КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 листопада 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно постанови, 29.10.2018 року о 04 год. 00 хв., водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ЗАЗ 11027»д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Грушевського, 9 в смт. Чабани Києво-Святошинського району Київської області з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота, який від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1просить скасувати оскаржувану постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.11.2018 року та винести нову постанову, якою провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги посилається на недотримання судом першої інстанції вимог ст. 245, 280 КУпАП та положень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14, який під час розгляду справи значно відступив від принципів повноти та об'єктивності судового розгляду, не звернув увагу і не дав належної оцінки наявним у справі доказам, не викликав і не допитав в судовому засіданні свідків зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, не витребував з ГУНП в Київській області відеозапис з нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського, на якому б було зафіксовано, що працівники поліції на місці зупинки транспортного засобу пропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі і він відмовився від проходження такого огляду.

Також апелянт вказує, що не повідомлявся і не знав про час та місце розгляду справи відносно нього, однак незважаючи на відсутність в матеріалах справи даних про його належне повідомлення, суд першої інстанції розглянув справу без участі особи, яка притягується до відповідальності, чим позбавив його можливості реалізувати свої справа, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема надати суду свої пояснення, заявити клопотання про виклик та допит свідків.

Крім цього, в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 листопада 2018 року, посилаючись на поважність причин пропуску цього строку, оскільки він не повідомлявся про час та місце розгляду справи і не був присутнім в судовому засіданні 19.11.2018 року при винесенні оскаржуваної постанови, а її копію отримав лише 27.11.2018 року.

Перевіривши причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді, передбаченого ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає можливим поновити ОСОБА_1пропущений строк, оскільки пропущений він був з поважних причин.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та апеляційні доводи, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 268 КУпАП, розглянув справу за відсутності особи, яка притягується до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1, а отже, не дотримався вимог закону в частині надання учасникам судового розгляду можливості надавати пояснення та докази на підтвердження своєї невинуватості при розгляді справи в судовому порядку.

Відповідно до вимог ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах поданої апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Зважаючи, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості надати свої пояснення та докази в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції приймає до уваги його пояснення, надані під час апеляційного розгляду справи, в яких останній зазначив, що 29.10.2018 року приблизно о 04 год. 00 хв. рухався по вул. Грушевського в смт. Чабани та був зупинений працівниками поліції, які почали звинувачувати його в тому, що він начебто перебуває в стані алкогольного сп'яніння, однак оскільки у них не було приладу «Драгер» для перевірки його стану, працівники поліції, погрожуючи вилученням автомобіля, змусили його написати пояснення під диктовку поліцейського, в яких він начебто відмовляється від проходження огляду та поставити свій підпис у складеному відносно нього протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому стверджував, що він не перебував в стані алкогольного сп'яніння, а тому коли поліцейські його відпустили, він одразу поїхав до медичного закладу з метою пройти огляд на стан сп'яніння, однак у лікарні йому відмовили у проведенні такого огляду, після чого він направився до відділу поліції де написав заяву щодо неправомірних та протиправних дій працівників поліції.

Для перевірки доводів апеляційної скарги, за клопотанням ОСОБА_1 апеляційним судом було направлено запит до Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київський області про надання відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції Паризького В.І., який 29.10.2018 року складав протокол про адміністративне правопорушення, а також судові повістки про виклик в судове засідання вказаного інспектора, а також свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 для дачі пояснень щодо обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, однак на неодноразові виклики апеляційного суду зазначені свідки та інспектор поліції в судове засідання не з'являються.

Згідно листа від 22.03.2019 року за підписом начальника управління превентивної діяльності ГУНП в Київській області Бреславської М.Є. (а.с. 35), який надійшов на адресу апеляційного суду 27.03.2019 року за Вх.№28922, відеозапис за фактом вчинення ОСОБА_1 29.10.2018 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відсутній, а інспектор поліції Паризький В.І. звільнений відповідно до наказу ГУНП в Київській області від 22.02.2019 року №99 о/с.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 своєї вини, апеляційний суд вважає, що висновок суду про його винуватість у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України є обґрунтованим та підтверджується наявними в матеріалах справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №359194 від 29.10.2018 року (а.с. 1), в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, який від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4; письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 (а.с.2), який власноруч зазначив, що керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння та на вимогу поліцейського відмовився пройти огляд на стан сп'яніння.

Апеляційні доводи ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння, а свої пояснення написав під тиском працівників поліції, які погрожували вилученням його автомобіля апеляційний суд вважає безпідставними та не приймає їх до уваги, оскільки ОСОБА_1 не надав жодних доказів на підтвердження зазначених ним доводів, при цьому, маючи таку можливість, останній не вказував про ці обставини ні в протоколі про адміністративне правопорушення, в якому лише поставив свій підпис у відповідній графі даного протоколу, ні у своїх письмових поясненнях, де власноруч зазначив, що керував транспортним засобом «ЗАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння та від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння відмовляється, що засвідчив своїм підписом.

Таким чином, апеляційний суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_1, наданих під час апеляційного розгляду справи, оскільки зазначені ним обставини не знайшли свого об'єктивного підтвердження під час судового розгляду, а тому суд вважає пояснення ОСОБА_1 такими, що надані останнім з метою уникнути відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Що стосується апеляційних доводів ОСОБА_1 про те, що він не перебував в стані алкогольного сп'яніння під час керування транспортним засобом, то суд не приймає їх до уваги, оскільки згідно вимог ст. 130 КУпАП відповідальність за вчинення даного адміністративного правопорушення настає не тільки за курування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, згідно встановленого порядку, відповідного огляду на стан сп'яніння і залучені працівниками поліції свідки засвідчили саме відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння, а не перебування останнього в стані алкогольного сп'яніння.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1, а саме відсутність в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції, який 29.10.2018 року складав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, а також відсутність відомостей про відсторонення його від керування транспортним засобом, не впливають на доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП щодо його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, оскільки така відмова була зафіксована у встановленому законом порядку з дотриманням вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та об'єктивно підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, в тому числі поясненнями самого ОСОБА_1 (а.с. 2), який власноруч зазначив, що відмовляється від проходження його огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння, що засвідчив власним підписом.

Також слід зазначити, що санкція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає накладення на водіїв адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік і не містить альтернативних видів адміністративних стягнень, а тому посилання ОСОБА_1 на ту обставину, що позбавлення його права керування транспортними засобами унеможливить виконання ним своїх службових обов'язків як водія під час несення служби в Збройних силах України, не може бути врахована судом, як підстава для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

За викладеним, постанова судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.11.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування та закриття провадження в справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, про що ставиться питання в його апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 листопада 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 листопада 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова

Справа№ 33/824/508/2019 Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Головуючий в апеляційній інстанції - Сілкова І.М.