ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1, діючої в інтересах ОСОБА_2, на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2019 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянки України, що проживає за адресою: м. Дніпро,

ж/м Тополя-2АДРЕСА_1,

притягнутої за ч. 5 ст. 184 КУпАП, закрито за відсутності складу правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно оскаржуваній постанові суду першої інстанції та протоколу про адміністративне правопорушення 29 листопада 2018 року о 18:00 годині ОСОБА_3 черговий раз умисно не виконала рішення виконавчого комітету Соборної районної у м. Дніпрі ради щодо визначення ОСОБА_2 способів участі у вихованні дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_3 двері до квартири АДРЕСА_2 не відчинила, хоча горіло світло і було чутно голос. На телефонні дзвінки від ОСОБА_2 та ОСОБА_6 не відповідала.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_1 просить скасувати постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2019 року .

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги не погоджується з висновком суду, що оскільки ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою протягом десяти днів від часу винесення рішення виконавчого комітету Соборної районної у м. Дніпрі ради, то вказане рішення відповідно до ч. 2 ст. 19 Сімейного кодексу України припиняє бути обов'язковим до виконання. Звертає увагу на те, що рішення комітету прийнято 19 жовтня 2018 року, тоді як ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою 31 жовтня 2018 року, тобто на 12-й день після винесення рішення виконавчого комітету. А отже, вказане рішення залишилось чинним та є обов'язковим до виконання, а дії посадових осіб виконавчого комітету при вирішенні питань щодо визначення способу та порядку участі ОСОБА_2 як батька у вихованні та спілкуванні з дітьми, вчинені в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши думку представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_1 та представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_7, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності; при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 5 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за невиконання рішення органу опіки та піклування щодо визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

В протоколі про адміністративне правопорушення не приведено жодної обставини, яка б свідчила, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування.

Відсутні такі докази і в матеріалах справи, не наведені вони і при апеляційному розгляді.

Навпаки, одним з доказів у справі, на підставі яких уповноважена особа органів опіки та піклування вважає встановленою наявність адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_3 в його вчиненні, є акти про невиконання рішення виконавчого комітету від 13 листопада 2018 року, від 22 листопада 2018 року та від 29 листопада 2019 року за місцем виконання рішення за адресою: АДРЕСА_3, проте на зазначений в вищезгаданих актах час матір дітей ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала за іншою адресою: м. Дніпро, ж/м Тополя-2, буд. 3, кор. 1, кв. 37 (а.п. 91-92).

В постанові Дніпровського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року, якою було відмовлено в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_3 в зміні підсудності, зазначено, що посилання скаржниці на те, що вона не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, та змінила місце своєї реєстрації є підставою для направлення їй поштової кореспонденції за належною адресою.

ОСОБА_8 того, в рішенні виконавчого комітету Соборної районної у м. Дніпрі ради щодо визначення ОСОБА_2 способів участі у вихованні дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, не визначено місце побачень, що також приводить до висновку про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КупАП.

Ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або небережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

З огляду на викладене доводи апеляційної скарги стосовно того, що в постанові суду висновки не відповідають фактичним обставинам справи є неспроможними та такими, що спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Інші доводи, на які посилається апелянт, спростовуються самими матеріалами справи та не є безумовними підставами для скасування постанови суду першої інстанції, як незаконної, і є суперечливими поряд з доводами про те, що ОСОБА_3 не скоювала адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 184 КУпАП.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанову районного суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1, діючої в інтересах ОСОБА_2, залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2019 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 184 КУпАП закрито за відсутності складу правопорушення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду ОСОБА_8