Провадження № 3/554/107/2019
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 січня 2019 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, керівника КП «ЖЕО №2» ПМР, РНОКПП №, інші відомості про особу відсутні і ініціатором складення протоколу не надані

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу складеного головним держаним ревізором-інспектором відділу податків і зборів з юридичних осіб управління у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області ОСОБА_2 «ОСОБА_1 вчинив порушення, передбачені п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, а саме: несвоєчасне подання платіжного доручення на сплату узгодженої суми грошового зобовязання по податковій декларації з податку на прибуток за ІІІ квартал 2018 року в сумі 6389998,48 грн. з граничним терміном сплати 19 листопада 2018 року, фактично сума податку сплачена 11 грудня 2018 року платіжним дорученням №422 та 423 від 10 грудня 2018 року, що зафіксовано в акті перевірки №13540/16-31-50-12-09/13961729 від 18 грудня 2018 року, який є додатком до протоколу», що на думку ініціатора складення протоколу, є вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

В судове засідання порушник, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи шляхом направлення повістки, не явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі. Вважає, що протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення інспектором було складено з грубим порушенням вимог КУпАП, в звязку з чим він не може бути прийнятим до уваги судом як доказ по справі, а тому просить закрити справу щодо нього за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Відповідно до чинного законодавства відповідальність за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП встановлена відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обовязкових платежів).

Як видно із змісту протоколу, він складений з грубими порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, яка встановлює, що в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, повинні бути зазначені: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. У разі відмовлення особи, яка вчинила правопорушення, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

При складенні протоколу порушникові розяснюються його права і обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Ці вимоги закону ініціатором складення протоколу були грубо порушені.

Так, в протоколі суть правопорушення зазначена не конкретно з констатацією факту його вчинення без розкриття, в чому воно полягає, встановлено факт несвоєчасної сплати узгодженої суми податкового зобовязання, а не факт неподання або несвоєчасного подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обовязкових платежів), відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.А отже, обвинувачення є неконкретним, що є недопустимим, оскільки порушує право на захист і, на думку суду, є припущенням. В протоколі не розкритий зміст конкретних норм закону, порушення яких інкримінується ОСОБА_1, а зроблено лише посилання них, що є недопустимим та свідчить про грубе порушення вимог КУпАП ініціатором складення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення при його складанні.

Так, із акту перевірки №13540/16-31-50-12-09/13961729 від 18 грудня 2018 року, слідує, що за даними перевірки встановлено не сплату узгодженої суми грошового зобовязання по податковій декларації з прибутку на податок підприємств за ІІІ квартали 2018 року в розмірі 6389998,48 грн. із затримкою на 22 календарні дні, чим порушено п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України.

Крім цього, не надано будь-яких інших даних, які б підтверджували факт неподання або несвоєчасного подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обовязкових платежів).

Отже, в його діях відсутня протиправність, яка є обовязковою ознакою адміністративного правопорушення, що випливає із змісту ч. 1 ст. 9 КУпАП, згідно з якою адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь.

Таким чином, судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутня субєктивна сторона адміністративного правопорушення, а отже і його складу в цілому, в звязку з чим справа підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, тобто на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 283 та 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя А. Г. Савченко