Справа № 308/7571/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2019 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Деметрадзе Т.Р., з участю представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління патрульної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканця АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №233929, ОСОБА_2 притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, за наступних обставин: 02.07.2019 року о 00 год. 20 хв. в м.Ужгород, вул.Верещагіна, 1 водій ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 21063 днз. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків.

Таким чином, ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні адвокат Співак О.М. вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, заперечив та зазначив, що описані в протоколі про адміністративне правопорушення події не відповідають у дійсним обставинам справи, у зв`язку із чим отримані докази є недопустимими.

Пояснив, що відповідно до фабули протоколу, час порушення зазначено 00.20 год. Однак, переглядом файлу на доданому CD-диску встановлено, що спілкування між працівниками поліції та особою, яка перебуває в автомобілі відбувається о 00 год. 04 хв. Також зазначив, що свідками події, зазначеної у фабулі протоколу "керування т/з. ...з ознаками алкогольного сп`яніння", були громадяни: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Однак, вони, згідно відібраних пояснень, були лише свідками виключно відмови від проведення огляду за допомогою газоаналізатора, а не факту "керування". Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і дії направлені на відмову від огляду на стан сп`яніння. Згідно фабули протоколу "...02.07.2019 року 00 год. 20 хв. в м.Ужгород, вул.Верещагіна,1 водій керував автомобілем... з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота...". Однак вивченням п.3 розділу І інструкції затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року встановлено, що ознака "нестійка хода" не передбачена. Тому в фабулі протоколу слід вважати лише одну ознаку алкогольного сп`яніння "запах алкоголю". Також, працівниками поліції не було дотримано п.6,7 порядку огляду водіїв на стан сп`яніння, затвердженого постановою КМ України №1103 від 17.12.2008 року ". До закладу охорони здоров`я водій доставлений не був, а в фабулі протоколу БД №233929 від 02.07.2019 року жодна дія щодо ухилення з боку ОСОБА_2 не зазначена.

Окрім наведеного, поліцейським ОСОБА_5 , під час складання протоколу БД №233929 від 02.07.2019 року не було дотримано п.10 розділу XIII наказу МВС №1395 від 07.11.2015 року.

Що стосується додатків до протоколу БД №233929 від 02.07.2019 року, ОСОБА_1 зазначив, що в матеріалах справи до протоколу БД №233929 додано рапорт старшого лейтенанта поліції Майлах М.С. Однак, всупереч вимог Закону України "Про Дисциплінарний Статут Національної поліції України", вимог правил ведення діловодства, затверджених наказами МВС вказаний рапорт до безпосереднього керівництва не доведений, про що свідчить відсутність резолюції та відповідного реагування.

Наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 року затверджена інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Згідно вимог п.5,6 розділу II, п.3,9 розділу VIII наказу МВС України №1026 від 18.12.2018 року передбачено безперервну відеозапис під час виконання службових обов`язків та передача не коригованих відомостей до матеріалів. В грубе порушення вимог зазначеного наказу вказані вимоги дотримані не були.

Також зазначає, що ОСОБА_2 після ознайомлення з текстом протоколу відносно себе, звертає увагу працівників поліції на неправильність складання матеріалу, а саме на той факт, що він відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння на місці події, а не проходження останнього в медичному закладі на підставі прийняття ліків. Однак з боку поліцейських відсутнє реагування.

З цих підстав ОСОБА_1 просив закрити провадження за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2 .

Згідно п.2 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує також питання, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.278 КУпАП під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол, та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Як зазначено в ч.1 ст.256 КУпАП, поряд з іншими обов`язковими даними, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280КУпАП.

Заслухавши пояснення адвоката Співак О.М., розглянувши матеріали справи, оцінюючи вищевказані фактичні обставини справи на предмет їх відповідності зазначеним судом вимогам чинного законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, оскільки саме в ньому повинні міститися повні й точні відомості про вчинене правопорушення і його кваліфікацію, що має значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.10 розділу XIII наказу МВС №1395 від 07.11.2015 року " Заповнення в письмовій формі протоколів про адміністративні правопорушення а також посада, спеціальне звання та прізвище, ім`я, по батькові поліцейського записуються друкованими літерами".

Так, під час складання протоколу БД №233929 від 02.07.2019 року, вказана вимога, працівником поліції дотримана не була.

Судом встановлено, що згідно фабули протоколу "...02.07.2019 року 00 год. 20 хв. в м.Ужгород вул.Верещагіна, 1 водій ОСОБА_2 керував ...", так, час порушення зазначено 00 год. 20 хв. Однак переглядом файлу на доданому CD-диску встановлено, що спілкування між працівниками поліції та особою, яка перебуває в автомобілі відбувається, о 00 год. 04 хв.

Причиною для зупинки автомобіля стало керування з боку ОСОБА_2 транспортним засобом з непрацюючим заднім лівим габаритним вогнем, на підтвердження чого до матеріалів справи додано копію постанови про накладення адміністративного стягнення ДПО18№764307 від 02.07.2019 року. В даній постанові, час керування зазначено 00 год. 10 хв.

Наведені факти не узгоджуються між собою, та не дають можливість правильно хронологічно відтворити обставини справи, що свідчить про порушення законодавства, з боку працівників поліції, під час складання адміністративних матеріалів.

Відповідно до вищевказаного протоколу, в фабулі правопорушення зазначено, що свідками "керування т/з. ..з ознаками алкогольного сп`яніння", були громадяни: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що вони були лише свідками виключно відмови від проведення огляду за допомогою газоаналізатора, а не факту "керування".

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і дії направлені на відмову від огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п.2.9 Правил дорожнього руху - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху (затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306), водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В пункті 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції зазначено, що, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Всупереч зазначеного жодна дія, після відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на місті події, з боку працівників поліції здійснена не була.

Згідно п.8 порядку огляду водіїв на стан сп`яніння, затвердженого постановою КМ України №1103 від 17.12.2008 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду". Аналогічна вимога передбачена п.6 розділу IX наказу МВС №1395 від 07.11.2015 року. Однак до закладу охорони здоров`я водій доставлений не був, а в фабулі протоколу БД №233929 від 02.07.2019 року жодна дія, саме щодо ухилення з боку ОСОБА_2 не зазначена.

Окрім наведеного, судом встановлено, що згідно фабули протоколу "...02.07.2019 року 00 год. 20 хв. в м.Ужгород, вул.Верещагіна,1 водій керував автомобілем ... з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота...".

Відповідно до п.3 розділу І інструкції затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року встановлено, що ознака "нестійка хода" не передбачена.

Таким чином, суд приходить до висновку, що наведеною слід вважати лише одну ознаку алкогольного сп`яніння "запах алкоголю". Вказане свідчить, що ознаки алкогольного сп`яніння (визначені зазначеним наказом), а саме: порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіри обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці та інше встановлені не були. Доданими відео матеріалами також не підтверджуються.

Згідно пояснень ОСОБА_2 , які містяться в матеріалами справи, можливий запах парів спирту він пояснив вживання лікарських засобів.

Судом також встановлено, що матеріалах справи до протоколу БД №233929 додано рапорт старшого лейтенанта поліції Майлах М.С.. Однак такий, всупереч вимог Закону України "Про Дисциплінарний Статут Національної поліції України", вимог правил ведення діловодства, затверджених наказами МВС, до безпосереднього керівництва не доведений, про що свідчить відсутність резолюції та відповідного реагування. З рапорту вбачається, що ОСОБА_6 допустив помилки в постанові про скоєння правопорушення ОСОБА_2 та просить вважати реальними подані ним зміни.

Отже, враховуючи відсутність резолюції керівництва та відповідного службового реагування, суд не може брати за доказ вказаний рапорт.

Також, на підтвердження вчиненого ОСОБА_2 правопорушення, до матеріалів справи додано CD-диск з сьома фрагментами відеозапису спілкування працівників поліції з ОСОБА_2

Наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 року затверджена інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Згідно вимог п.5,6 розділу II, п.3,9 розділу VIII наказу МВС України №1026 від 18.12.2018 року передбачено безперервну відеозапис під час виконання службових обов`язків та передача не коригованих відомостей до матеріалів. В грубе порушення вимог зазначеного наказу вказані вимоги дотримані не були. Повні версії записів відеореєстраторів, які використовувались нарядом поліції від моменту виявлення порушення ПДР з боку ОСОБА_2 (порушення використання попереджувальних сигналів під час маневрування) до закінчення процедури оформлення адміністративних матеріалів відносно нього надані не були, а лише кориговані частки, зокрема на жодному з наданих відеофрагментів відсутнє підтвердження факту керування транспортним засобом та ймовірне порушення вимог ПДР України з боку ОСОБА_2 ..

В зв`язку з викладеним в суду викликає сумнів законність підстав (ст.35 Закону України "Про Національну поліцію") для ймовірної зупинки та законність подальших дій працівників поліції.

Окрім того, переглядом фрагменту файлу СД - диску, час 00:05:29 встановлено, що працівник поліції пропонує ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп`яніння на місці події або в закладі охорони здоров`я. Вказаними діями поліцейський порушив права особи, "вільно" трактуючи законодавство в частині порядку проведення огляду на стан сп`яніння.

Чіткий порядок, як вже судом вище вказано, затверджений постановою КМ України №1103 від 17.12.2008 року та спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року визначає пропозицію пройти огляд на місці події або в разі відмови/незгоди з результатами направлення до найближчого закладу охорони здоров`я.

Переглядом фрагменту файлу СД диску, час 00:57:22 встановлено, що ОСОБА_2 після ознайомлення з текстом протоколу відносно себе, звертає увагу працівників поліції на неправильність складання матеріалу, а саме на той факт, що він відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння на місці події, а не проходження останнього в медичному закладі на підставі прийняття ліків. Однак з боку поліцейських відсутнє реагування.

За таких умов суд, відповідно до положень ст.251 КУпАП, ст.62 Конституції України вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, складеного відносно ОСОБА_2 , у зв`язку з їх не відповідністю нормам ст.256 КУпАП, положенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС 09.11.2015 № 1452/735 та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Враховуючи вище викладене, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 відсутній склад адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 245, 247, 251, 256, 266, 278, 284 КУпАП, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ від 7 листопада 2015 року № 1395, Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом №77 від 26 лютого 2009 року, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_2 - закрити на підставі п.1 ч.1ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 10 діб з моменту її проголошення.

Суддя Т.Р.Деметрадзе