ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/447/19 Головуючий в 1-й інстанції Рогоза А.Ю.
Єдиний унікальний №312/120/19 Доповідач в 2-й інстанції Фомін В.А.
Категорія ч.4 ст.130, ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Фомін В.А., за участю захисника-адвоката Морозова В.Ю., дистанційно, в режимі відеоконференції з Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Великобілозерського районного суду Запорізької області від 02 липня 2019 року стосовно нього,

в с т а н о в и в:

постановою судді Великобілозерського районного суду Запорізької області від 02 липня 2019 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.4 ст.130, ст.124 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого монтажником в ТОВ «Структум», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,20 гривень.

Як зазначено в постанові, згідно з протоколами серії БД № 241569 та серії БД № 241570 від 05 квітня 2019 року, ОСОБА_1 05 квітня 2019 року о 15 годині 19 хвилин керуючи автомобілем марки RENAULT MEGANE Scenic, номерний знак НОМЕР_1 в районі будинку № 27 по вул. Промисловій в с. Велика Білозерка не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на металевий відбійник мосту по вул. Промисловій. Після вказаної дорожньо-транспортної пригоди з його участю ОСОБА_1 вживав алкоголь (пиво) до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на незаконність постанови суду, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що суд не надав йому можливості реалізувати своє право на захист, а саме відхилив клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції для зв`язку з його захисником, тим самим порушуючи ст.59 Конституції України, відповідно до якої кожен має право на професійну правничу допомогу. Справа була розглянута без його участі та участі захисника, без урахування його пояснень, не надавши йому можливість реалізовувати право на судовий захист.

Вказує, що суд першої інстанції незаконно об`єднав та розглянув матеріали двох справ в одне провадження, оскільки по справі не подавалось жодним клопотань про об`єднання справ в одне провадження.

Судом не було з`ясовано правильність кваліфікації вчиненого адміністративного правопорушення. У зв`язку з тим, що внаслідок ДТП було завдано шкоду лише його майну, а саме автомобілю, слід вважати що визначена кваліфікація не відповідає визначеному складу правопорушення, оскільки не містить складу злочину.

Також зазначає, що в справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст.124 КУпАП, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться задля встановлення можливості надання чи відмови застрахованій особі виплати страхового відшкодування, оскільки в ДТП було пошкоджено лише його транспортний засіб, а іншої сторони, котра б заявляла про можливість відшкодування завданих збитків немає, підстав для складання протоколу за ст.130 КУпАП не було.

Враховуючи викладене, просить скасувати постанову районного суду, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

В призначене судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим, не з`явився, заявив клопотання про виклик та допит свідка ОСОБА_2 та лікаря ОСОБА_3 і при цьому не просив розглядати апеляційну скаргу з обов`язковою його участю, що вказує на безпідставність зазначеного клопотання.

Згідно ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Отже, законодавець закріпив право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, лише користуватись юридичною допомогою при розгляді справи, що не забов`язує суд відкладати розгляд справи при незабезпеченні явки захисника цією особою.

Матеріали по справі надійшли до суду апеляційної інстанції 22.07.2019 року і вона була призначена до розгляду на 09.08.2019 року, про що ОСОБА_1 був повідомлений належним чином, а у подальшому за клопотанням останнього, справа судом відкладалась на 28.08.2019 року, про що повідомлявся ОСОБА_1 належним чином. Неявки ОСОБА_1 в судове засіданні вказують на небажання останнього бути присутнім при розгляді справи. А подання клопотань в день розгляду суддею справи свідчать про те, що ОСОБА_1 та його захиснику були відомі дати визначених судових засідань.

Виходячи з наведених обставин, справа розглядається без ОСОБА_1 за участю його захисника-адвоката Морозова В.Ю. в межах апеляційної скарги по наявним в ній матеріалам.

Заслухавши в судовому засіданні захисника-адвоката Морозова В.Ю., який підтримав апеляційну скаргу та просив постанову судді скасувати, а провадження по справі закрити, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним.

Висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.130, ст.124 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №241570 від 05 квітня 2019 року, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомився, копію його отримав, йому роз`ясненні права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, і ст.268 КУпАП, що засвідчив своїм особистим підписом (а.с.2); висновком щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 в КУ «Центральна лікарня Великобілозерської сільської ради» №10 від 05 квітня 2019 року, в якому зазначено результат проведеного огляду, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат тестування склав 1,81 проміле (а.с.8); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , відеозаписом, який міститься на доданому до матеріалів справи оптичному носії DVD-R, на якому зафіксовані обставини події від 05.04.2019 року.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №241569 від 05 квітня 2019 року; схемі місця ДТП від 05 квітня 2019 року та фототаблиці до неї, в яких відображене місце розташування транспортного засобу та його пошкодження унаслідок ДТП; письмовим поясненням свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що у квітні 2019 року, точної дати не пам`ятає, близько 15.30- 16.00 години проходив по мосту на вул. Промисловій в с. Велика Білозерка. В цей час бачив, що керуючи автомобілем марки RENAULT MEGANE Scenic по вул. Промисловій рухається ОСОБА_1 Коли автомобіль марки RENAULT MEGANE Scenic виїхав на місток його раптово почав обганяти автомобіль червоного кольору марки ВАЗ, ОСОБА_1 виїхав на зустрічну смугу руху і врізався у металевий відбійник мосту. Вийшовши з автомобілю ОСОБА_1 відкрив пляшку пива і почав пити, на зауваження свідка щодо вживання алкоголю пояснив, що йому байдуже. Через 20 хвилин на місце дорожньо-транспортної пригоди приїхали співробітники поліції, в присутності яких ОСОБА_1 продовжував вживати пиво.

В своїх письмових пояснення свідок ОСОБА_4 пояснив, що 05 квітня 2019 року приблизно о 15.00 годині разом з ОСОБА_5 на автомобілі марки ВАЗ 21074 червоного кольору проїжджали по вул. Промисловій в с. Велика Білозерка, попереду на невеликій швидкості рухався автомобіль марки RENAULT MEGANE Scenic темно-синього кольору, обігнавши перед мостом по вул. Промисловій зазначений автомобіль свідок поїхав далі, а через п`ятнадцять хвилини йому зателефонували співробітники поліції і запропонували повернутися до мосту на вул. Промисловій для з`ясування обставин дорожньо-транспортної пригоди.

В своїх поясненнях свідок ОСОБА_5 зазначив, що 05 квітня 2019 року приблизно о 15.00 годині разом з ОСОБА_4 на автомобілі марки ВАЗ 21074 червоного кольору проїжджали по вул. Промисловій в с. Велика Білозерка, попереду на невеликій швидкості рухався автомобіль марки RENAULT MEGANE Scenic темно-синього кольору, водій якого здійснював незрозумілі маневри - виїжджав на зустрічну смугу руху, на узбіччя, обігнавши перед мостом по вул. Промисловій зазначений автомобіль вони поїхали далі.

Відповідно до заяви ОСОБА_1 начальнику Великобілозерського ВП Енергодарського ВП ГУНП в Запорізькій області про припинення перевірки за фактом вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди 05 квітня 2019 року, останній претензій ні до кого не має, потерпілим себе не вважає.

Перевіривши пояснення водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_2 у сукупності з іншими матеріалами справи, вважаю, що обставини зазначені водіями та свідком, у тому числі місце зіткнення транспортного засобу, його пошкодження, об`єктивно підтверджуються схемою місця ДТП та фототаблицею до неї.

З вказаного вбачається, що суд першої інстанції дав правильну оцінку всім наявним доказам у справі, та належним чином мотивував у постанові свої висновки. Вказані висновки суду відповідають фактичним обставинам справи.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини справи, є безпідставними, оскільки у судовому засіданні суд дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.130, ст.124 КУпАП.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких суттєвих порушень допущених при їх складанні не встановлено. Протоколи про адміністративне правопорушення серії БД №241570 від 05 квітня 2019 року та БД №241569 від 05 квітня 2019 року відносно ОСОБА_1 , містять всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року. З зазначеними протоколами ОСОБА_1 був ознайомлений, їх копії отримав, йому роз`яснені права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що він засвідчив особистим підписом.

