на те, що зі змісту постанови не вбачається, який саме доказ підтверджує вчинення ним окремо кожного із трьох правопорушень.

Із копій протоколів про адміністративне правопорушення за ст.ст. 122-2, 124 КУпАП, вручених йому, вбачається, що такі були складені 19.08.2018 року, порушення правил дорожнього руху також мало місце 19.08.2018 року. Однак, у протоколах, наданих до суду, чітко не вбачається дати їх складання (чи 18 чи 28 серпня 2018 року), це ж саме стосується і дати вчинення правопорушення.

У примірнику протоколу № 144054, який був йому наданий, вказано, що такий складений за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а до суду надано протокол, де ч. 2 закреслена, а після цифр 122 поставлено риску та цифру 2, що вказує на зовсім іншу статтю правопорушення. Отже, такий протокол не може вважатись належним та допустимим доказом у справі, оскільки при його складанні не були дотримані вимоги ст. 254 КУпАП та порушені законні права на захист.

Незрозумілим є походження і знаходження в матеріалах справи відеозаписів, оскільки із опису матеріалів адміністративної справи № 686/19587/18 не вбачається, що такі направлялись до суду, суд у поліції їх також не запитував.

Неправомірними вважає дії працівників поліції щодо зупинки автомобіля, оскільки, жодна із підстав зупинки зазначених патрульними поліцейськими, визначені Законом України «Про національну поліцію», не вказана в протоколах про адміністративне правопорушення.

Безпідставним є висновок суду про те, що ОСОБА_1 20.08.2018 року о 00 годин 23 хвилини одночасно вчинено три адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 122-2, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вказане прямо суперечить часу, зазначеному в адміністративних протоколах та відеозаписах, даним рапорту поліцейського Роо О.А.

Неможливим є складення одночасно трьох протоколів за ст. ст. 122-2, 124 КУпАП одним і тим же поліцейським о 00 годин 15 хвилин.

Звертає увагу на те, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП, оскільки у справі немає доказів щодо: підстав зупинки його автомобіля, порушення правил дорожнього руху, подання звукового, голосового повідомлення працівниками поліції щодо необхідності зупинки його автомобіля, невиконання такої вимоги про зупинку. Із рапорту поліцейського Роо О.А. також не слідує наявність порушення ним ПДР, підстави зупинки його автомобіля.

Вказує, що за ст. 124 КУпАП суд мав би провадження закрити на підставі ст. 22 КУпАП у зв'язку з малозначністю та обмежитись усним зауваженням, так як на бордюр наїхав ненавмисно, не мав наміру посягати на громадський порядок, незначну шкоду у вигляді царапин бамперу та решітки завдав лише собі.

Вважає, що в його діях відсутні подія та склад адміністративного правопорушення.

Щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зазначає, що судом у постанові безпідставно зазначено, що він визнав себе винним у керуванні автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, насправді винним себе не визнавав, у зв'язку із чим, і не підписував протокол про адмінправопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.

Неправильним є висновок суду про те, що він відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння в присутності двох свідків, оскільки на вимогу поліцейських він двічі проходив тест із застосуванням алкотестера «Драгер», який не підтвердив наявність у видихуваних ним парах повітря алкоголю. Вказане визнавали і поліцейські, однак, безпосередній відеозапис таких проходжень до суду не надано. Крім того, при складанні адміністративного протоколу у зазначений час свідків не було.

Суперечливими є пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які пояснили, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду за допомогою приладу «Драгер» та від проходження медичного огляду в лікаря-нарколога, оскільки даними відеозапису підтверджується проходження ним огляду на стан сп'яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», при цьому такий не показав наявність алкоголю.

Вказує на розбіжність в часі при складанні протоколу про притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який був складений о 01 годин 25 хвилин та висновком лікаря ХОНД від 20.08.2018 року, який складений о 00 годин 55 хвилин.

Зазначає, що у медичному закладі наполягав на відібранні крові для проведення експертизи на вміст алкоголю в крові, однак всупереч вимогам Закону, дана вимога була проігнорована.

Слід врахувати, що висновок лікаря - нарколога не може бути належним доказом у справі, оскільки, такий отриманий не в порядку та не у спосіб визначений діючим законодавством, так як він був примусово доставлений до лікаря - нарколога.

Крім того, суд розглянув справу, не допитавши ні поліцейських, ні свідків, що вплинуло на всебічність, повноту та об'єктивність розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника-адвоката ОСОБА_2, які просять постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити, перевіривши матеріали справи та доводи, що містяться в апеляційній скарзі, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею першої інстанції не були виконанні в повній мірі.

Висновок судді про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

В апеляційному суді ОСОБА_1 пояснив, що 20.08.2018 року в м. Хмельницькому їхав по вул. Короленка за кермом автомобіля «Ауді А4», номерний знак НОМЕР_1. В стані алкогольного сп'яніння не перебував. Не впорався з керуванням, та скоїв наїзд на бордюр. На вимогу працівників поліції про зупинку не зупинився, оскільки їх не помітив. Двічі проходив огляд на стан сп'яніння на місці за допомогою приладу «Драгер». Показники вказаного приладу підтвердили, що він був тверезим.

Хоча ОСОБА_1 винним себе не визнав, його винуватість у вчиненні вищезазначеного адмінправопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом.

Так, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 232717 від 20 серпня 2018 року о 00 год. 23 хв. в м. Хмельницький на перехресті вулиць Короленка та Грибоєдова 3/2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР (а.п. 17).

Відповідно до висновку ХОНД від 20.08.2018 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_1 відмовився від обстеження в медичному закладі (а.п. 19).

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у своїх письмових поясненнях зазначили, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на місці зупинки та у лікаря нарколога за допомогою приладу "Драгер" для визначення стану сп'яніння (а.п. 20).

У судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_5 підтвердив свої письмові пояснення, наявні в матеріалах справи (а.с. 20) та пояснив, що близько 00 год. 20 серпня 2018 року перебував з дружиною на вулиці та почули сигнал поліцейської сирени, а в подальшому - сильний удар. Підійшовши ближче побачили, що червона Ауді виїхала на бордюр, а з неї вийшов водій із зовнішніми ознаками алкогольного сп'яніння. Позаду стояв поліцейський автомобіль. Спочатку водій погодився пройти огляд на стан сп'яніння. Однак, продуваючи прилад «Драгер» навмисно робив це неправильно: то зовсім слабо, то занадто сильно. У зв'язку з цим, прилад видавав помилку.

Із даних відеозапису, наданого працівниками поліції на запит суду, вбачається, що ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп'яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», однак вимог порядку проходження вказаного огляду не дотримався. Крім того, у нього спостерігались зовнішні ознаки алкогольного сп'яніння, а саме: нечітка мова, порушення координації рухів.

На підставі зібраних у справі доказів суддя дійшов правильного та обґрунтованого висновку про необхідність притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КупАП.

Твердження апелянта про те, що він не відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння в присутності двох свідків, оскільки на вимогу поліцейських він двічі проходив тест із застосуванням алкотестера «Драгер», однак він не підтвердив наявність у видихуваних ним парах повітря алкоголю, є безпідставними.

Відповідно до Інструкції щодо використання приладу "Drager ALcotest 6810" для отримання результатів необхідно дути у мундштук приблизно 5 секунд, не перериваючи видиху, до припинення сигналу і клацання усередині приладу (спрацювання пневматично відсікаючого клапана), що повинно відповідати проходженню через муштук біля 1,2 л повітря. Тоді необхідно зачекати поки обробляться дані. Процес обробки даних супроводжується повідомленням на екрані «ЖДІТЬ» та закінчується видачею короткого звукового сигналу. По завершенню на екрані Алкотестера висвітиться результат вимірювання в проміле. Однак, вказана вимога щодо правильного проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням приладу "Drager ALcotest 6810" ОСОБА_1 дотримана не була.

Так, як вбачається із даних відеозапису, наданого працівниками поліції на запит суду, файл +, ОСОБА_1 дійсно двічі проходив огляд на стан сп'яніння на місці за допомогою приладу "Драгер", однак, належним чином не виконав вимоги щодо порядку проходження такого огляду. Продуваючи вперше вказаний прилад, правопорушник перервав огляд, переставши видихати повітря до звукового сигналу. При цьому прилад "Драгер" результату не показав, лише запищав. Проходячи такий огляд вдруге, ОСОБА_1 надто сильно дихав, після чого прилад «Драгер» не зміг обробити вказані дані і видав внутрішню помилку.

