Справа № 417/6952/18
Провадження № 3/417/8/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2019 р. с.Марківка Луганської області

Суддя Марківського районного суду Луганської області Рукас О.В., за участю секретаря Брюховецької О.В., прокурора Скиртача О.М., розглянувши матеріал, який надійшов з Управління захисту економіки в Луганській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючу, депутатом не являється, зареєстровану за адресою: м.Краснодон, кв. ЛютиковаАДРЕСА_1, проживаючу в ІНФОРМАЦІЯ_3,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

03.12.2018 року до Марківського районного суду Луганської області надійшов протокол про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією № 284 від 30.11.2018 року, складений заступником начальника відділу УЗЕ в Луганській області ДЗЕ Національної поліції України підполковником поліції ОСОБА_2, відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, з якого вбачається наступне.

Розпорядженням голови Марківської РДА від 23.01.2017 року № 14-к, ОСОБА_1 з 24.01.2017 року призначено на посаду головного спеціаліста відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, будівництва та інфраструктури Марківської РДА як таку, що пройшла за конкурсом.

Згідно з розпорядженням голови Марківської РДА від 10.02.2017 року № 36-к, головного спеціаліста відділу містобудування, архітектури, житлово - комунального господарства, будівництва та інфраструктури Марківської РДА ОСОБА_1 з 10.02.2017 року звільнено із займаної посади за власним бажанням, відповідно до ч. 1 ст. 36 КЗпП України та особистої заяви від 10.02.2017 року.

Таким чином, у ОСОБА_1, яка будучи особою, що припинила діяльність у 2017 році, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, виник обовязок подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік до 01.04.2018 року.

Відповідно до інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, встановлено, що ОСОБА_1 в порушення вимог підпункту 3 пункту 5 Розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування затвердженого Рішенням № 3 Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016, лише 26.10.2018 року об 11 годині 00 хвилин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік.

Таким чином, ОСОБА_1 будучи особою, що припинила діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування та субєктом декларування, примітки до статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в порушення вимог ч. 1 та абзацу другого ч. 2 ст. 45 Закону, підпункту 3 пункту 5 Розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням № 3 Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016, несвоєчасно 26.10.2018 року, без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий 2017 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 172-6 КУпАП.

14.12.2018 року до Марківського районного суду Луганської області надійшло від адвоката ОСОБА_3 клопотання, яке 21.12.2018 року було доповнено, про направлення протоколу № 284 від 30.11.2018 року про адміністративне правопорушення, повязаного з корупцією до належного суду або повернення даного протоколу без розгляду особі, що його склала, для його надсилання останнім до належного суду.

Своє клопотання адвокат ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 284 від 30.11.2018 року складеного відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП вказано, що правопорушення ОСОБА_1 було вчинено у смт. Марківка Луганської області, так як вона 26.10.2018 року несвоєчасно подала декларацію за адресою свого мешкання, а саме: Луганська область, смт. Марківка, вул. Зарічна, буд. 3а, та вважає, що вказане не відповідає дійсності, оскільки таку декларацію вона подала в місті Лисичанськ Луганської області, за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_2. Про що було відомо співробітникам поліції які складали протокол. Більш того, в самому протоколі вказано фактичне місце проживання, а саме місто Лисичанськ Луганської області. Датою виявлення адміністративного правопорушення вказано «30.11.2018 року», а місцем складання протоколу є місто Лисичанськ. Вважає Марківський районний суд Луганської області не належним судом, оскільки дану справу повинен розглядати Лисичанський міський суд Луганської області за місцем вчинення правопорушення, яким є м. Лисичанськ Луганської області, відповідно до вимог ст.276 КУпАП. У доповненні від 21.12.2018 року до клопотання від 14.12.2018 року про повернення/направлення протоколу №284 від 30.11.2018 року про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, повязаного з корупцією до належного суду або особі, що його склала, адвокат ОСОБА_3 зазначає, що під час конфіденційної бесіди з ОСОБА_1, йому було повідомлено, що вона та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, перебувають у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, і в період часу з квітня 2018 року по сьогоднішній день, вони разом однією сімєю мешкають в м.Лисичанськ Луганської області і за вказаний час вона та її чоловік не виїжджати до с.Марківка Луганської області. На підтвердження чого, було надано власноручно написану заяву ОСОБА_4, в якій останній викладає всі ці обставини. Зокрема, у квітні 2018 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 переїхали з с.Марківка до м.Лисичанська, де до вересня 2018 року наймали житло, а згодом ОСОБА_4 придбав у власність квартиру АДРЕСА_3, куди подружжя переїхало надалі проживати. ОСОБА_4 вказує, що йому достовірно відомо про те, що для заповнення декларації, ОСОБА_1 необхідно було отримати електронний ключ, який вона замовляла через мережу Інтернет знаходячись безпосередньо в квартирі АДРЕСА_3 та знаходячись у вказаній квартирі вона заповнювала та подавала декларацію.

Сама ОСОБА_1 своєю власноручно написаною заявою, підтвердила вказані у заяві ОСОБА_4 факти та обставини та окремо зазначила, що виїжджати до с.Марківка для подання декларації в неї не було сенсу, оскільки така декларація заповнюється та подається в електронному вигляді без привязки до місця роботи або тощо, тому вона в той день перебувала в м.Лисичанськ, зокрема в квартирі свого мешкання.

Адвокат ОСОБА_3 зазначає, що Марківський районний суд Луганської області в особі судді Рукас О.В. не є судом, який встановлено законом, і не має повноважень на розгляд даного протоколу, оскільки згідно процедури визначеною КУпАП, а саме ст.276, розгляд справи здійснюється за місцем вчинення правопорушення, яким є м.Лисичанськ Луганської області, а не с.Марківка Луганської області. Тобто суд, який повинен розглядати даний протокол є Лисичанський міський суд Луганської області який діє в межах адміністративно-територіальної одиниці: м.Лисичанськ Луганської області. Будь-яких фактичних даних або доказів того, що ОСОБА_1 було нібито вчинено правопорушення в с.Марківка Луганської області (в межах цієї адміністративно-територіальної одиниці), особою, яка склала протокол не надано, натомість стороною захисту на поточну дату були отриманні відповідні докази, які зумовлюють повернення протоколу.

В судове засідання ОСОБА_1 та її захисник ОСОБА_3 не зявилися, просили розглядати клопотання без їх присутності.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, так як адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було вчинено у с. Марківка Луганської області, крім того прохав суд зупинити провадження по справі.

Вислухавши прокурора, дослідивши клопотання адвоката ОСОБА_3, доповнення до нього з додатками, протокол про адміністративне правопорушення №284 від 30.11.2018 року та матеріали додані до нього, суд вважає, що справу необхідно повернути до Управління захисту економіки в Луганській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 257 КУпАП, протокол про вчинення адміністративного корупційного правопорушення разом з іншими матеріалами у триденний строк з моменту його складення надсилається до місцевого загального суду за місцем вчинення корупційного правопорушення.

Частиною 1 ст. 276 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Цьому положенню дано офіційне тлумачення Конституційним Судом України в рішенні від 26.05.2015 р. N 5-рп/2015, згідно з яким словосполучення "за місцем його вчинення" в цій статті визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В протоколі № 284 від 30.11.2018 року зазначено, що місце вчинення правопорушення є с. Марківка Луганської області, тому що ОСОБА_1 26.10.2018 року несвоєчасно подала декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий 2017 рік за адресою свого мешкання, а саме: Луганська область, с. Марківка, вул. Зарічна, буд. 3а.

Однак, як зазначено особою, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, адвокатом ОСОБА_3, вказане не відповідає дійсності, оскільки декларацію ОСОБА_1 подала в місті Лисичанськ Луганської області, за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_4. Про дану обставину було відомо співробітникам поліції які складали протокол. Більш того, в самому протоколі вказано фактичне місце проживання саме місто Лисичанськ Луганської області, місцем складання протоколу також зазначено м. Лисичанськ.

З вище зазначеного суд не має можливості зробити обєктивні висновки, щодо підсудності адмністративного матеріалу у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Як зазначено в частині 2 статті 251 КУпАП, обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Статтею 256 КУпАП визначені вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення, однак вказаних вимог закону уповноважена на складання адміністративного протоколу особа належним чином не дотрималась.

З наведених обставин, суд приходить до висновку щодо необхідності відмови в задоволенні клопотання прокурора про зупинення провадження по справі, та необхідності повернення справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП для доопрацювання до органу, уповноваженого на складання такого протоколу, та подальшого вирішення питання про направлення до належного суду з дотриманням вимог ст. 276 КУпАП.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 257, 276 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний протокол про адміністративне правопорушення № 284 від 30.11.2018 року відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч.1 ст.172-6 КУпАП та додані до нього матеріали повернути до Управління захисту економіки в Луганській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України - для доопрацювання та вирішення питання про направлення їх за належною підсудністю.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Рукас