Справа № 755/3190/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" березня 2019 р. Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Мельниченко Л.А., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла з Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

18 лютого 2019 року близько 01 години 47 хвилин ОСОБА_1, рухаючись по пр-ту Гагаріна, 19 в м. Києві, керував автомобілем «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння: тремтіння пальців рук, відсутня реакція зіниць очей на світло, неприродна блідість обличчя, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що водійські права він отримав в 2014 році, він працює таксистом в таксі «Убер», 18 лютого 2019 року близько 01 години 30 хвилин він керував автомобілем «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_1 по пр-ту Гагаріна в м. Києві. Його зупинили працівники поліції тому, що в автомобілі не працювало праве ближнє світло. За день до цього він вживав пиво, дві пляшки. В подальшому, у працівників поліції його зовнішній вигляд визвав сумнів щодо перебування його в стані наркотичного сп'яніння. Працівники поліції запропонували йому пройти огляд у лікаря нарколога. Він дійсно відмовився на пропозицію працівників поліції проїхати до лікарні для проходження тесту, тому, що думав, що тест виявить у нього в крові алкоголь.

Як вбачається з даних, що містяться у протоколі серії БД за № 165007 від 18 лютого 2019 року автомобіль, яким керував ОСОБА_1, був зупинений працівниками поліції, які зазначили, що водій перебував за кермом з ознаками наркотичного сп'яніння: тремтіння пальців рук, відсутня реакція зіниць очей на світло, неприродна блідість обличчя, порушення мови. Водій відмовився у встановленому законом порядку від проходження огляду у лікаря нарколога.

Водію під підпис були роз'яснені його права, те, що він має пройти огляд на стан сп'яніння, та що за відмову передбачена адміністративна відповідальність.

Крім того, ці факти підтверджені поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які пояснили, що водій ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження обстеження лікарем наркологом. Саме ця дія зафіксована на диску з відеозаписом.

Як вбачається з даних, що містяться на відеозапису, працівники поліції неодноразово роз'яснювали ОСОБА_1 його права, пропонували проїхати на огляд до лікаря, пояснюючи, що їхати потрібно в лікарню на вул. Визволителів, 6 в м. Києві, яка знаходиться неподалік, але останній категорично відмовлявся. Потім працівники поліції залучили свідків, в присутності яких знову пропонували пройти перевірку на стан сп'яніння, але ОСОБА_1 категорично відмовився.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який в судовому засіданні підтвердив, що дійсно відмовився від вимоги працівника поліції проходити огляд у лікаря нарколога, дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме дані, що містяться: в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД за № 165007 від 18 лютого 2019 року, в поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відтворивши запис на диску, суд приходить до наступного.

У відповідності до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних та токсичних речовин.

У відповідності до вимог ч. ч. 4, 5 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Огляд у закладі охорони здоров'я та складання висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім того, у ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено перелік діянь, що містять склад цього адміністративного правопорушення, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто суб'єктом правопорушення визнається особа, яка керує транспортним засобом, незалежно від того, чи має вона на це право, а керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Як вбачається з даних, що містяться в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14, судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

У відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О'Голлоран та Франціс проти Сполученого королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завадити серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілем та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

На підставі наведеного, у відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, суддя, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_1 виду адміністративного стягнення суддя, враховує вимоги ст. 23 КУпАП, які передбачають, що адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, враховуючи характер вчиненого правопорушення, наявні дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, обставини, що пом'якшують відповідальність, та те, що санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено єдине адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, суддя вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортним засобом.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 23, 33, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 251, 252, 266, 283-285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 гривень 20 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду, через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред'явлення постанови до виконання - три місяці з дня винесення.

Суддя Л.А. Мельниченко