Вимогу поліцейського про повторне (чергове) проходження огляду відповідно до вимог Інструкції щодо використання приладу "Drager ALcotest 6810" ОСОБА_1 проігнорував. Вказане орган обвинувачення, а в подальшому суд правильно розцінили як відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер».

Крім того, із даних відеозапису, наданого працівниками поліції на запит суду, із файлу + вбачається, що ОСОБА_1 особисто підтвердив, що при проведенні огляду на стан його сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці, прилад «Драгер» ніякого результату не показав.

Враховуючи вищевикладене, твердження апелянта про те, що прилад "Драгер", за допомогою якого проходив огляд на стан спяніння ОСОБА_1 не показав наявність алкоголю у крові останнього, не відповідають дійсності, оскільки він не показав ніякого результату.

Посилання апелянта на те, що при складанні адміністративного протоколу у зазначений час свідки були відсутні, є безпідставним.

Так, із даних відеозапису з нагрудних камер поліцейських, наданого на запит суду, файл +, вбачається наявність свідків при складанні адміністративного протоколу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, свідок ОСОБА_5 підтвердив це як у своїх письмових поясненнях, так і в показаннях, наданих безпосередньо в апеляційному суді (а.п. 20).

Доводи апеляційної скарги щодо невиконання вимоги ОСОБА_1 про відібрання крові для проведення експертизи щодо виявлення стану алкогольного сп'яніння, а отже порушення процедури його огляду в медичному закладі, на увагу не заслуговують, виходячи з наступного.

Так, як вбачається із даних відеозапису, наданого працівниками поліції, ОСОБА_1, відмовляючись від проходження огляду на стан сп'яніння в медичному закладі, будь-яких клопотань про відібрання у нього крові для проведення експертизи щодо визначення вмісту алкоголю в крові не заявляв. Окрім того, відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а не шляхом відбору крові.

Твердження апелянта щодо розбіжностей в часі при складанні протоколу про притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який був складений о 01 годин 25 хвилин, з висновком лікаря ХОНД від 20.08.2018 року, який складений о 00 годин 55 хвилин, апеляційний суд до уваги не приймає.

Так, відповідно до даних висновку ХОНД від 20.08.2018 року такий складений о 00 годин 55 хвилин. Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП серії БД № 232717 від 20 серпня 2018 року щодо ОСОБА_1 такий складений о 1 годині 25 хвилин. Отже протокол про вказане адмінправопорушення складений відповідно до вимог закону - після відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці та в медичному закладі.

Доводи апеляційної скарги про недопустимість такого доказу як висновок лікаря - нарколога у справі, оскільки, такий отриманий не у порядку та не у спосіб, визначений діючим законодавством, так як ОСОБА_1 був примусово доставлений до лікаря - нарколога, на увагу суду не заслуговують з наступних підстав.

Як вбачається із відеозапису нагрудних камер поліцейських, наданого на запит суду, файл +, на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп'яніння в медичному закладі, ОСОБА_1 погодився, при цьому відповів «їдемо на Ватутіна». Будь-яких доказів на підтвердження того, що правопорушник був примусово доставлений до лікаря - нарколога матеріали справи не містять, крім того відсутні і докази на підтвердження фальсифікації наявного відеозапису.

Посилання ОСОБА_1 на те, що суд розглянув справу, не допитавши ні поліцейських, ні свідків, що вплинуло на всебічність, повноту та об'єктивність розгляду справи апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки з матеріалів справи не вбачається заявлення останнім таких клопотань. Крім того, ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що клопотань щодо допиту свідків та поліцейських в суді першої інстанції не заявляв.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що в його діях відсутній склад адмінправопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими, на увагу не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.

