ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/117/19 Справа № 215/5349/18 Суддя у 1-й інстанції - Красюк К. І. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: судді Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Соляника І.М. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 грудня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_2, визнаний винуватим за те, що він 13.11.2018 року о 10.13 год. в м. Кривому Розі, Об'їзна дорога, керував автомобілем ВАЗ-2103, н.з. НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння (неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження повного медичного огляду в установленому законом порядку, водій відмовився в присутності свідків.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. В обґрунтування своїх вимог посилається на порушення судом норм матеріального закону, яке, на його думку, виявилось в тому, що судом не правильно розтлумачена диспозиція ч. 2 ст. 130 КУпАП щодо повторності вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вважає, що єдиним правовим актом, в якому може бути встановлений факт вчинення або не вчинення особою адміністративного правопорушення, може бути постанова у справі про адміністративне правопорушення. За результатами розгляду справи по притягненню ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно з постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 17 жовтня 2018 р. (справа №212/5074/18 пров. №3/212/1533/18), провадження у справі було закрито.

Більш того, встановлення вини особи або вчинення нею адміністративного правопорушення під час закриття провадження у справі, на думку захисника, не допускається та не передбачено КУпАП, при цьому посилається на узагальнений науково-консультативний висновок Вищого адміністративного суду України.

Вважає, що посилання суду на встановлення факту вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, визначеного у постанові Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 17 жовтня 2018р. є помилковим твердженням, оскільки провадження по даній справі було закрито, вина та факт вчинення особою адміністративного правопорушення не встановлені під час здійснення провадження у справі, у зв'язку з чим судом першої інстанції невірним чином витлумачено поняття повторності вчинення адміністративного правопорушення, що призвело до ухвалення рішення, яке не відповідає дійсним обставинам справи.

В судове засідання ОСОБА_2 та його захисник Соляник І.М. не з'явились, про час, дату та місце апеляційного розгляду повідомленні належним чином, надіслали суду клопотання про розгляд апеляційної скарги без їх участі.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги захисника, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, апеляційний суд приходить до висновку, що викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_2, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним, обґрунтованим і повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 233248 від 13.11.2018 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом інспектора поліції, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та іншими доказами в їх сукупності.

Крім того, фактичні обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, викладені в постанові суду, не оскаржуються в апеляційній скарзі захисника.

За змістом апеляційної скарги захисника, її доводи зводяться до неправильної кваліфікації дій ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з неправильним тлумаченням судом ознаки повторності, зазначеної в ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Як стверджує захисник, оскільки факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у постанові Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 17 жовтня 2018 року не встановлено, провадження по даній справі було закрито, стягнення не накладено, то кваліфікація дій ОСОБА_2 у даній справі за ч. 2 ст. 130 КУпАП за ознакою повторності є незаконною.

З такими доводами захисника апеляційний суд не може погодитись, вважає їх такими, що ґрунтуються на хибному тлумаченні положень матеріального та процесуального закону, а також такими, що спростовуються матеріалами справи.

За частиною другою статті 130 КУпАП настає відповідальність, за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (частина перша статті 130 КУпАП).

Аналіз положень ч. ч. 1 та 2 ст. 130 КУпАП дає підстави для висновку, що для кваліфікації за ч. 2 ст. 130 КУпАП закон не вимагає накладення стягнення на особу правопорушника, а необхідною умовою є встановлення вини за вчинення (факту вчинення) однієї з дій, яка передбачена в ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, згідно з постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 жовтня 2018 року (справа №212/5074/18, провадження №3/212/1533/18) /а.с. 18-19/, провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито, у зв'язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Водночас, як вбачається з мотивувальної частини постанови: "...вина ОСОБА_2 у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 072399 від 11.07.2018 року, висновком щодо результатів медичного огляду №1305, який проведено 03.07.2018 о 21-40 год., відповідно до якого ОСОБА_2 перебуває у стані амфетамінового сп'яніння, відеозаписом фіксування вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення

Таким чином, вважаю, що в діях ОСОБА_2 містяться ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами в стані наркотичного сп'яніння". Постанова набрала законної сили 29.10.2018 року /а.с. 19/.

Законодавцем розрізняється поняття «особа, яка вчинила адміністративне правопорушення» і «особа, яка піддавалася адміністративному стягнення», які є схожими, але все ж таки різними за своєю суттю поняттями.

Відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Натомість, відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП настає у разі, якщо правопорушення вчинено особою, яка двічі протягом року була піддана адміністративному стягненню.

Отже, відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП настає і у разі, якщо на особу не було накладено адміністративне стягнення, в тому числі й у зв'язку з закриттям провадження на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП. В той же час, якщо особу притягали до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, але справу закрили з підстав, передбачених пунктами 1-4 ст. 247 КУпАП, тобто з реабілітуючих підстав, вона вважатиметься такою, що не вчиняла адміністративне правопорушення.

Таким чином, правова кваліфікація дій ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою і таке рішення є правильним тлумаченням норм матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги захисника є аналогічними з позицією захисту в суді першої інстанції, яку суд перевірив, надав належну правову оцінку та постановив законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

При розгляді справи судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Соляника І.М. в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 грудня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: О.П. Піскун