Справа № 577/4014/19
Провадження № 3-зв/577/2/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" вересня 2019 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Галяна С.В.

при секретарі Іваненко Н.В.

з участю прокурора Тищенка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Конотопі заяву про самовідвід судді Конотопського міськрайонного суду Ярмак О.М. у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді Ярмак О.М. надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Суддею Ярмак О.М. заявлено самовідвід у зв`язку з тим, що вона є єдиною суддею Конотопського міськрайонного суду Сумської області люстрації якої відкрито вимагав ОСОБА_1 , організовуючи мітинги та пікети по м. Конотопу Сумської області, під Адміністрацією Президента України та поряд з будинком, в якому вона проживає. Крім того, вирішення питання щодо люстрації судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області Ярмак О.М. було однією із передвиборчих обіцянок ОСОБА_1 під час виборів на посаду міського голови м. Конотопа. У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала самовідвід судді, однак діючі норми КПК України, ЦПК України та КАС України, мають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому при розгляді заяви про самовідвід потрібно застосувати аналогію права.

Згідно роз`яснення Ради суддів України, викладеного у рішенні № 34 від 8 червня 2017 року, при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.06 року у справі «Білуха проти України», від 28.10.98 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру у учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, суддя заявляє про самовідвід від участі в розгляді справи у випадку неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Інститут відводу має важливе значення для реалізації демократичних принципів процесу, сприяє ефективному розгляду справи і забезпечує правильне вирішення спору.

Норма про відвід гарантує неупередженість у здійсненні правосуддя, запобігає можливості скасування рішень за мотивами незаконності складу суду, заінтересованості певних суб`єктів, що з`ясувалися під час перевірки справи вищестоящими інстанціями.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно Кодексу суддівської етики та пункту 2.5 БангалОрських принципів поведінки суддів суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Частиною 1 ст. 80 КПК України визначено, що за наявності підстав, передбачених ст. 75 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29 червня 2019 року було задоволено її заяву про самовідвід з аналогічних підстав.

Суддя Ярмак О.М. у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд заяви про самовідвід без її участі, давати додаткові пояснення не бажає.

Прокурор Тищенко С.В. в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Оскільки норми Кодекс України про адміністративні правопорушення прямо не передбачають відвід або самовідвід судді, визначеного для розгляду справи про адміністративне правопорушення, то суд виходячи з аналогії права та практики ЄСПЛ який при розгляді справ про адміністративне правопорушення застосовує норми кримінального права, вважає також необхідним керуватися нормами Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно з п.4 ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч.1 ст.80 КПК України, за наявності обставин, передбачених ст.ст. 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити собі самовідвід.

Зазначені суддею Ярмак О.М. обставина, що стали підставою для заяви про самовідвід підтверджені матеріалами справи (а.с.15-20).

Отже зазначені обставини унеможливлюють розгляд суддею Ярмак О.М. вказаних матеріалів. Оскільки розгляд провадження по суті ще не розпочався, заява про самовідвід підлягає задоволенню для зняття будь-яких сумнівів в об`єктивності і неупередженості судді Ярмак О.М.

Керуючись: ст.ст. 75-82 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про самовідвід судді Ярмак Олени Миколаївни задовольнити.

Справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП передати до канцелярії суду для подальшого повторного розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяС. В. Галян