Справа № 567/1748/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2019 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Назарук В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Острозького відділу поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, посвідчення водія серії ВХР 563738 видане 03.10.2017

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

встановив:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 17.12.2018 року о 16 год. 30 хв. в Острог по вул. Римші Рівненської області ОСОБА_1 керував автомобілем "Audi А4", реєстраційний номер 3SВ2142, перебуваючи в стані наркотичного спяніння.

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що 17.12.2018 року близько 16:30 год. він керуючи автомобілем "Audi А4", реєстраційний номер 3SВ2142 в м. Острог по вул. Римші Рівненської області, був зупинений працівниками поліції, які висловили припущення про його перебування в стані наркотичного сп"яніння та запропонували пройти огляд для визначення стану наркотичного спяніння. Вказує, що він не перебував в стані наркотичного спяніння, тому погодився пройти огляд на стан наркотичного спяніння. В КЗ «Острозька ОПЛ» він пройшов експрес-тест «Sniper -10», на підставі якого лікар дійшов висновку, що він перебуває в стані наркотичного спяніння. Вказує, що з результатом тесту він не погодився, однак працівники поліції склали щодо нього протокол про адміністративне правопорушення. Зазначив, що лабораторні дослідження по відібраних у нього зразках не проводились.

Захисник ОСОБА_2 в судовому засіданні вважає, що справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю в зв"язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не було у встановленому законом порядку забезпечено проходження огляду на стан наркотичного сп"яніння, оскільки огляд було проведено з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015.

Зокрема, не було проведено жодних лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропних речовин по відібраних у ОСОБА_1 зразках. Окрім того, було порушено порядок та кількість відібрання біосередовища, що передбачено п.10 розділу ІІІ Інструкції, оскільки відбір було здійснено не у дві, а у одну ємність, яку було знищено одразу ж після проведення дослідження.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності та вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлення адміністративним законом сукупність суб'єктивних та об»єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Відсутність складу адміністративного правопорушення визнається КУпАП обставинами, що виключають провадження про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об'єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп'яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Суб'єктивна сторона правопорушень, передбачених статтею 130 КУпАП, характеризується наявністю прямого умислу.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст.251 КУпАП, обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп'яніння визначається ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735.

Статтею 266 КУпАП визначено порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції.

Зокрема цією статтею визначено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.12 розділу ІІ даної Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу I цієї Інструкції (наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя.

Відповідно до пунктів 3, 4, 7-13 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров»я України 09.11.2015 р. за №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за №1413/27858, огляд у закладах охорони здоров?я щодо виявлення стану сп'яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров?я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов?язкове.

Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан спяніння.

Використання в закладах охорони здоровя для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

Пунктами 15, 16 розділу ІІІ Інструкції визначено, що діагноз, який вноситься до акта медичного огляду, встановлюється за результатами лабораторних досліджень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 на вимогу поліцейського пройшов огляд на стан наркотичного сп'яніння за допомогою ескпрес-тесту «Sniper-10», на підставі якого було зроблено висновок про його перебування в стані наркотичного спяніння. Водночас в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не був згідний з результатом тесту, проте, в порушення вимог 10 Інструкції відбір біосередовища було здійснено не у дві, а у одну ємність, яку було знищено одразу ж після проведення дослідження, що позбавляє можливості встановити правильність зазначеного тесту.

При складанні висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп'яніння такий було зроблено виключно на підставі застосування експрес-тесту SNIPER - 10, який, відповідно до Методики виявлення наркотичних засобів та психотропних речовин у біологічних рідинах людини, яка видана Харківською медичною академією післядипломної освіти, який надав лише попередній результат і потребував обов'язкового підтвердження іншими методами, чого зроблено не було.

Таким чином, встановлені судом обставини підтверджують те, що лабораторні дослідженні на визначення наркотичного стану ОСОБА_1 належним чином не проводились, а отже в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння.

Таким чином, суд приходить до висновку, що медичне обстеження ОСОБА_1 17.12.2018 року в КЗ «Острозька ОПЛ», за наведених вище обставин, проведено з грубим порушенням ч.5 ст.266 КУпАП та п.22 Інструкції, висновок та огляд щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп'яніння складено з порушенням вимог цієї статті та Інструкції, а тому вважається недійсним.

Одночасно, суд враховує, що протокол про адміністративне правопорушення та висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не можуть бути беззаперечними доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а обставини викладені у протоколі спростовані дослідженими матеріалами справи, оскільки лабораторні дослідження на визначення наркотичного стану ОСОБА_1 не проводились, відібрання біологічних зразків було здійснено з порушенням вимог Інструкції, тому суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 3 ст.62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно п.2 ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно положень КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об'єктивного дослідження доказів по справі та з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Окрім того, статею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, справи про адміністративні правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції (п.39 рішення у справі Лучанінова проти України від 09.06.2011 року).

При цьому, у відповідності до практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011, заява №16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04), "Карелін проти Росії" (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Відповідно до ч.2 ст. 251 КУпАП, обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, а саме за відсутності доказів вчинення правопорушення у зв'язку з недотриманням при проведенні огляду вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 7, 130, 247, 266, 276, 278-279, 283-285, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

справу про адміністративне правопорушення за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 01.04.2019.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_3