1Справа № 335/1084/19 3/335/662/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працевлаштованого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 218819, 19.12.2018 року о 22 год. 27 хв., в м. Запоріжжі, по вул. Юності, 26-А, водій ОСОБА_1, керував транспортним засобом «ЗАЗ 110557», державний номерний знак НОМЕР_1, який підлягає обовязковому технічному огляду (контролю), та протягом року здійснив ці дії повторно, чим порушив п. 31.3 «б» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КупАП.

Справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 надійшла до суду з Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП після належного оформлення - 28.03.2019 року.

Суд, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до висновку про закриття провадження у справі з наступних підстав.

Відповідно до вимог КУпАП одним із завдань провадження у адміністративних справах цієї категорії є забезпечення судами своєчасного, всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст. 247 і 280 КУпАП, звертаючи особливу увагу на зясування таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого КУпАП; чи є особа винною у його вчиненні; чи належить вона до субєктів цього правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КУпАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.

Як передбачено ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

КУпАП чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії.

Тобто, приписи 247 статті КУпАП є імперативними, і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження, і не вирішувати при цьому жодних інших питань.

Після закінчення вказаних строків унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Це дає підстави вважати про відсутність у суду прав зясувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття провадження у справі.

При цьому, пункт 7 статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, а тому вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Окрім цього, Європейський суд з прав людини, наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу (пункт 137 Рішення від 09.01.2013 року у справі «ОСОБА_2 проти України» (заява № 21722/11), (рішення від 22.10.1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV).

Як встановлено судом, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкриміновано вчинення адміністративного правопорушення, що мало місце 19.12.2018 року.

Згідно постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.03.2019 року, матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 були повернуті начальнику УПП в Запорізькій області ДПП для належного оформлення. Справа повернулася до суду 28.03.2019 року.

Таким чином, на час надходження справи до суду та її розгляду в суді закінчився строк, передбачений ст. 38 КУпАП для накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1

Враховуючи, що на даний час закінчився визначений ст. 38 КУпАП строк притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, суд позбавлений процесуальної можливості в подальшому досліджувати докази та вирішувати питання про його винуватість, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Закриваючи провадження по справі, в звязку у закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КпАП України, суд не стягує судовий збір з ОСОБА_1, відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI та ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 38, 247, 283-284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга або протест прокурора подаються до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги або протесту прокурора.

Суддя В.О. Макаров