ун. № 759/1259/19
пр. № 3/759/960/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року м. Київ

суддя Святошинського районного суду м. Києва Косик Л.Г., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, місце роботи не відоме, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, 13 січня 2019 року о 00 год. 30 хв., в м. Києві на вул. Клавдіївській 40 б, керував автомобілем "Daewoo Lanos", державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння: порушення мови, неприродна блідість обличчя, зіниці очей не реагують на світло. Водій відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. 25.03.2019 через канцелярію суду надійшлі письмові пояснення ОСОБА_1 з яких вбачається, що 13.01.2019 до його автомобіля, який був припаркован у недозволоному місці підійшов поліцейський. Перевірили документи, на той час він за кермом не пебеував, стояв поряд свого автомобіля, автомобіль був не заведений. Поліцейський почав стверджувати, що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного-наркотичного сп'яніння та вимагав пройти огляд на стан алкогольного-наркотичного сп'яніння. ОСОБА_1 відмовився, заперечував керування, також не міг зрозуміти у стані якого сп'яніння його обвинувачують.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб'єктами такими правами.

Враховуючи викладене, дослідивши письмові пояснення ОСОБА_1, з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, уникнення зловживання процесуальними правами особою, яка притягується до адміністративної відповідальності задля ухилення від відповідальності, суд вважає за необхідне справу розглянути за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних доказів.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення, письмовими поясненням свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, відеозаписом з нагрудної камери працівника патрульної поліції на диску, з якої вбачається, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння у лікаря нарколога.

Відомостей про те, що транспортним засобом керувала інша особа відео файл та письмові пояснення свідків не містять, тому до письмових пояснень ОСОБА_1 в цій частині суддя відноситься критично та розцінює їх як спосіб захисту.

Враховуючи особу правопорушника, конкретні обставини вчиненого правопорушення, вважаю, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення, у вигляді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір, тому з правопорушника належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 40-1, 268, 277-2, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її ухвалення.

Суддя: Л.Г. Косик