ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/225/19 Справа № 182/4052/18 Суддя у 1-й інстанції - Чуприна А. П. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, головного бухгалтера КП "Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізайційного господарства" НМР, що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою, ОСОБА_1, визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-2 КупАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. на користь держави. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 352 грн. 40 коп. судового збору.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 69/4-36-12-14 від 30.05.2018 року, встановлено правопорушення ОСОБА_1 за фактом несплати несплати узгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість по декларації з ПДВ за березень 2018 року № від 19.04.2018 року у сумі 671 829 грн. по терміну сплати 30.04.2018 року (станом на дату перевірки не сплачено) комунальним підприємством «Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Нікопольської міської ради, а саме: ОСОБА_1 не сплатила узгоджене податкове зобов'язання з податку па додану вартість по декларації з ПДВ за березень 2018 року № від 19.04.2018 року у сумі 671 829 грн. по терміну сплати 30.04.2018 року (станом на дату перевірки не сплачено), чим порушила п.57.1 ст.57 та п.203.2 ст.203 Податкового Кодексу України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати та провадження у справі закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що при складанні протоколу, який став підставою для винесення оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 не повідомляли, жодних пояснень від мене не вимагали, даний протокол останньою не підписувався. Вважає, що постанова прийнята в порушення вимог ст. 268, 277-2 КУпАП за відсутністю ОСОБА_1 та жодних повідомлень про призначення розгляду даної справи остання не отримувала, а про існування постанови дізналась лише у січні місяці 2019 року після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. Окрім того, у постанові відтворені лише формальні дані протоколу про адміністративне правопорушення, вказано лише, що встановлено правопорушення ОСОБА_1 за фактом несплати узгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість по декларації з ПДВ за березень 2018 року, враховуючи зазначене, суд допустив неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи. Таким чином, судом були неправильно застосовані норми матеріального права, порушені норми процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.

Враховуючи позицію ОСОБА_1 , яка зводиться до її відсутності в суді першої інстанції при розгляді справи та копія постанови своєчасно йому не направлялась, та до судового засідання на призначену дату та час остання не викликалась, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про поважність причини пропуску останньою строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та, вважаю за необхідним задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом першої інстанції виконані не в повному обсязі, виходячи з такого.

Диспозиція ч. 2 ст. 163-2 КУпАП передбачає відповідальність особи за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення.

Частина 1 ст. 163-2 КУпАП передбачає відповідальність особи за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов'язкових платежів).

Розглядаючи справу про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 163-2 КУпАП, судом першої інстанції не враховано вимоги ст. 280 КУпАП та не з'ясовано, чи є ОСОБА_2 головним бухгалтером Комунального підприємства "Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Нікопольської міської ради, оскільки в матеріалах справи відсутні наказ про призначення на посаду головного бухгалтера - ОСОБА_1 та посадова інструкція, які мають істотне значення для з'ясування усіх обставин справи для правильного її вирішення, що призвело до передчасного висновку щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Також в протоколі про адміністративне правопорушення суть адміністративного правопорушення викладена не у відповідності до ст. 163-2 КУпАП, яка передбачає відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), а тому суд першої інстанції дійшов передчасного висновку щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-2 КУпАП, у зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Приймаючи відповідно до ст. 294 КУпАП нову постанову, суд апеляційної інстанції виходить з того, що з протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 слідує, що в ньому не викладено всіх ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-2 КУпАП, що ставляться у вину ОСОБА_2

Крім того, згідно з ч. 7 ст. 294 КУпАП, передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд в тому числі, вирішує питання правильності складання протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Однак, як встановлено апеляційним переглядом, вказані вимоги процесуального закону, судом першої інстанції не були дотримані та виконані в повному обсязі, оскільки поза увагою суду першої інстанції залишився факт невідповідності складеного відносно ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 163-2 КУпАП

Відповідно до ст. 255 КУпАП, визначені особи, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею ст. 163-2 КУпАП уповноважені на те особи, органів державної податкової служби.

Між тим, в матеріалах справи не міститься відомості про те, що особа, яка склала протокол від 30 травня 2018 року відносно ОСОБА_1, мала повноваження на їх складання, оскільки в матеріалах справи відсутні повноваження особи яка склала протокол про адміністративне правопорушення.

Крім того, в матеріалах справи відсутні належні докази, того, що ОСОБА_1 є головним бухгалтером КП "Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізайційного господарства" НМР, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, так як в ньому не в повному обсязі надано відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені паспортні дані правопорушника, не надано документа або його копію, на підставі якого було встановлено особу правопорушника); також до адміністративного матеріалу не надано копій наказів про прийом на роботу та призначення на посаду особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, її посадової інструкції.

Проте, в п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11, прямо зазначено, що норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог статті 256 цього Кодексу вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не було повернуто для доопрацювання, а отже на стадії апеляційного розгляду неможливо поставити питання виправлення вказаного недоліку складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, сукупність вказаних обставин свідчить про обґрунтованість доводів апеляційної скарги, щодо відсутності події і складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 163-2 КУпАП, так як обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи, що виключає адміністративну відповідальність ОСОБА_1 за вказаною правовою кваліфікацією, оскільки відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що викладені в постанові висновки не відповідають фактичним обставинам справи, а тому постанова судді підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу_адміністративного_правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 163-2 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити строк особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2018 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2018 року - задовольнити.

Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-2 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун