Провадження № 33/801/66/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковбаса Ю. П.
Доповідач: Бурденюк С. І.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2019 р. м. Вінниця

Суддя Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Вінницького апеляційного суду Бурденюк С.І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, адвоката ОСОБА_6, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 26.11.2018 року про притягнення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого ДП «Пропан», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП

в с т а н о в и в:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.11.2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок судового збору

Згідно постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 26.11.2018 року 04.11.2018 року о 01 год. 15 хв. водій ОСОБА_3, на автомобільній дорозі М-21, 310км, керував транспортним засобом марки «CHEVROLET AVEO», р/н НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_3 відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В клопотанні про поновлення строку ОСОБА_3 ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 26.11.2018 року, в зв'язку з тим, що строк на апеляційне оскарження складає 10 днів, з 05.12.2018 року по 12.12.2018 року він знаходився на лікуванні у зв'язку з хворобою нирок, тому не міг своєчасно подати апеляційну скаргу.

ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу , просив скасувати постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 26.11.2018 року, закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що протокол складено з порушеннями. У протоколі не вказано, що водієві пропонувалось пройти огляд на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а також те, що водій відмовився від проходження такого огляду. Також в протоколі не вказано, що водій відмовився від проходження огляду у закладі охорони здоров'я. Матеріали не містять доказів усунення апелянта від керування транспортним засобом. Звертає увагу, що 5.11.2018 року він самостійно звернувся до закладу охорони здоров'я, де пройшов обстеження на виявлення наркотичних речовин в його організмі, у висновку наркологічного диспансеру "Соціотерапія" вказано, що наркотичних речовин у ОСОБА_3 не виявлено.

Заслухавши думку правопорушника ОСОБА_3, який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі в повному обсязі, при цьому просив закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, представника -адвоката ОСОБА_6, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали адміністративної справи, допитавши свідка, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Вказана вище норма Кодексу про адміністративне правопорушення, передбачає та гарантує реалізацію судом прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Як вбачається, з матеріалів справи, 5.12.2018 року був останнім днем для подачі апеляційної скарги на оскаржувану постанову. Відповідно до копії листа непрацездатності, долученого до клопотання про поновлення, ОСОБА_3 з 05.12.2018 року по 12.12.2018 року знаходився на лікуванні. Апеляційну скаргу ним подано 13.12.2018 року. Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що строк на оскарження постанови суду першої інстанції, виходячи зі змісту ст.289 КУпАП- підлягає поновленню.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення убачається, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №052671 від 04.11.2018 року, 04.11.2018 року о 01 год. 15 хв., водій ОСОБА_3, на автомобільній дорозі М-21, 310 км, керував транспортним засобом марки «CHEVROLET AVEO», р/н НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_3 відмовився в присутності двох свідків.

Судом в порушення вимог ст.280 КУпАП не вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилученням речей і документів, а також іншими документами.

Розглянувши справу, суддя місцевого суду обмежився лише наявністю протоколу, письмовими поясненнями свідків, які не були написані власноручно, а лише підписали надрукований однотипний по суті текст, внаслідок чого допустив однобічність та необ'єктивність своїх висновків .Висновок судді про винуватість ОСОБА_3 в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП є необґрунтованим, не відповідає фактичним обставинам справи і спростовується доказами повно та всебічно дослідженими під час апеляційного розгляду справи.

На порушення вимог цього Закону та вимог ст. 279, 280 КУпАП районний суд дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, не дослідивши належним чином докази по справі, хоча зобов'язаний був з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом не дано оцінки тому, що за наявності у ОСОБА_3 ознак наркотичного сп'яніння, працівники поліції не відсторонили його від керування автомобілем, що є обов'язковим при такому правопорушенні . Вказана обставина залишається не з'ясованою.

Викликають сумніви щодо пояснень свідків, які носять шаблонний характер з зазначеними у них відомостями щодо правопорушення. Крім того, в даних пояснення відсутній підпис особи, яка відбирала ці пояснення у свідків.

Так, ОСОБА_3 пояснив в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, що поліцейським було зупинено його автомобіль. Працівнику поліції він повідомив. що у нього ниркова коліка, яка супроводжується нападами гострого болю та йому терміново слід потрапити до лікаря, щоб зняти спазми. Поліцейський повідомив, що на апелянта буде складено протокол, де буде зазначено про відмову від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, але в разі якщо впродовж доби буде пройдено медичне обстеження , яке не виявить ознак наркотичного чи іншого сп'яніння, то протокол буде анульовано. Коли він звернувся з медичним висновком про обстеження до Управління патрульної служби, то йому повідомили, що матеріали направлено до суду. Судом першої інстанції було проігноровано акт медичного обстеження, відповідно якого ознак наркотичного сп'яніння у апелянта не виявлено.

У судовому засіданні апеляційного суду було допитано лікаря Тиврівського районного центру первинної медико-санітарної допомоги" ОСОБА_5, який підтвердив, що 4.11.2018 року біля 2 год. до нього за медичною допомогою звернувся ОСОБА_3, у якого на час звернення була наявна ниркова коліка із сильним болем. Також лікар зазначив, що з 05.12.2018 року по 08.12.2018 року ОСОБА_3 проходив амбулаторне лікування у Тиврівському районному центрі первинної медико-санітарної допомоги.

Судом оглянуто наявну в матеріалах справи довідку, відповідно якої 04.11.2018 року о 2 год. ОСОБА_3 дійсно звертався до лікаря за медичною допомогою.

Також судом оглянуто висновок КП ВОНД "Соціотерпапія" № 1102 від 05.11.2018 року. відповідно якого ОСОБА_3 самостійно звернувся до даного закладу та в присутності поліцейського пройшов медичний огляд. Висновок медичного огляду показав, що ОСОБА_3 тверезий (а.с.№10).

Щодо того, що суд першої інстанції не взяв до уваги даний медичний висновок, посилаючись на те, що огляд проводився через 15 годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, то суд апеляційної інстанції вважає, що в даному випадку суддя мав би перевірити доводи ОСОБА_3 про те, що він звернувся в такий строк до медичної установи для проведення огляду, оскільки працівники поліції запевнили його, що огляд може він пройти протягом доби з моменту його відмови. Спростувати зворотне в апеляційного суду не має можливості по наявних матеріалах провадження.

Апеляційний суд бере до уваги доводи апеляційної скарги, про те ,що з протоколу не можливо зрозуміти, за яке саме правопорушення притягується ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності: за керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп'яніння чи відмову від проходження від огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку.

Твердження ОСОБА_3 повністю узгоджуються с поясненнями лікаря, висновком медичного огляду і в цілому співпадають з доводами апеляційної скарги.

З огляду на викладене, суд не може спростувати доводів особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та його представника через відсутність у справі доказів, які беззаперечно б доводили вину ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні.

Вказане викликає сумніви у правдивості інформації, зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення , а усунути вказані сумніви та суперечності в апеляційного суду не має процесуальної можливості.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах, при умові, що ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційного суду вини не визнав.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_3 апеляційний суд приходить до висновку, що при апеляційному розгляді справи не доведено, що в діях ОСОБА_3 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, наявні та перевірені докази вказують на відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю при відсутності складу адміністративного правопорушення.

В зв'язку з зазначеним вище, постанова судді від 26.11.2018 року підлягає скасуванню, а провадження в справі -закриттю.

На суд покладається обов'язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Керуючись ст. 55 Конституції України ст. 294 КУ п АП , суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 26.11.2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 26.11.2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП- скасувати.

Провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: