Провадження № 3/702/51/19
Справа № 702/154/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про накладення адміністративного стягнення

08 квітня 2019 року м. Монастирище

Суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області Мазай Н.В., з секретарем Ясінською О.А.. з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянув матеріали, які надійшли від Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацює, проживає по АДРЕСА_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, 20.02.2019 о 22 год 00 хв в с. Сатанівка по вул. Калініна керував автомобілем з ознаками алкогольного сп»яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп»яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що працівниками Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області складено адміністративний протокол серії ОБ № 129581 від 20.02.2019.

Права особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП - роз'яснено.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину не визнав повністю, показав, що 20.02.2019, приблизно о 22 годині він перебував в салоні автомобіля, який зупинили працівники поліції, в якості пасажира. За кермом автомобіля перебував ОСОБА_3 Спиртні напої в той вечір він вживав, а саме пиво. За кермом автомобіля він не був. Автомобіль належить йому. На вимогу працівників поліції він надав документи. Працівники поліції запропонували йому пройти тест на вміст алкоголю, він відмовився, оскільки за кермом автомобіля не перебував. Відносно нього працівники поліції, в присутності двох свідків склали протокол про адміністративне правопорушення. Працівникам поліції на місці зупинки автомобіля та під час складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не повідомив, що він не перебував за кермом автомобіля тому, що ОСОБА_3, який керував автомобілем не мав документів на керування транспортним засобом. Крім цього, він не вбачав сенсу повідомляти працівникам поліції про те, що він не керував автомобілем, оскільки в нього вже вилучили посвідчення водія. Пояснення в протоколі він писав, але чому не зазначив в протоколі про те, що він не керував транспортним засобом пояснити не може.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показав, що працює в Монастирищенському ВП. 20.02.2019, о 22 год. під час патрулювання в с. Сатанівка, по вул. Калініна, інспектор ОСОБА_5. зупинив автомобіль. Пізніше з»ясували, що за кермом автомобіля був ОСОБА_1 Від водія було чути запах алкоголю з ротової порожнини. В присутності двох свідків, водію запропонували пройти тест на вміст алкоголю, водій відмовився. В зв»язку з цим відносно водія був складений адміністративний протокол.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показав, що 20.02.2019 під час патрулювання, в с. Сатанівка, по вул. Калініна, ним разом з ОСОБА_4, був зупинений автомобіль марки «Фольцфаген», під керуванням ОСОБА_1 Від водія було чути запах алкоголю з ротової порожнини. На його запитання чи вживав водій спиртні напої, ОСОБА_1 повідомив, що вживав пиво. Вони запропонували водію, в присутності двох свідків пройти тест на вміст алкоголю, на що водій відмовився. Працівник поліції ОСОБА_4 склав відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення. Після зупинки транспортного засобу та в ході складення протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не повідомляв про те, що не перебував за кермом автомобіля. В автомобілі, крім ОСОБА_1 також перебували інші особи, але ніхто з них не повідомив про те, що ОСОБА_1 не перебував за кермом автомобіля. В процесі складеня адміністративного протоколу подія фіксувалася на «бодікамеру», яка знаходилася в ОСОБА_4

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показав, що 20.02.2019, він з ОСОБА_1 та іншими друзями були в знайомого. Виїхали від товариша вони приблизно о 21-21:30 год. За кермом автомобіля був саме він, оскільки ОСОБА_1 в той вечір вживав пиво. Під час руху, він ввімкнув покажчик повороту, але він не спрацював. Через деякий час їх зупинили працівники поліції. Він залишив своє посвідчення водія вдома. А ОСОБА_1 надав свої документи. Він хотів пояснити працівнику поліції про те, що залишив свої документи вдома, але він вихопив документи в ОСОБА_1 та повідомив, що ОСОБА_1 вживав спиртні напої. Потім працівник поліції зупинив двох свідків для того, щоб вони засвідчили факт відмови ОСОБА_1 проходити тест на вміст алкоголю. Працівникам поліції він не повідомив, що перебував за кермом, оскільки злякався. Про те, чи повідомляв хтось з присутніх про те, що за кермом перебував саме він, йому невідомо.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що 20.02.2019, близько 22 години, він був свідком того, як ОСОБА_1 сідав в автомобіль на пасажирське сидіння. За кермо сідав ОСОБА_3 В момент зупинки працівниками поліції він присутній не був. Про подію йому відомо зі слів ОСОБА_1

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що 20.02.2019, він разом з товаришами перебував в ОСОБА_8. В той вечір ОСОБА_1 вживав спиртні напої, а саме пиво. Коли їхали додому за кермо автомобіля сів ОСОБА_3 Через деякий час їх автомобіль зупинили працівники поліції. ОСОБА_1 надав працівникам поліції документи. Він особисто працівникам поліції не повідомляв про те, що за кермом автомобіля перебував не ОСОБА_1, а ОСОБА_3 Також, він не чув щоб хтось інший з присутніх повідомляв про це працівникам поліції. Тиск на ОСОБА_1 не чинили, але «видерли» посвідчення водія з рук.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що в той день, ОСОБА_1, разом з іншими був в нього дома. Коли вони їхали додому за кермо автомобіля сідав ОСОБА_3 В той вечір ОСОБА_1 вживав пиво. Момент зупинки їх автомобіля працівниками поліції він не бачив та присутнім при цьому не був. Через деякий час він залишив свій будинок та пішов у справах. Він бачив вже закінчення складення протоколу працівниками поліції. Стверджувати з упевненістю про те, що в момент зупинки даного автомобіля працівниками поліції за кермом перебував ОСОБА_1 він не може.

Свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10 в судове засідання втретє не з'явились, про час та місце судового засідання належним чином повідомлені. Привід свідків до суду не виконано, свідків не доставлено.

Ураховуючи, що суддею докладено усіх розумних зусиль для забезпечення явки свідків для безпосереднього допиту в судовому засіданні у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, але заявлені для допиту особи систематично без поважних причин до суду не з'являлись, суддя вважає за можливе закінчити розгляд справи без дослідження показань ОСОБА_9, ОСОБА_10, про що не заперечував в судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, пояснення свідків, дослідивши письмові матеріали справи, відеозапис події, враховуючи обставини вчинення адміністративного правопорушення, оцінюючи зібрані у справі докази, в їх сукупності в результаті повного, всестороннього та об»єктивного дослідження їх у судовому засіданні, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена доказами зібраними у встановленому законом порядку та виходить з наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.2.9. а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306 із змінами і доповненнями, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.2.5. ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Відповідно до п.8 Постанови КМ України від 17 грудня 2008 року №1103 "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Щодо доказів наявності чи відсутності факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 20.02.2019 о 22 год.00 хв. в с. Сатанівка по вул. Калініна Монастирищенського району, суддя приходить до наступних висновків.

ОСОБА_1 не оспорює факту перебування ним в стані алкогольного сп»яніння 20.02.2019 року о 22 годині в с. Сатанівка Монастирищенського району, про що свідчать його пояснення.

Керування ОСОБА_1 автомобілем підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 129581 від 20.02.2019 (а.с.1), відеозаписом події.

Працівниками поліції в присутності двох свідків складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому належним чином зафіксовано дії водія та ознаки сп'яніння, а тому даний протокол є належним доказом по справі.

При оцінці доказів суддею також враховується і факт відсутності оскарження ОСОБА_1 дій працівників поліції при складенні документів по даному факту, в тому числі щодо внесення неправдивих відомостей до них в судовому порядку.

Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_3 в судовому засіданні показали, що за кермом автомобіля в момент його зупинки працівниками поліції перебував ОСОБА_3, про що він також особисто пояснив судді в судовому засіданні.

Суддя критично оцінює покази даних свідків, оскільки на думку судді свідки заінтересовані в розгляді справи в силу дружніх стосунків з ОСОБА_1, їх покази суперечать іншим доказам у справі та виходить з наступного.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3, показав суду, що він товаришує з ОСОБА_1 і саме він, 20.02.2019 о 22 год. в с. Сатанівка керував автомобілем Voikswagen, який належить ОСОБА_1

Разом з тим, жоден зі вказаних свідків не зміг вказати судді об"єктивну причину не зазначення ними факту керування автомобілем ОСОБА_3, працівникам поліції. При цьому свідки вказують, що були присутніми на місці події при складанні протоколу працівниками поліції про адміністративне правопорушення відносно саме ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З відеозапису, наданого працівниками поліції, суддею встановлено, що в присутності двох свідків працівник поліції звертаючись до присутніх неодноразово вказує на те, що ОСОБА_1 має статус саме водія автомобіля. Натомість, ОСОБА_1 будь-яких заперечень з даного приводу не виказує, що свідчить про згоду ОСОБА_1 зі своїм статусом саме водія.

Суддя вважає, що покази свідків ОСОБА_6, ОСОБА_8 не можуть бути належними, достовірними та достатніми доказами, для доведення факту відсутності в діях ОСОБА_1, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки свідки вказують, що на місці події не були, стверджували лише про початок руху автомобіля під керуванням ОСОБА_3

Доказів того, що працівники поліції чинили тиск на ОСОБА_1 чи свідка ОСОБА_3 перешкоджали їм в наданні пояснень, заперечень, в тому числі і пояснень з приводу керування автомобілем ОСОБА_3 тощо судді не надано.

За даних обставин, суддя вважає, що посилання свідка ОСОБА_3 на те, що він злякався, а тому не повідомив працівникам поліції, що саме він керував транспортним засобом, маючи можливість це зробити, не може вважатися підставою для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 також на місці події не вказав про те, що саме ОСОБА_3 керував автомобілем. Не зазначив ОСОБА_1 відповідні факти і в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, доказів не надання ОСОБА_1 можливості це зробити, судді не надано.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, суддя розцінює як захисну версію з метою уникнення відповідальності, оскільки таке спростовується вищевказаними доказами.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, пом»якшуючі та обтяжуючі обставини, притягується до адміністративної відповідальності вперше, суддя вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Окрім цього, стягненню з ОСОБА_1 підлягає судовий збір, згідно ст. 40-1 КпАП України, яка передбачає, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст. 24, 34, 35, 38, 130ч. 1, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130ч. 1 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 ( шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 ( десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф має бути сплачений в добровільному порядку не пізніше як через 15 днів з дня одержання копії постанови.

У разі несплати штрафу в 15 днів в порядку примусового виконання штраф стягнути в подвійному розмірі в сумі 20400 ( двадцять тисяч чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири ) гривні 20 коп.

Строк пред"явлення постанови до виконання 3 ( три) місяці.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області. Скаргу на постанову у справі, може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, через районний суд. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження, не було подано.

Суддя: Н.В. Мазай