Справа № 525/1226/18
Провадження №3/525/8/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2019 року Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Хоролець В.В., при секретарі Пилипенко П.І., розглянувши матеріал, який надійшов з Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП України в Полтавській про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП (як вказано у протоколі)

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

українця, громадянина України, жителя

с. Радивонівка Великобагачанського району

Полтавської області, працюючого в ПАФ «Україна» с. Радивонівка, ідентифікаційний номер суду невідомий,

до адміністративної відповідальності

на протязі року не притягувався (як вказано у протоколі)

в с т а н о в и в:

23 вересня 2018 року о 03 год. 29 хв. в с. Радивонівка по вул. Токова Великобагачанського району Полтавської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння: не стійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В період часу з 08.10.2018 року по 02.11.2018 року суддя перебував на лікарняному, в подальшому з 06.11.2018 року по 15.11.2018 року перебував на лікарняному, розгляд справи неодноразово призначався судом, однак відкладався неодноразово через поважність причин неявки як особи, яка притягується до відповідальності, так і його захисника, про що в матеріалах справи мається відповідна документація. В судове засідання 21.01.2019 року свідок ОСОБА_2 не зявився, подав письмову заяву про неможливість прибуття до суду у звязку зі знаходженням на добовому чергуванні.

В судовому засіданні 20.12.2018 року особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення не визнав, у повному обсязі підтримав свої письмові заперечення, які стосуються даної події, які були направлені ним до суду 11.12.2018 року (а.с.а.с.22-23).

В судовому засіданні 20.12.2018 року захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_3 також посилався на доводи, які викладені в письмових пояснення по справі, вважає, що в матеріалах справи відсутні докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Не дивлячись на невизнання своєї вини, вини громадянина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення від 23 вересня 2018 року серія БД № 349192, де зазначені обставини вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та вказано, що 23 вересня 2018 року о 03 год. 29 хв. в с. Радивонівка по вулиці Токова Великобагачанського району Полтавської області водій гр. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-2103, д.н.з. м1021ПО з ознаками алкогольльного спяніння: не стійка хода, запах алкоголю з порожнини рота та від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків (а.с.1);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які по суті пояснили, що 23.09.2018 року їх було запрошено у якості свідків працівниками поліції, де в їх присутності гр. ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння відмовився. Факт вживання алкоголю та керування транспортним засобом гр. ОСОБА_1 заперечував та підтвердив особисто в їх присутності. Також у їх присутності було складено протокол про адміністративне правопорушення (а.с.а.с.2,3);

- переглянутим в судовому засіданні відеозаписом порушення ПДР водієм гр. ОСОБА_1 (СД диск приєднаний до матеріалів справи та знаходиться на арк.4), з якого вбачається, що в присутності понятих водій ОСОБА_1 відмовився від проходження на стан спяніння.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в т.ч. тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами), водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення, зокрема, стану алкогольного спяніння.

Пункт 2.9 ПДР України прямо забороняє керування транспортними засобами в стані, зокрема, алкогольного спяніння.

Спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно п.2 цієї Інструкції, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного спяніння є, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота та порушення мови (п.2 цієї Інструкції). Отже, виходячи з викладеного, саме відповідний поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції, зокрема, і при зупинці транспортного засобу та в ході спілкування з водієм конкретного транспортного засобу, мав підстави вважати, що особа (водій) за певними вказаними в п.3 Інструкції ознаками перебуває у стані спяніння.

Відповідно до п.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан спяніння проводиться як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоровя. Тобто, аналіз положень п.6 Інструкції містить можливість альтернативності огляду водія на стан спяніння і не визначає імперативність чи послідовність такого огляду, як наприклад, положення п.8 Інструкції, що лише у випадку ДТП регламентує обовязковість проведення огляду на стан спяніння лише у закладі охорони здоровя.

Суд при оцінці наявних у справі доказів враховує висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Отже, аналіз положень п.2.5 та п.2.9 Правил дорожнього руху України в сукупності та в системному взаємозвязку з пунктами 2,3,6,7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції свідчить про те, що в даній конкретній ситуації, яка склалася 23.09.2018 року о 03 год. 29 хв. в с. Радивонівка по вул. Токава Великобагачанського району з участю водія автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_1, відповідна уповноважена посадова особа Національної поліції (в даному випадку поліцейський СРПП №1 Великобагачанського ВП сержант поліції ОСОБА_2) мав право за відповідних виявлених ним ознак алкогольного спяніння водія запропонувати йому пройти медичний огляд на стан алкогольного спяніння як на пристрої алкотестер, так і у медичному закладі у встановленому порядку (що ним і було зроблено згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення), однак водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан спяніння у встановленому порядку.

З огляду на встановлені обставини справи, в т.ч. переглянутий в судовому засіданні відеозапис, суд не погоджується з доводами особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, які викладені в його письмових поясненнях щодо складеного протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки ці доводи спростовуються письмовими поясненнями громадян ОСОБА_6, ОСОБА_5 та переглянутим відеозаписом з місця зупинення автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст.61 Конституції України).

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинили адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).

За загальними правилами ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Положення ст.38 КУпАП визначають строки накладення адміністративного стягнення. Так, за загальним правилом ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Пунктом 7 ст.247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі «закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу». Враховуючи, що адміністративне правопорушення мало місце 23.09.2018 року, на час винесення даної постанови закінчилися строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбачені ст.38 КУпАП (які сплили з обєктивних причин, провадження в адміністративній справі №525/1226/18 відносно ОСОБА_1 суд змушений закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.38, ч.1 ст.130, п.7 ст.247, ст.ст.277,280,283,284,289,294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і провадження в адміністративній справі №525/1226/18 відносно ОСОБА_1 закрити у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Великобагачанський районний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.В. Хоролець