Справа № 617/21/19
Провадження № 3/617/155/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2019 року Вовчанський районний суд Харківської області у складі судді - Глоби М.М., за участю секретаря судового засідання - Чмаль Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Вовчанську Харківської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Державної екологічної інспекції у Харківській області про притягнення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Вовчанська Харківської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні доньку ОСОБА_4, 2015 року народження, освіта вища, працюючого директором КП «Вовчанськ», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Вовчанського районного суду Харківської області надійшов матеріал, який містить протокол про адміністративне правопорушення № 001859 від 21 грудня 2018 року, відповідно до якого ОСОБА_1 о 10 год. 00 хв. 16 листопада 2018 року, будучи відповідальною посадовою особою, згідно розпорядження від 10 листопада 2016 року за № 113-ОС, допустив провадження господарської діяльності з експлуатації полігону - видалення (захоронення) твердих побутових відходів на полігоні, розташованого за межами населеного пункту (м. Вовчанськ), в 100 метрах з правої сторони автомобільної дороги «Вовчанськ - Б. Колодязь», без одержання документу дозвільного характеру, а саме: висновку з оцінки впливу на довкілля, що є порушенням ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля».

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 164 КУпАП, тобто порушення порядку провадження господарської діяльності.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про поважність причини неявки суд не повідомив, що не є перешкодою у розгляді, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 001859 від 21 грудня 2018 року ОСОБА_1 о 10 год. 00 хв. 16 листопада 2018 року, будучи відповідальною посадовою особою, згідно розпорядження від 10 листопада 2016 року за № 113-ОС, допустив провадження господарської діяльності з експлуатації полігону - видалення (захоронення) твердих побутових відходів на полігоні, розташованого за межами населеного пункту (м. Вовчанськ), в 100 метрах з правої сторони автомобільної дороги «Вовчанськ - Б. Колодязь», без одержання документу дозвільного характеру, а саме: висновку з оцінки впливу на довкілля, що є порушенням ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Згідно акту, складеного за результатом проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природнього середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів № 885/01-04/04-09, встановлено порушення керівником КП «Вовчанськ» ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», а саме: відсутність висновку з оцінки впливу на довкілля полігону ТПВ, розташованого за межами населеного пункту, зокрема в 100 метрах з правої сторони на автомобільній дорозі «Вовчанськ - Б.Колодязь».

Аналіз зібраних по справі доказів свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а саме: провадження господарської діяльності без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

Як зазначено у роз'ясненнях, що містяться у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов'язані з корупцією» № 13 від 25 травня 1998 року, у справах даної категорії суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне дослідження всіх обставин, передбачених ст. ст. 247 і 280 КУпАП. При цьому, особливу увагу необхідно звертати на з'ясування в кожній справі зокрема і питань, чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені статтею 38 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини (п. 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України», заява № 21722/11) закріплення строків давності слугує задля забезпечення юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від незаявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними.

Кодекс України про адміністративні правопорушення та Закон України «Про оцінку впливу на довкілля» не містять визначення терміну триваючого правопорушення. В той же час, від правильного визначення моменту, коли правопорушення вважається вчиненим та виявленим залежить можливість притягнення до адміністративної відповідальності.

Поняття триваючого правопорушення надавалося листом Головного контрольно- ревізійного управління України від 18 червня 2009 року з посиланням на лист Міністерства юстиції України від 01 грудня 2003 року, а також листом Міністерства юстиції України від 17 липня 2007 року.

В листі Головного контрольно-ревізійного управління України, зокрема, зазначено, що «триваючим адміністративними проступками є проступки, пов'язані з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), які припиняються або виконанням регламентованих обов'язків, або притягненням винної особи до відповідальності. Дуже часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності».

Така ж сама правова позиція викладена у постанові Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24 червня 1988 року зі змінами станом на 25 травня 1998 року у п. 6 якої роз'яснено, що при перевірці додержання органом (посадовою особою) встановленого ст. 38 КУпАП строку застосування адміністративного стягнення судам слід мати на увазі, що при правопорушеннях, які тривають (самоправне зайняття жилого приміщення - ст. 151 КУпАП, порушення або невиконання встановлених правил пожежної безпеки - ст. 175 КУпАП, невиконання обов'язків по вихованню і навчанню дітей - ст. 184 КУпАП та ін.), зазначений строк обчислюється з дня виявлення правопорушення.

Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше, як через три місяці з дня його виявлення.

Правопорушення при провадженні господарської діяльності з експлуатації полігону - видалення (захоронення) твердих побутових відходів на полігон без одержання документу дозвільного характеру не є триваючим, а застосування адміністративного стягнення поза межами тримісячного строку з дня його виявлення, є неправомірним.

Державна екологічна інспекція вважає датою вчинення ОСОБА_1 правопорушення - 16 листопада 2018 року, про що зазначено державним інспектором у протоколі про адміністративне правопорушення від 21 грудня 2018 року. Справа після належного оформлення надійшла до суду 21 березня 2019 року, тобто після закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно з вимогами п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків передбачених у статті 38 КУпАП.

Виключення провадження у справах про адміністративне правопорушення за спливом строків ст. 38 КУпАП є формою вираження відмови держави від притягнення особи до адміністративної відповідальності, а метою останньої є доведення вини. Отже, поєднання закриття справи із одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями. Дана норма є імперативною і не передбачає обов'язку суду визначати питання вини особи за межами строку, передбаченого статтею 38 цього Кодексу.

Прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року.

Тобто, суд позбавлений процесуальної можливості досліджувати докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_1, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 38, 164-14, 247, 276, 279, 283-285 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, закрити, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, через Вовчанський районний суд Харківської області.

Суддя -