Справа №585/3303/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Яковець
Номер провадження 33/816/29/19 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду у місті Суми справу про адміністративне правопорушення № 585/3303/18 за апеляційними скаргами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника ОСІПОВА Ю.В. на постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 31 жовтня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2

захисника - адвоката Осіпова Ю.В., -

В С Т А Н О В И В:

В поданих апеляційних скаргах:

- особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі за відсутністю події і складу правопорушення, оскільки він його не вчиняв, автомобілем він не керував, а чекав батька, який повинен був підвезти його додому. При усуненні недоліків протоколу про адміністративне правопорушення була виправлена цифра 2 на цифру 1 і йому не вручався новий протокол;

- захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвокат ОСІПОВ Ю.В. просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі за відсутністю події і складу правопорушення, оскільки відсутні відеозаписи, пояснення свідків чи рапорти поліцейських про те, що автомобіль рухався під керуванням ОСОБА_2 Працівники поліції під'їхали до автомобіля, який не рухався та наказали надати документи, а потім - їхати на медичне обслідування в лікарню. Також зазначив, що ОСОБА_2 не вручили копію виправленого протоколу і не роз'яснили передбачені законом права.

Постановою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 31.10.2018 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто на користь держави 352,40 грн. судового збору.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_2 13.08.2018 о 16:00 год. по вул. Робітничій в смт. Талалаївка Чернігівської області керував автомобілем ДЕО-Ланос, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9 ПДР.

Вислухавши доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника Осіпова Ю.В., які повністю підтримали свої апеляційні скарги, просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі через відсутність події та складу правопорушення, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст.9 Конституції України, ст.19 ЗУ «Про міжнародні договори України» та ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У відповідності до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 034249 від 13.08.2018, суддя суду першої інстанції дійшов висновку, що водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначені висновки судді суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, належним чином вмотивовані і ґрунтуються на досліджених та перевірених в судовому засіданні доказах.

Зокрема, факт вчинення водієм ОСОБА_2 правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, об'єктивно підтверджується, крім зазначеного вище протоколу про адміністративне правопорушення, іншими доказами у справі, а саме:

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.08.2018 №29, згідно якого ОСОБА_2 13.08.2018 в 16:45 год. знаходився у стані алкогольного сп'яніння (а.с.4);

- розпискою батька ОСОБА_2 - ОСОБА_4 від 13.08.2018, згідно якої останній прийняв від працівників поліції автомобіль ДЕО-Ланос, д.н.з. НОМЕР_1, яким керував його син, та зобов'язався доставити його додому (а.с.5);

- показаннями свідка ОСОБА_5, наданих останньою апеляційному суду, згідно яких ОСОБА_2 13.08.2018 був направлений працівником поліції Картавим Р.В. для проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння. У ОСОБА_2 були явні ознаки алкогольного сп'яніння і він пояснював, що вживав алкогольні напої, а в пробі повітря було виявлено концентрацію алкоголю, що відповідає 2,1 проміле. При проведенні огляду на стан сп'яніння ОСОБА_2 вів себе зухвало, відмовився здавати біологічне середовище та ставити свій підпис про ознайомлення з результатами огляду, про що засвідчили своїми підписами присутні під час огляду особи. При цьому, ОСОБА_2 не зазначав про те, що не керував автомобілем чи про безпідставність направлення його на медичний огляд;

- показаннями в апеляційному суді свідка ОСОБА_7, згідно яких 13.08.2018 в обідній час він помітив, що на вул. Робітничій в смт. Талалаївка автомобіль ДЕО-Ланос, який стояв біля залізничного переїзду впоперек проїжджої частини, а потім на великій швидкості поїхав від нього. Пізніше через деякий час він побачив на вул. Робітничій ДТП, учасником якого був вказаний автомобіль, а ОСОБА_2 знаходився на місці водія з ознаками алкогольного сп'яніння;

- показаннями в апеляційному суді свідка ОСОБА_8, згідно яких 13.08.2018 він бачив як автомобіль ДЕО-Ланос під керуванням ОСОБА_2 пошкодив його припаркований автомобіль, внаслідок чого він особисто викликав поліцію. Вже працівниками поліції був викликаний батько ОСОБА_2, який разом з іншою особою прибув автомобілем на місце події, а наступного дня відшкодував заподіяну його сином шкоду.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно ч.2 цієї норми Закону обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналізуючи зазначені положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв'язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Наведені вище докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи, в тому числі і показаннями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, який категорично заперечив свою вину у вчиненні правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, оскільки ці показання не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються будь-якими доказами по справі, а тому їх слід вважати недостовірними доказами захисту.

В своєму рішенні від 29.06.2007 по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі», а тому ОСОБА_2 як водій транспортного засобу, крім передбачених законодавством України прав, має певні обов'язки, які мають дотримуватися при експлуатації автомобіля за будь-яких обставин.

Крім того, апеляційний суд не може прийняти до уваги і показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_9 про те, що ОСОБА_2 після вживання алкогольних напоїв автомобілем не керував, оскільки вказані особи напряму зацікавлені в наслідках розгляду даної справи про адміністративне правопорушення і не можуть бути об'єктивними в силу певних життєвих і сімейних обставин.

Зокрема, як зазначалося вище, свідок ОСОБА_4 є рідним батьком ОСОБА_2 і приїхав на місце події вже після приїзду працівників поліції, а тому фізично не міг бачити чи керував його син транспортним засобом у стані сп'яніння, чи не керував.

Свідок ОСОБА_9 перебуває у добрих товариських стосунках з ОСОБА_2, який приїхав до нього у гості і разом з ним вживав спиртні напої в салоні автомобіля.

Слід враховувати, що у справі про адміністративне правопорушення протокол є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще й як юридичний документ - акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою поліції справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (п.2.9 ПДР і ч.1 ст.130 КУпАП), а тому заслуговують на увагу доводи апеляційних скарг щодо виправлення в протоколі про адміністративне правопорушення статті закону, за яким ОСОБА_2 притягується до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, вказане виправлення автоматично не створює ситуацію, за якої цей процесуальний документ є недійсним (а доказ - недопустимим), оскільки при вирішенні цього питання слід виходити та враховувати істотність порушення прав і свобод ОСОБА_2 в даному конкретному випадку, що має важливе значення, оскільки не усі порушення процесуального закону, допущені під час оформлення документів та збирання доказів сторонами провадження у справі про адміністративне правопорушення, є підставою для визнання цих документів та доказів недопустимими.

Зокрема, вказаний протокол був складений працівником поліції і в ньому вірно зазначені фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення (відсутня повторність вчинення правопорушення), передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому доводи апеляційних скарг ОСОБА_2 та його захисника про визнання даного протоколу недопустимим доказом є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, враховуючи вказані вище вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні у відношенні ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення були дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм та права і законні інтереси останнього.

Протокол про адміністративне правопорушення був розглянутий суддею суду першої інстанції на підставі наявних в матеріалах справи та досліджених в судовому засіданні доказів, які у своїй сукупності і взаємозв'язку з дослідженими апеляційним судом доказами, є достатніми для прийняття рішення про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 суддею суду першої інстанції в повному обсязі були дотримані положення ст.ст.268, 279 і 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином вмотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 31 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_2 залишити без змін, а апеляційні скарги ОСОБА_2 та захисника ОСІПОВА Ю.В. на цю постанову - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуРунов В. Ю.