Справа № 314/101/19
Провадження № 3/314/374/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2019 року м. Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Кіяшко В.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою: Запорізька область, село Гнаровське, вулиця Мирна, будинок 14, паспорт серії СА № 425021 виданий Вільнянським РВ УМВС України в Запорізькій області 15.03.1997 року, РНОКПП НОМЕР_1,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

до Вільнянського районного суду Запорізької області після доопрацювання надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ГР № 423322, складений 30.12.2018 року, стосовно ОСОБА_1

Відповідно до вказаного протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1, 30.12.2018 року, близько 15 години 00 хвилин, за місцем мешкання за адресою: Запорізька область, село Гнаровське, вулиця Мирна, будинок 14, влаштував сварку у відношенні своєї сестри ОСОБА_2, у ході якої ображав її нецензурною лайкою, завдав удару по голові, чим вчинив насилля в сімї.

ОСОБА_1 в судовому засіданні факт вчинення адміністративного правопорушення визнав в повному обсязі, просив суд суворо його не карати, так як він з сестрою примирився, обіцяв не допускати порушень в майбутньому.

26.03.2019 року від гр. ОСОБА_2 на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої вона просить суд закрити за малозначністю адміністративний матеріал відносно її брата ОСОБА_1 у звязку з тим, що вони примирилися та претензій до нього не має.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, суд приходить висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, домашнє насильство.

Винність ОСОБА_1 підтверджується зібраними матеріалами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР № 423322, складений 30.12.2018 року (а.с. 4);

- рапортом про реєстрацію порушення (а.с. 3);

- протоколом про прийняття заяви про скоєне кримінальне правопорушення від 30.12.2018 року (а.с. 2);

- довідкою про результати розгляду за фактом звернення ОСОБА_2 (а.с. 1);

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а.с. 5);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 6);

- заявою ОСОБА_2, яка міститься в матеріалах справи;

- заявою ОСОБА_1, яка міститься в матеріалах справи.

З урахуванням досліджених доказів, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 винен у скоєному правопорушенні.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

У відповідності до ст. 252 КУпАП, оцінка доказів по адміністративній справі ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваження.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, враховуючи вимоги ст. 22 КУпАП, приходить до висновку про можливість звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, при цьому суд враховує особу порушника, ступінь його вини, відсутність тяжких наслідків від вчиненого, а також той факт, що гр. ОСОБА_2 надала заяву згідно якої просить суд звільнити ОСОБА_1 від відповідальності, так як вони примирилися та претензій до нього не має.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 22, 23, 33, 34, 35, ч. 2 ст. 173-2, 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю правопорушення звільнити від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя В.О. Кіяшко

26.03.2019