Справа № 751/6680/18 Головуючий у 1 інстанції Маслюк Н.В.
Провадження № 33/4823/1/19
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2019 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Демченка О.В.,

захисника - Сергієнка А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30 жовтня 2018 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, не працюючий, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з нього на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Судом ОСОБА_2 було визнано винуватим в тому, що він 22 вересня 2018 року, о 03 год. 21 хв., у м. Чернігові по вул. Доценка, 27, керував автомобілем "ВАЗ 21099", державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками сп'яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродно розширені зіниці очей, неприродно бліде обличчя, поведінка, що не відповідала обстановці. Від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку в лікарні відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а саме рішення постановлене з порушенням норм процесуального права, та є передчасним. Вказує, що в порушення вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП він не був відсторонений від керування транспортним засобом, і його автомобіль не був поміщений на штраф майданчик. Зауважує, що суд у своєму рішенні безпідставно зазначив, що свідок ОСОБА_3 вказав на те, що він з ними того вечора вживав алкогольні напої. Також суд не прийняв до уваги показання свідка ОСОБА_4 щодо пропозиції патрульних дихати їм в обличчя та відсутності у них приладу для огляду на предмет вживання алкоголю. В діях працівників патрульної служби вбачає порушення ними вимог спільного Наказу МВС України та МОЗ України "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" № 1452/735 від 09.11.2015 року. Вказує, що у протоколі не зазначено, у якому саме стані сп'яніння він перебував, а також на необ'єктивність поліцейського при визначенні ознак сп'яніння. Наголошує на порушенні вимог ч.5 ст. 266 КУпАП щодо огляду особи на стан сп'яніння. Вказує на безпідставне відхилення судом клопотання його представника щодо оголошення перерви під час розгляду справи, оскільки потрібен був час для надання суду довідки про захворювання дитини. На думку апелянта, судом було порушено вимоги ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

В засіданні апеляційного суду адвокат підтримав позицію, яка викладена в апеляційній скарзі ОСОБА_2, і просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі із зазначених в скарзі підстав. ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Його захисник адвокат Сергієнко А.М. пояснив, що за погодженням з ОСОБА_2 він представлятиме його інтереси в суді апеляційної інстанції, явка ОСОБА_2 в судове засідання не потрібна.

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення адвоката, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю доказів, перевірених в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 238319 від 22.09.2018 року (а.с.3) ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, 22 вересня 2018 року, о 03 год. 21 хв., у м. Чернігові по вул. Доценка,27, керував автомобілем "ВАЗ 21099", державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками сп'яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродно розширені зіниці очей, неприродно бліде обличчя, поведінка, що не відповідала обстановці, та від проходження в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, про що працівниками поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення в присутності свідків, з яким останній погодився та власноруч підписав.

Крім того, вина ОСОБА_2 підтверджується:

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 (а.с.4) та ОСОБА_6 (а.с. 5), згідно яких на водія ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення за знаходження останнього з явними ознаками сп'яніння та відмови в їх присутності від проходження медичного огляду на стан сп'яніння.

Також вина ОСОБА_2 підтверджується рапортом поліцейського взводу № 1 роти № 2 БУПП у Чернігівській області ДПП ОСОБА_7, який зазначив, що у складі екіпажу їхали вночі по вулиці Доценка та звернули увагу, що автомобіль "ВАЗ 21099" порушив Правила дорожнього руху, а тому був зупинений. Під час спілкування він відчув, що у водія наявні ознаки і алкогольного і наркотичного сп'яніння. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного та наркотичного сп'яніння, на що останній відмовився. (а.с.7).

Оцінивши зазначені докази в їх сукупності, суддя правильно прийшов до висновку, що ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що зобов'язує водія на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, апеляційний суд переконався, що місцевий суд правильно прийшов до висновку, про те, що ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, а саме відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння в установленому порядку в присутності двох свідків, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд для визначення стану сп'яніння. Не виконання такого обов'язку з боку водія є грубим порушенням Правил дорожнього руху України, передбаченим ст. 130 КУпАП.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані сп'яніння, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Стаття 266 КУпАП регламентує порядок проведення огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Відповідно до вимог цієї статті огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

За правилами п.п. 2,3 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного , наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 р. № 1452/735 огляд на стан алкогольного сп'яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Поліцейський пропонує особі прослідувати для проходження огляду до найближчого закладу охорони здоров'я у випадку підозри на стан алкогольного сп'яніння, якщо поліцейський не оснащений спеціальними засобами вимірювання, або такі засоби не мають сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку засобу вимірювальної техніки, або нема можливості забезпечити присутність свідків при проведенні огляду. Апеляційний суд вважає, що оскільки в зазначеній вище інструкції відсутня імперативна вимога про проведення особі, яка керує транспортним засобом, медичного огляду в установі охорони здоров'я тільки після того, як вона пройшла або відмовилась пройти огляд працівником поліції за допомогою технічного засобу, вимога поліцейських пройти такий огляд в медичній установі у випадку, коли в них відсутні необхідні прибори для встановлення алкогольного сп'яніння, не суперечить закону.

Одним з доводів апеляційної скарги є те, що ОСОБА_2 був безпідставно зупинений поліцейськими, а останні безпідставно звинуватили його у відмові від проходження медичного огляду, оскільки він у стані алкогольного сп'яніння насправді не перебував. Така позиція апелянта є нелогічною, оскільки довести стан алкогольного сп'яніння можна лише при медичному дослідженні, а за відмову від його проходження теж передбачена відповідальність.

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються матеріалами справи та не можуть бути прийняті до уваги.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що він неофіційно працює водієм таксі та відмовився їхати до медичного закладу для освідування, оскільки поспішав додому відвезти ліки своїй хворій дитині, також не заслуговують на увагу, адже будь-яких письмових доказів, які б підтверджували дані факти, ні в місцевому суді, ні в апеляційній інстанції надано не було.

Розгляд справ про адміністративні правопорушення проводиться на засадах змагальності, коли кожна сторона самостійно обстоює свої права і доводить свої аргументи суду. В засіданні першої і апеляційної інстанцій ОСОБА_2 не надав суду доказів, після дослідження яких поза розумним сумнівом було б доведено його невинуватість.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов безсумнівного висновку, що місцевий суд розглянув справу із дотриманням вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, з'ясував усі фактичні обставини вчиненого правопорушення, обґрунтував свої висновки наявними по справі доказами, які були перевірені на їх належність і допустимість та оцінив їх із дотриманням вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, дійшовши правильного та обґрунтованого висновку щодо винуватості ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначив стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Порушень чинного законодавства про адміністративні правопорушення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 та його розгляду в суді, які б тягли за собою скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30 жовтня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяО. В. Демченко