Справа № 303/6321/18
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

18.01.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І.В., розглянувши апеляційну скаргу в частині доводів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яку подав ОСОБА_1,

в с т а н о в и в :

постановою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 грудня 2018 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1, громадянин України,

визнаний винним і на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн..

Згідно постанови, 08 жовтня 2018 року о 22-й годині 40 хвилин по вул. Автомобілістів у м. Мукачево, водій ОСОБА_1, керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», н. з. НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги, передбачені п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, та вчинив передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись з указаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування постанови та закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Одночасно, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Посилається на те, що пропустив строк на апеляційне оскарження з поважних причин, оскільки копію постанови отримав 02.01.2019, у зв'язку з чим, десятиденний строк на апеляційне оскарження сплив 12.01.2019, що припало на вихідний день (субота), а тому апеляційна скарга подана ним на наступний робочий день - 14.01.2019. Просить поновити строк на апеляційне оскарження як такий, що пропущений із поважних причин.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення задоволенню не підлягає з таких підстав.

Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений із поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Вищевказана норма ч. 2 ст. 294 КУпАП забезпечує, за аналогією із правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету й не порушує саму сутність цього права.

Апеляційний суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Апеляційний суд виходить із того, що про поважність причин на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об'єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, які виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що оскаржувана постанова винесена 28.12.2018, що свідчить про те, що, відповідно до ст. 294 КУпАП, останнім днем подання на неї апеляційної скарги є 07.01.2019, а оскільки вказаний день був вихідним (не робочим), то на наступний за ним робочий день - 08.01.2019.

З матеріалів справи також убачається, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області 14.01.2019, тобто із пропуском передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови від 28.12.2019 (на 17-й день із моменту винесення постанови та на 6-й день із моменту закінчення строку на апеляційне оскарження).

Підстави, на які ОСОБА_1 посилається у підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження (копію постанови отримав 02.01.2019, у зв'язку з чим, десятиденний строк на апеляційне оскарження сплив 12.01.2019, що припало на вихідний день (субота), а тому апеляційна скарга подана ним на наступний робочий день - 14.01.2019), апеляційний суд не може визнати поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження з огляду на наступне.

Так, із постанови суду першої інстанції вбачається, що ОСОБА_1 був присутній у судовому засіданні під час розгляду справи, що не заперечується ним і в апеляційній скарзі.

Вищенаведене свідчить про те, що ОСОБА_1 було відомо про прийняте судом першої інстанції 28.12.2018 рішення, а тому, початок відліку строку на апеляційне оскарження відповідно до положень ч. 2 ст. 294 КУпАП розпочався саме з моменту винесення оскаржуваної постанови, що у свою чергу свідчить про те, що доводи поданого ОСОБА_1 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, є необґрунтованими й такими, що не узгоджуються з вимогами закону. Відхиляючи доводи клопотання, апеляційний суд враховує і практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки. При прийнятті процесуального рішення також враховується, що незнання апелянтом закону не призводить до висновку про поважність причин пропущеного строку.

Тому, наведені апелянтом в апеляційній скарзі доводи про поновлення строку на апеляційне оскарження, на переконання апеляційного суду, не дають підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, у зв'язку з чим, апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

При прийнятті рішення про відмову ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги апеляційний суд також враховує положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що ОСОБА_1 не наведено доводів, які ґрунтуються на вимогах закону про поважність причин пропуску строку, а також не надано жодних доказів у підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення; що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

Разом із тим, апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

подане ОСОБА_1 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення залишити без задоволення та відмовити у поновленні пропущеного строку.

Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1, на постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 грудня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - повернути ОСОБА_1 як особі, що її подала.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан