П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2019 року м.Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Радченко В.Є., за участю представника митниці Лубоцького Б.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Галицької митниці Держмитслужби про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Львівської області, не працюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 , виданий 15.04.2019 р., орган, що видав 4641,

за ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

08 жовтня 2019 року, близько 15 години ОСОБА_1 , прямуючи в приватну поїздку з Україну в Республіку Польща через м/п „Рава-Руська" Львівської митниці ДФС автомобілем марки «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , обрала для слідування смугу спрощеного митного контролю „зелений коридор". При здійсненні митного контролю автомобіль було переведено зі смуги спрощеного митного контролю в місце поглибленого огляду транспортних засобів та товарів, де під час проведення поглибленого огляду, в паливному баку автомобіля було виявлено: сигарети з маркуванням «WEST SILVER» без акцизних марок, в кількості 300 пачок, що знаходились в герметично запаяних прозорих поліетиленових пакетах. Виявлення вказаних сигарет стало можливим після демонтажу настилу багажного відділення автомобіля та після демонтажу люку паливного забірника, який проводився з використанням викруток.

Дії ОСОБА_1 органом митниці кваліфіковані, як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце проведення судового засідання. Про причини неявки суд не повідомила, клопотання про перенесення розгляду справи не надходило. Як вбачається із матеріалів справи, на адресу місця проживання ОСОБА_1 , яка зазначена в протоколі про порушення митних правил, скеровувалося повідомлення про судове засідання із зазначенням дати, часу та місця розгляду справи. Відповідно до відстеження поштового відправлення, 30 листопада 2019 р. повідомлення про судове засідання вручено адресату.

Відповідно до ч.4 ст.526 МК України вважаю можливим розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що не з`явилася на виклик до суду, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи.

Заслухавши думку представника митниці, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідальність за ч. 1 ст. 483 МК України настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Факт митного правопорушення підтверджується: протоколом про порушення митних правил №3867/20900/19 від 08.10.2019 року; актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу та фототаблицею до нього; описом вилучених товарів; контрольним талоном на проходження «зеленого коридору»; висновком Львівського відділу з питань експертиз та досліджень №137 від 04.12.2019 р., згідно якого вартість товару становить 9747,00 грн., доповідною запискою, службовою запискою.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в скоєні митного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, а саме: дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 - не встановлено.

Приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини і майновий стан, приходжу до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти штраф в межах встановлених санкцією ч.1 ст.483 МК України. Товари, що були безпосереднім предметом правопорушення - підлягають конфіскації. Розмір штрафу визначається судом виходячи зі загальної вартості товару, яка становить 9747,00 грн.

Вирішуючи питання щодо застосування стягнення у виді конфіскації транспортного засобу, суд враховує, що у протоколі про порушення митних правил ОСОБА_1 ставиться у провину лише вчинення дій, що спрямовані на переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом використання засобів та способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

З урахуванням наведеного суд вважає, що підстав до застосування додаткового стягнення у виді конфіскації автомобіля немає, оскільки даний автомобіль не був обладнаний спеціально виготовленим сховищем (тайником). Відтак, транспортний засіб підлягає поверненню ОСОБА_1 .

Поряд з тим, частиною третьою ст. 520 МК України визначено, що порядок відшкодування витрат у справі про порушення митних правил, обчислення сум, що підлягають відшкодуванню, а також порядок розпорядження отриманими коштами встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до п.2 розділу I Порядку обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15 червня 2012 року № 731, до витрат у справі про порушення митних правил належать, зокрема витрати на зберігання транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю (крім транспортних засобів комерційного призначення, які використовуються виключно для перевезення пасажирів і товарів через митний кордон України за визначеними маршрутами та рейсами, що здійснюються відповідно до розкладу руху на підставі міжнародних договорів, укладених відповідно до закону), а також транспортних засобів, що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України поза місцем розташування митного органу.

Відповідно до п.1 Розділу ІІІ вказаного Порядку, витрати митного органу за зберігання товарів, транспортних засобів, тимчасово вилучених у справі про порушення митних правил, понесені в ході провадження та розгляду справи, відшкодовуються в порядку, визначеному статтями 519 та 520 Митного кодексу України.

Згідно з п.6 Розділу ІІ Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15 червня 2012 року № 731, витрати на зберігання товарів, транспортних засобів, тимчасово вилучених у справі про порушення митних правил та розміщених на складах, що належать митним органам, розраховуються з дня їх фактичного розміщення на цих складах відповідно до Розмірів відшкодувань за зберігання на складах митних органів товарів і транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 15 червня 2012 року № 731.

Згідно з ч.1 ст. 519 МК України, витрати у справі про порушення митних правил складаються з видатків на інвентаризацію, зберігання, перевезення (пересилання товарів), транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 МК України, а також з інших понесених митним органом витрат на провадження або розгляд справи.

Статтею 461 МК України визначено види адміністративних стягнень за порушення митних правил, які можуть бути накладені, зокрема пунктом 3 даної статті передбачено конфіскацію транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю.

З огляду на те, що судом не встановлено, що транспортний засіб ОСОБА_1 , містив спеціально виготовлені сховища (тайники) для приховування товарів безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, в матеріалах справи відсутній висновок експерта про те, що в транспортний засіб вносились конструктивні зміни, не передбачені заводом-виробником, та такий буде повернутий особі-правопорушнику, витрати, понесені митним органом за зберігання цього транспортного засобу, згідно з Порядком обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 731 від 15.06.2012 року, стягненню з ОСОБА_1 не підлягають.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути на користь ДСА України судовий збір у розмірі 384,20 грн., а на користь Галицької митниці Держмитслужби витрати на зберігання товару у сумі 119,09 грн.

Керуючись ст. 483 ч. 1 МК України, ст. 283 КУпАП , -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 9747,00 грн.

Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №3867/20900/19 від 08.10.2019 року конфіскувати.

Автомобіль марки «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1996 року виготовлення, кузов WVWZZZ3AZTE218412, об`єм двигуна 2000, дизель повернути ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Галицької митниці Держмитслужби витрати за зберігання товару на складі митниці у сумі 119,09 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Постанова судді у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова, особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, митним органом, який здійснював провадження у цій справі протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.Є. Радченко