Висновок суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, підтверджується даними:

-протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 144054 від 20.08.2018 року, складеного інспектором роти № 2 батальйону УПП в Хмельницькій області лейтенантом поліції Малішевським Я.О., з яких вбачається, що 20.08.2018 року о 00 годин 23 хвилин в м. Хмельницькому по вул. Купріна, 48/1, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Audi A4 1.6 д.н.з НОМЕР_1 на вимогу працівників про зупинку транспортного засобу, яка була завчасно подана за допомогою червоних проблискових маячків, сирени та гучномовця, не зупинився, був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі д.н.з. НОМЕР_2 на перехресті вулиць Грибоєдова та Короленка (а.п. 9);

-рапорту начальника поліції Роо О.А, згідно яких 20.08.2018 року близько 00 годин 20 хвилин під час несення служби в складі екіпажу УПП № 251 в м. Хмельницькому по вул. Купріна, 48/1, було виявлено транспортний засіб Audi A4 1.6 д.н.з НОМЕР_1, водій якого ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відмовився виконати вимогу про зупинку, яка була подана шляхом подання сигналу світловим проблисковим маячком червоного кольору та відповідним звуковим сигналом, а в подальшому - вимогою голосом у гучномовець, та продовжив рух до адреси: м. Хмельницький, вул. Короленка, 51, де зупинився після наїзду на перешкоду (а.п. 10).

-відеозапису наданого працівниками поліції, з якого чітко вбачається, що ОСОБА_1, керуючи автомобілем Audi A4 1.6 д.н.з НОМЕР_1, на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану звуковим і світловим сигналом, не реагував та продовжував рух, був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі:

-показаннями свідка ОСОБА_5, який пояснив, що чув того вечора звукові сигнали поліцейської машини.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом.

Крім того, у матеріалах справи відсутні відомості про оскарження ОСОБА_1 неправомірних дій працівників поліції щодо незаконної зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1

Отже, доводи апелянта про безпідставність притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП є надуманими та спростовуються вищевказаними доказами.

Разом з тим, твердження щодо виправлень у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 144054 від 20.08.2018 року є слушними. Однак, такі виправлення не спростовують факту вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-2 КУпАП 20.08.2018 року саме ОСОБА_1, оскільки сукупність доказів, зібраних у справі, підтверджують вказану дату та вчинення ним адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з'ясовані у вказаній частині повно та об'єктивно. Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП доведена повністю, а його дії за ст. 122-2 КУпАП кваліфіковані вірно.

Притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, судом першої інстанції не в повній мірі враховані вимоги ст. ст. 252, 280КУпАП.

Так, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, а в постанові по справі навести опис встановлених ним обставин за результатами розгляду справи.

Додержання цих вимог суддею не забезпечене, оскільки обставини правопорушення у вчиненні якого ОСОБА_1 визнано винним, сформульовані в судовій постанові виходячи не з висновків судді за результатами розгляду справи, а з посиланням на зміст протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, згідно даних протоколу серії БД № 144053 від 20.08.2018 року, складеного інспектором роти № 2 батальйону УПП в Хмельницькій області лейтенантом поліції Малішевським Я.О., 20.08.2018 року о 00 годин 23 хвилин в м. Хмельницькому на перехресті вулиць Грибоєдова та Короленка, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Audi A4 1.6 д.н.з НОМЕР_1, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на бордюр, при ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 12.1 ПДР.

Диспозицією ст. 124 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає при порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Прийшовши до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд вказав на наявність порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 12.1 ПДР України. Однак не врахував, що диспозицією статті 124 КУпАП, як наслідок порушення водієм правил дорожнього руху, передбачене пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Перелічених наслідків, як обов'язкового елементу об'єктивної строни складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, із протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не вбачається та не встановлено судом першої інстанції, тому відповідальності за даною статтею ОСОБА_1 взагалі нести не може.

За таких умов, відповідно до приписів ст. 294 КупАП, постанова судді у вказаній частині підлягає скасуванню, а провадження у справі в даній частині - закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення, не констатованого належним чином у вищезазначених процесуальних документах.

З огляду на викладене, суд вважає, що фактичні обставини справи щодо порушення ОСОБА_1 вимог ч. 1 ст. 130 та ст. 122-2 КУпАП судом першої інстанції з'ясовані повно та об'єктивно. Вина ОСОБА_1 у вказаних правопорушеннях доведена повністю, а його дії за ч. 1 ст. 130 та ст. 122-2 КУпАП кваліфіковані правильно. Тому твердження апелянта про відсутність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 122-2 КУпАП, є безпідставним.

Постанова суду в частині визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП є законною та обґрунтованою. Судом апеляційної інстанції не встановлено неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді даної справи судом першої інстанції в частині визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП. Підстави для її скасування у вказаній частині - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду від 24 вересня 2018 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП скасувати.

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП на підставі ст. 247 п.1 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Федорова Н.О.