ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/10/19 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2019 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. з участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Сампари Н.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в місті Тернополі матеріали справи за апеляційною скаргою захисника Сампари Н.М. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 листопада 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно постанови, 31.08.2018 року о 00.30год. в м.Тернополі по вул.Протасевича, водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатора "Alcotest 6820 ARHJ 025", повірка якого дійсна до 04.10.2018 року, на табло якого висвітлився показник 0,68 проміле, чим порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати оскаржувану ухвалу і провадження закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги мотивує тим, що працівниками поліції неправомірно було зупинено транспортний засіб ОСОБА_1 Із запису з нагрудної камери працівника поліції, запис 0037, вбачається що зупинка відбулась в зв'язку із порушенням ПДР, а саме нібито зупинку на зупинці громадського транспорту. Однак даний факт нічим не підтверджений і спростовується записом з камери відеореєстратора. З практики Європейського суду з прав людини можна зробити висновок, що в зв'язку із незаконною зупинкою транспортного засобу усі наступні дії патрульної поліції є незаконними і матеріали що містяться у справі не можуть братись до уваги судом та досліджуватися як доказ. Також наголошує на допущені порушення порядку виявлення у водія ознак алкогольного сп'яніння. Так працівником поліції проведено огляд водія через запах алкоголю в автомобілі. Жодних інших ознак сп'яніння самого водія не було. Наголошує, що з результатом технічного приладу ОСОБА_1 не був згідний і від проходження огляду в медичному закладі не відмовлявся, а працівники поліції його відмовляли від цього, пояснюючи, що там такий самий прилад, чим вводили його в оману. Окрім того один з інспекторів поліції відвів свідків за для написання пояснень, тому ні ці свідки, ні цей працівник поліції не чули розмови стосовно погодження чи відмови ОСОБА_1 проходити огляд в медичному закладі. Зазначає, що свідки були залучені під час огляду на виявлення стану алкогольного сп'яніння, однак вони не бачили чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом. Також при огляді інспектором не було пред'явлено сертифікат алкотестеру та не називались серія/назва та номер його, а тому свідки не могли знати яким технічним засобом проводилась перевірки на стан алкогольного сп'яніння. Наголошує на розбіжності серії та номера алкотестера зазначеного в протоколі та в квитанції. Зазначає, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено матеріали справи, зокрема відеозаписи, з нагрудних камер працівників патрульної поліції, а також не викладено обставин на спростування доводів сторони захисту, не надано оцінки усім обставинам справи. Одночасно захисником було подано клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції, в зв'язку з тим, що її копію було отримано 23.11.2018р., а тому тільки з цього моменту він зміг повністю і всебічно ознайомитись з нею, її аргументами та трактуванням доказів. Також зазначає, що апеляційну скаргу було помилково направлено до Тернопільського апеляційного суду 01.12.2018 року, тобто з фактичним дотриманням передбачених строків.

Заслухавши доводи захисника, яка підтримала апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та просила закрити провадження у справі, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 під час оголошення постанови в суді був присутнім, копію оскаржуваної постанови його представник отримав 26.12.18р., про що свідчить його підпис на а.с.28. А з доданої до апеляційної скарги копії фіскального чеку вбачається, що апеляційна скарга надіслана 01.12.2018 року, тобто в межах передбаченого законом строку.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об'єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушення ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, судом вірно враховані дані протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №206527 від 31 серпня 2018 р., згідно якого ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керував автомобілем НОМЕР_2 у стані алкогольного сп'яніння, який проводився за допомогою газоаналізатора "Alcotest 6820 ARHJ 025" і з результатом якого останній був згоден, про що свідчить його підпис в протоколі.

Крім того, визнаючи ОСОБА_1 винуватим, суд першої інстанції вірно прийняв до уваги та оцінив пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, відеоматеріали з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена належним чином дослідженими в судовому засіданні та оціненими в постанові суду доказами.

Доводи апеляційної скарги про допущені працівниками поліції порушення при зупинці та огляді ОСОБА_1 спростовуються відеозаписами з нагрудних камер цих працівників, з яких вбачається, що огляд водія проводився в присутності свідків, а також неодноразово йому було роз'яснено право у разі незгоди з результатом газоаналізатора пройти огляд в медичному закладі, від чого ОСОБА_1 відмовився.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 відмовлялвся проходити огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу і бажав його пройти в медичному закладі спростовуються даними протоколу про адміністративне правопорушення, в якому ОСОБА_1 дав письмові пояснення, що вживав алкогольні напої і згідний з протоколом, та Акта огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому ОСОБА_1 своїм підписом підтвердив згоду з результатами огляду і показаннями цього приладу.

Таким чином, у працівників поліції не було підстав направляти ОСОБА_1 для огляду в медичний заклад, оскільки згідно ч.3 ст.266 КУпАП такий огляд проводиться лише у разі відмови водія пройти огляд на місці зупинки або незгоди з його резуль татом.

Доводи апеляційної скарги про неточності в зазначенні серії алкотестера в Акті огляду не є істотними, оскільки як вбачається з матеріалів справи, а саме протоколу про адміністративне правопорушення, квитанції про результати тестування і Акту огляду (а.с.1,3,4), огляд в даному випадку проводився приладом зав.№ARHJ-0251, який згідно свідоцтва про його повірку є газоаналізатором Алкотест6820 (а.с.5).

Стосовно інших доводів апеляційної скарги, то вони також не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Таким чином, в апеляційній скарзі не наведено і в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Сампари Н.М. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 листопада 2018 рок відносно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис