Провадження № 33/4808/158/19
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Деркач Н. І.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участі захисника Дяківа Д.І.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника Дяківа Дмитра Івановича, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 лютого 2019 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ :

Оскарженою постановою судді суду першої інстанції встановлено, що 18 грудня 2018 року о 22 год. 20 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Декабристів, 45, ОСОБА_3 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, а саме, керував автомобілем «Мерседес Спрінтер 416», номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Дяків Д.І. в інтересах ОСОБА_3 просить, поновивши строк на апеляційне оскарження постанови судді, скасувати її та винести нову, якою провадження у справі закрити.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді обґрунтовує тим, що повний текст постанови був отриманий лише 20 березня 2019 року, хоча в заяві про видачу копії постанови зазначалося, що вона необхідна для оскарження.

Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що сторона захисту не погоджується з даною постановою, оскільки вона прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що суддя суду першої інстанції не оцінив відеозапис з нагрудної камери поліцейського як доказ. З нього вбачається, що працівники поліції приїхали на місце події, коли транспортний засіб не здійснював жодного руху, а стояв вже більше пів години на стоянці. Відповідно, немає підстав для висновку, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом. Також зазначає, що з відеозапису вбачається, як свідки вказують, що поліцейські є їхніми знайомими, агресивно ведуть себе відносно правопорушника, тому є явно упередженими і не можуть братися до уваги. Посилається на те, що суддя суду першої інстанції не навів належних підстав, з яких було відхилено клопотання про закриття провадження у справу у зв'язку з відсутністю з діях ОСОБА_3 події та складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання не з'явилась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, який повідомлений належним чином про час та місце розгляду апеляційної скарги. Заяв про відкладення розгляду справи до суду апеляційної інстанції від нього не надходило.

В судове засідання апеляційного суду з'явився захисник Дяків Д.І., якому роз'яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП України, повідомив, що його підзахисному відомо про те, що справа слухається в апеляційному суді, просив розглядати справу у відсутність ОСОБА_3

Захисник Дяків Д.І. підтримав доводи апеляційної скарги з мотивів, викладених у них, просив скасувати постанову судді, закрити провадження по справі.

Заслухавши захисника Дяківа Д.І., перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 294 КУпАП, підлягає до поновлення, оскільки ОСОБА_3 не був присутній під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, копію постанови отримано стороною захисту 20 березня 2019 року (а.с. 40), що в сукупності вказує на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді.

Вирішуючи апеляційну скаргу по суті вважаю, що необхідно відмовити в її задоволенні з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із матеріалів справи, суддею суду першої інстанції з урахуванням вказаних вище вимог закону з'ясовані обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп'яніння є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність аналогічно, як і за керування транспортним засобом у стані сп'яніння.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння знайшов своє відображення у ст. 266 КУпАП, приписах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Вважаю, що висновок судді про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими у судовому засіданні та викладеними у постанові доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз та оцінив їх у сукупності, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення від 18 грудня 2018 року серії БД № 197458 (а.с. 1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 3, 4), даними, що вбачаються з відеофайлів, які містяться на наданому Управлінням патрульної поліції в Івано-Франківській області компакт-диску «DVD-R» (а.с. 6).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 18 грудня 2018 року серії БД № 197458 (а.с. 1), 18 грудня 2018 року о 22 год. 20 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Декабристів, 45, вул. Просвіти водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом «Мерседес Спрінтер 416», номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Водій на вимогу пройти огляд на стан сп'яніння у присутності свідків у встановленому законом порядку відмовився. Також відмовився пройти огляд на стан сп'яніння в медичному закладі. Цим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зауважень відносно протоколу про адміністративне правопорушення сторона захисту не має. Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - інспектором взводу 2 роти 1 УПП в Івано-Франківській області лейтенантом поліції Циганчуком І.І., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним, свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_5, містить їх адреси.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час складання протоколу, щодо оскарження таких дій та його результатів. Таких не наводить і сторона захисту. Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні його до адміністративної відповідальності.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_4 від 18 грудня 2019 року (а.с. 3) вбачається, що 18 грудня 2018 року він зі своїм товаришем перебували на АЗС «ОККО». Вони помітили особу з ознаками алкогольного сп'яніння, яка сіла за кермо автомобіля з номерним знаком НОМЕР_1, виїхала з заправки. Ними було прийнято рішення повідомити про таке на гарячу лінію «102». Вони на власному автомобілі попрямували за ним. У подальшому автомобіль зупинився біля гаражів по вул. Просвіти, що в с. Микитинці, м. Івано-Франківськ. Відразу ж під'їхав екіпаж патрульної поліції. З-за керма транспортного засобу вийшла та сама особа, що сідала за кермо і здійснювала рух на АЗС «ОККО». По прибутті екіпаж дістав прилад «Драгер» та в його присутності запропонував цій особі, якою виявився ОСОБА_3, пройти огляд за допомогою приладу «Драгер» на місці три рази. Після цього, пропонувати проїхати до медичного закладу ОНД для проходження огляду, тричі. Проте, ОСОБА_3 відмовився проходити огляд на місці та в медичному закладі. Поліцейськими повідомлено, що водій порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху і вони складуть протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Водію було зачитано права згідно ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Також, в його присутності було складено протокол.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_5 від 18 грудня 2019 року (а.с. 4) вбачається, що він 18 грудня 2018 року близько 22 год. 40 хв., знаходячись на заправці «ОККО», помітив транспортний засіб «Мерседес Спрінтер», номерний знак НОМЕР_1, який рухаючись по вул. Тисменицька повернув на вул. Микитинецька. Даний транспортний засіб, порушуючи правила, заїхав на СТО. Підійшов до водія, який мав сильні ознаки алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода), почав просити, щоб він не дзвонив на лінію «102». Тоді під'їхали працівники поліції та запропонували пройти тест за допомогою алкотестера «Драгер». Водій ОСОБА_3 відмовився від проходження тесту на стан алкогольного сп'яніння на місці та відмовився проїхати в ОНД для проходження тесту на стан алкогольного сп'яніння.

На відеозаписах, що міститяся в матеріалах провадження, відображено та безсторонньо зафіксовано нагрудними відеокамерами (відеореєстраторами) інспекторів патрульної поліції деякі обставини події, а саме: як поліцейський підходить до автомобіля, біля якого ще є люди, представляється, запитує, особу, яка за кермом, хто власник, пропонує пред'явити документи; особа, яка знаходиться за кермом, пояснює, що документи на транспортний засіб у «ОСОБА_6», у нього немає нічого; на запитання поліцейського про те, що він робить за кермом, останній відповідає, що просто сидить; на запитання поліцейського про те, що куди їхали, відповідає, що нікуди не їхав; після того, як поліцейський пояснює, що свідки кажуть зовсім інше, ще раз пропонує пред'явити документи, особа, яка за кермом, пояснює, що нікуди не їхала, всі документи у «ОСОБА_6», він під`їде; як поліцейський звертає увагу на те, що бачить, як ключі стоять, запитує, чому так тепло в машині, вказує особі, що мотор теплий, при цьому запитує водія неодноразово, куди їхав; свідки наголошують, що за цією особою їхали від заправки, поліцейський пояснює, що можна під'їхати до заправки і взяти там відео, вказує, що вбачає ознаки алкогольного сп'яніння, та пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння; особа, яка була за кермом, що представилася як «ОСОБА_3», каже, що бажає пройти огляд, але він нічого не їхав, на що свідки обурюються, запитують, чи так не стидно, скільки людей і дітей гинуть через таких водіїв, запитують, хто тоді сидів в машині; «ОСОБА_3» відповідає, що сидів, чекав на товариша; як поліцейські неодноразово пропонують пройти огляд на місці події за допомогою спеціального технічного запису або в медичному закладі; ОСОБА_3 не погоджується.

Інспектор поліції Циганчук І.І. в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що вони 18 грудня 2018 року о 22 год. 20 хв. приїхали за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Декабристів, 45, на виклик, оскільки свідки, що вказані в справі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вказали, що водій автомобіля «Мерседес Спрінтер 416», номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_3 з явними ознаками алкогольного сп'яніння керує транспортним засобом. Приїхавши на місце події, вони встановили, що дійсно водій ОСОБА_3 в стані алкогольного сп'яніння керував вищевказаним транспортним засобом, про що він сам підтверджував. Ознаки стану алкогольного сп'яніння проявилися у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота, нестійкої ходи. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння та на місці водій ОСОБА_3 відмовився, через що було складено даний протокол.

Перевіривши зміст наведених доказів, доходжу висновку, що ними у сукупності доведено факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом, та він є суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Визнати письмові пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, та їхні дії, які відображені на відеозаписах такими, що свідчать про їхню упередженість та зацікавленість, неможливо, оскільки вони діяли як свідомі громадяни, які припиняли правопорушення, з метою запобігання будь-яких негативних наслідків такого правопорушення. Тому їх активну громадську позицію неможливо визнати упередженим ставленням до ОСОБА_3 та зацікавленістю у притягненні його до адміністративної відповідальності. Крім того, відсутність упередженості свідків спростовується й висновками поліцейського про наявність у ОСОБА_3 ознак алкогольного сп'яніння, а саме: запаху алкоголю з порожнини рота, нестійкої ходи.

Твердження захисника, що ОСОБА_3 міг вживати алкоголь і в транспортному засобі після його зупинки до моменту прибуття працівників патрульної поліції не підтверджується дослідженими доказами. Крім того, спростовується змістом відеозаписів, з яких не вбачається, що про такі обставини наголошував ОСОБА_3

Відомостей про те, що порушено ст. 266 КУпАП, приписи Інструкції та Порядку, не здобуто як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду.

Докази по справі про адміністративне правопорушення у своїй сукупності та взаємозв'язку вказують на те, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом, у нього було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння, він у присутності двох свідків на пропозицію поліцейського відмовився пройти огляд на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров'я, відповідно, поліцейський мав всі підстави скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Сторона захисту, стверджуючи про відсутність належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, не заперечує факту відмови на вимогу поліцейського від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, не наводить жодних доводів, які б свідчили про те, що ним не було допущено порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Перевіривши сукупність доказів по справі, вважаю, що викладеними матеріалами справи поза всяким розумним сумнівом доведено факт відмови особи, яка керувала транспортним засобом, - ОСОБА_3, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Враховуючи наведене, суддя суду першої інстанції, розглядаючи справу, дослідивши докази у справі, шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, іншими нормами чинного законодавства, дійшов обґрунтованого висновку, що дії ОСОБА_3, містять ознаки саме такого правопорушення.

Також, доходжу висновку, що у суду першої інстанції були законні підстави для накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Враховуючи наведене, підстав для скасування постанови судді, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт, не вбачається, а тому постанову судді необхідно залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Дяківу Дмитру Івановичу, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, строк на апеляційне оскарження постанови судді.

Апеляційну скаргу захисника Дяківа Дмитра Івановича, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, залишити без задоволення.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 лютого 2019 року щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло