КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/1216/2019 Суддя у першій інстанції: ЖукМ.В.
Категорія: ч. 1 ст.173-2 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ФричТ.В., за участю, особи яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, та ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 06 лютого 2019 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 06 лютого 2019 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 30 годин громадських робіт.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави в розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно постанови суду, ОСОБА_3 31.01.2019 р. близько 21 год. 30 хв. перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, за місцем свого мешкання, вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_3, а саме виражався нецензурною лайкою, чим спричинив шкоду психічному здоров'ю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Оболонського районного суду м. Києва від 06 лютого 2019 року та закрити провадження щодо нього у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу даного правопорушення.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначає, що з постановою суду він не згоден, та вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Також апелянт зазначає, що в них виникла обоюдна сварка, до нього дружина також нецензурно лаялась. Умислу спричинити шкоду психічному здоров'ю дружини у нього не було.

Крім того апелянт зазначає, що сварка відбулась 31 січня 2019 року. Причиною виявилось те, що його дружина - ОСОБА_4 цинічно відреагувала на смерть його батька і на його поведінку в зв'язку з його смертю, оскільки 30 січня 2019 року помер його батько, він глибоко переживав його смерть, для нього це була велика трагедія.

Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_3, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, ОСОБА_4, яка заперечувала проти задоволення поданої апеляційної скарги та просила постанову суду першої інстанції залишити без зміни, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог закону та дійшов необґрунтованих висновків про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до диспозиції ст. 173-2 ч. 1 КУпАП правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 058025 від 05 лютого 2019 року, 31.01.2019 о 21 год. 30 хв. АДРЕСА_1 ОСОБА_3 перебуваючи в п'яному вигляді, вчинив сварку з дружиною, в ході якої висловився брутальною лайкою, ображав її, погрожував, на зауваження не реагував, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні належні та достовірні докази про те, що під час сімейного конфлікту ОСОБА_3 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_4 насильство в сім'ї.

У відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення вказано, що шкоду потерпілій не заподіяно, однак такі дані не узгоджуються із диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яка передбачає завдання або можливість завдання шкоди фізичному або психічному здоров'ю потерпілої особи.

З наведеного убачається, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові судді місцевого суду фактичні обставини вчиненого ОСОБА_3 адміністративного правопорушення не відповідають кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише у межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Однак суддя місцевого суду, у порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП, при підготовці справи до розгляду на вказані обставини уваги не звернув, та не дослідив обставини, що підлягають з'ясуванню.

З наведеного убачається, що суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення невірно застосував норми процесуального закону та виніс постанову, яка не відповідає вимогам законності та обґрунтованості.

Диспозиція ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення тягне за собою юридичну відповідальність.

Об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій.

Відповідно до Закону України «Про попередження насильства в сім'ї» від 15.11.2001 року №2789-ІІІ насильство в сім'ї - будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім'ї стосовно іншого члена сім'ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім'ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров'ю.

Протиправні дії за цією статтею можуть мати характер фізичного, психологічного чи економічного насильства.

Фізичне насильство в сім'ї - це умисне насильство, яке не завдає фізичного болю і не спричиняє тілесних ушкоджень (наприклад, нанесення одним членом сім'ї іншому члену сім'ї побоїв).

Психологічне насильство в сім'ї - насильство, пов'язане з дією одного члена сім'ї на психіку іншого члена сім'ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров'ю.

Економічне насильство в сім'ї - умисне позбавлення одним членом сім'ї іншого члена сім'ї житла, їжі, одягу та іншого майна чи коштів, на які постраждалий має передбачене законом право, що може призвести до порушення фізичного чи психічного здоров'я.

Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Під час апеляційного розгляду втановлені наступні обставини.

Так усуді апеляційної інстанції ОСОБА_3свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що на цей час перебуває у шлюбі з ОСОБА_4, про те вони на стадії розлучення. Ситуація, приводом до якої став виклик поліції була пов'язана з тим, що ОСОБА_3 повернувся з моргу, та випив, щоб заспокоїтись, про те, в них виник словесний конфлікт з ОСОБА_4, під час якого вона сказала, що викличе поліцію, на що він не заперечив. Однак він не вважає, що вчиняв психологічне насильство, оскільки він на той час був в стресі після смерті батька.

Потерпіла ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції пояснила, що її чоловік дуже хороший, та добре відноситься до дитини, про те, останнім часом почав зловживати спиртними напоями. Підтвердила, що дійсно 31.01.2019 між нею та ОСОБА_3 був конфлікт. Також підтвердила, що ОСОБА_3, був у стресі у зв'язку з смертю батька. Пояснення щодо події працівникам поліції письмових не надала, оскільки вони їй повідомили, що вони не потрібні.

З рапорту ДОП СПВП № 2 Оболонського УП ГУНП у м. Києві лейтенанта поліції Кушнір В.І., вбачається, що йому на виконання надійшов матеріал ЖЄО № 6088 від 31.01.2019 з приводу домашнього насильства за адресою: АДРЕСА_1. Вході виконання матеріалів, в бесіді з заявницею за номером НОМЕР_1, ОСОБА_3 повідомила, що її чоловік ОСОБА_3 вчинив відносно неї психологічний тиск, який супроводжувався грубою нецензурною лайкою. Від надання письмових пояснень відмовилася у зв'язку з браком часу.

Таким чином з наведеного вбачається, що з приводу застосування до ОСОБА_4 психологічного насильства, заявниця не вказала в чому воно полягало, та при яких обставинах це сталося, та відмовилась надавати пояснення з цього приводу.

Таким чином, аналізуючи у сукупності викладені в протоколі обставини та докази по справі, апеляційний суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки суду не надано жодних доказів на підтвердження того, що інкримінується останньому.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд закриває провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_3 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 06 лютого 2019 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 30 годин громадських робіт, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати невинуватим ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Т.В. Фрич