Крім того, зауважень до протоколів від ОСОБА_1 під час їх складання не надходило, він власноруч розписався в протоколах. Також не надходило від останнього будь-яких зауважень під час огляду у закладі охорони здоров`я.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 було заявлено клопотання про допит в судовому засіданні свідка ОСОБА_2 та лікаря ОСОБА_3 , яке апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки свідок ОСОБА_2 за клопотанням ОСОБА_1 вже був допитаний в суді першої інстанції, підстав сумніватись в його показаннях у суду відсутні. А в допиті лікаря ОСОБА_3 не має необхідності, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів, які свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.130, ст.124 КУпАП, та для прийняття законного та обґрунтованого рішення достатньо було висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1

Окремо слід зазначити, що в суді першої інстанції ОСОБА_1 не було заявлено клопотання про допит лікаря з обґрунтуванням необхідності його виклику, що, на переконання апеляційного суду, вказує на формальність вказаного доводу, як підставу для скасування рішення судді місцевого суду.

Доводи апелянта про порушення його права на захист через відмову суду першої інстанції провести судове засідання за участі його захисника в режимі відеоконференції з Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки кодексом України про адміністративні правопорушення проведення відеоконференції, зазначеним законом не врегульовано, а отже і відсутнє порушення з боку суду. До того ж апеляційний розгляд проводився саме в такому режимі і доступ до правосуддя захиснику-адвокату Морозову В.Ю. було надано в повному обсязі.

Перевіряючи доводи ОСОБА_1 про те, що суд розглянув справу у його відсутність, тим самим порушив вимоги ст.268 КУпАП, апеляційних суд доходить наступного.

Відповідно до ст.8 Конституції, в Україні визнається і діє принцип Верховенства права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 06 листопада 2008 року у справі «Ісмаїлов проти Росії», в пункті 31 зазначив, що принцип верховенства права одне з підвалин демократичного суспільства закріплений в усіх статтях Конвенції, чи було досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Згідно з пунктом 34 вказаного рішення, суд повинен проаналізувати, чи дотримали органи влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищатися від обвинувачення.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.41) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_1 дійсно не був присутнім в судовому засіданні суду першої інстанції, яке відбулось 02 липня 2019 року. Між тим, про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 був повідомлений заздалегідь належним чином, однак до суду не з`явився. Суд першої інстанції неодноразово давав можливість ОСОБА_1 прийняти участь в судовому засіданні, але останній не скористався своїм правом та ухилявся від участі навмисно шляхом подачі клопотання про перенесення розгляду справи, а тому доводи апеляційної скарги щодо порушення судом вимог ст.268 КУпАП є безпідставними з огляду на те, що ОСОБА_1 неодноразово належним чином викликався в судове засідання, а отже суд мав достатні підстави розглядати справу без його участі.

До того ж, права передбачені ст.268 КУпАП були поновленні ОСОБА_1 шляхом виклику його до суду апеляційної інстанції. Суд апеляційної інстанції переконався у обізнаності ОСОБА_1 про судовий розгляд справи та надання йому можливості бути присутнім в суді апеляційної інстанції, надавати пояснення і користуватися передбаченими ст.268 КУпАП правами. Реалізації зазначених прав пов`язана виключно із волевиявленням особи, однак апелянт не скористався правом реалізувати зазначені права і при апеляційному розгляді.

Крім того, законодавством України про адміністративні правопорушення не передбачено необхідності обов`язкового скасування постанови суду першої інстанції через розгляд справи у відсутність особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Таким чином, порушення, на які звертав увагу ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, є суто формальними, які не можуть слугувати підставою для скасування правильного по суті рішення, до того ж останній не заперечував факт керування транспортним засобом, тобто фактичні обставини справи не оскаржував взагалі.

Отже, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та відповідають фактичним обставинам справи.

Суд апеляційної інстанції вважає, що наявні в матеріалах справи докази є допустимими, достовірними, належними і достатніми для висновку про доведеність вчинення ОСОБА_1 інкримінованих йому правопорушень.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу порушника та наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Отже, доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Великобілозерського районного суду Запорізької області від 02 липня 2019 року, якою до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.4 ст.130, ст.124 КУпАП притягнуто ОСОБА_6 , із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки, - залишити без змін.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.А. Фомін

Дата документу Справа № 312/120/19