ун. № 759/3031/19
пр. № 3/759/1584/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2019 року Суддя Святошинського районного суду м. Києва Журибеда О.М., за участю прокурорів Петрик В.А., Пантюхова О.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника Підкови Ю.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, уродженця м. Києва, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1, працюючого на посаді Віце-президента (з проектування) ДП «Антонов», за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Так, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді Віце-президента (з проектування) ДП «Антонов», будучи, згідно п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон № 1700-VII), примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог частини 1 статті 45 даного Закону, пункту 1 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 2 "Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 №958/29088 із змінами, внесеними згідно з Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №1 від 18.08.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.08.2016 №1153/29283, несвоєчасно без поважних причин подав щорічну декларацію за 2017 рік особи (фактично подав 26.12.2018 о 12:56), уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Прокурори просили визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в адміністративному правопорушенні не визнав та пояснив, що лише в грудні 2018 року йому стало відомо про необхідність подання декларації, хоча він і не вважає себе суб'єктом декларування. Його ніхто жодним чином не повідомляв про необхідність подання декларації. В грудні 2018 року йому повідомили, що його декларація не подана.

Захисник Підкова Ю.В. в судовому засіданні зазначила, що в Законі України «Про запобігання корупції» взагалі не зазначено хто такі посадові особи юридичних осіб публічного права, а відповідно до ст. 65 ГК України, керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту є посадовими особами цього підприємства. Тобто, ОСОБА_1 не є посадовою собою, а відповідно і не є суб'єктом декларування, оскільки він не є президентом чи головним бухгалтером підприємства, крім того, не несе матеріальної відповідальності. Також, роз'яснення НАЗК щодо заходів фінансового контролю не є джерелом права, а носять лише рекомендаційний характер. Просила не притягати ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки він не є суб'єктом декларування.

Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Абзацом десятим частиною першою статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, пов'язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті з цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

У відповідності до частини першої статті 65 даного Закону за вчинення корупційного або пов'язаного з корупцією правопорушення особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, особи, які входять до складу наглядової ради державного банку, державного підприємства або державної організації, що має на меті одержання прибутку, є суб'єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

У відповідності до абзацу 14 ч. 1 ст. 1 Закону суб'єкти декларування - особи, зазначені у п. 1, пп. «а» і пп. «в» п. 2, п. 4 і п. 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону, інші особи, які зобов'язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Отже, ОСОБА_1 будучи Віце-президентом (з проектування) ДП «Антонов» є суб'єктом, на якого поширюється дія Закону та є суб'єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов'язаних з корупцією.

Частиною першою статті 45 Закону визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 повинен був подати декларацію до 01.04.2018 року.

Таким чином, ОСОБА_1, будучи обізнаним щодо вимог Закону, усвідомлюючи обов'язок подання щорічної декларації за 2017 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування подав зазначену декларацію лише 26.12.2018 року, тобто несвоєчасно без поважних причин.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 будучи на посаді Віце-президента (з проектування) ДП «Антонов», являючись суб'єктом відповідальності відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч. 1 ст. 45 даного Закону, пункту 1 Рішення НАЗК від 10.06.2016 року № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 № 958/29088, несвоєчасно без поважних причин подав щорічну декларацію за 2017 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 172-6 КУпАП.

Зокрема, відповідно до послідовності дій користувача "Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування", які вчинив ОСОБА_1 надані НАЗК, встановлено, що останній лише 20.12.2018 зареєструвався в реєстрі та почав там проводити дії по подачі декларації та 26.12.2018 р. о 12:56:06 користувачем здійснюючи роботу в реєстрі декларацій НАЗК натиснув кнопку «подати документ» і цього ж дня о 12:56:40 декларацію успішно подано, тобто вже після закінчення відведеного Законом терміну для подачі електронної декларації.

Згідно із частиною другою статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до пункту сьомого частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Правопорушення виявлено 08.11.2018 року, що підтверджується відомостями досудового розслідування № 0002772 від 08.11.2018, (а.с. 20), таким чином провадження підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 40-1, ч.1 ст.172-6, 221, 279-280, 283-285 КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 172-6 КУпАП, закрити на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП.

Постанову суду у триденний строк з дня набрання нею законної сили направити до Державного підприємства "Антонов" до відома.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її ухвалення до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва.

Суддя О.М. Журибеда