Справа №591/6192/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сибільов
Номер провадження 33/816/59/19 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Суми справу про адміністративне правопорушення № 591/6192/18 за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Зарічного районного суду м. Сум від 14 грудня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканка АДРЕСА_1

визнана винною у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст.122-4 і 124 КУпАП,

учасники провадження в справі про адміністративне правопорушення:

потерпілого - ОСОБА_3

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_4

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2

захисника - адвоката Шаповал О.О., -

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі за відсутністю складу правопорушення, оскільки суд необґрунтовано відмовив у проведенні експертизи, належним чином не дослідив протокол про адміністративне правопорушення, свідок є особою похилого віку і не могла правильно запам'ятати номер транспортного засобу. Крім того, на її автомобілі виявлені залишки фарби синього кольору.

Постановою судді Зарічного районного суду м. Сум від 14.12.2018 ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4 і 124 КУпАП, і на неї накладене адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 340 грн. Стягнуто на користь держави 352,40 грн. судового збору.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_2 21.09.2018 о 16:30 год. поблизу буд.4 по вул. Харківській в м. Суми, керуючи транспортним засобом Geely, д.н.з. НОМЕР_1 під час руху заднім ходом, не впевнилася, що це буде безпечним та допустила зіткнення з автомобілем Mitsubishi Lanser, д.н.з. НОМЕР_3, який знаходився в нерухомому стані, а також залишила місце ДТП, чим порушила п.п.2.10а і 10.9 ПДР.

Вислухавши доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та її захисника Шаповал О.О., які повністю підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі через відсутність складу правопорушення, доводи потерпілого ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 про залишення постанови судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вказана вище апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст.9 Конституції України, ст.19 ЗУ «Про міжнародні договори України» та ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У відповідності до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Розглянувши протоколи про адміністративне правопорушення серії БД № 404850 від 17.10.2018 та серії БР № 144577 від 17.10.2018, суддя суду першої інстанції дійшов висновку, що водій ОСОБА_2 порушила вимоги п.10.9 ПДР, що спричинило пошкодження транспортного засобу Mitsubishi Lanser д.н.з. НОМЕР_3, чим відповідно вчинила правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, а також в порушення вимог п.2.10а ПДР залишила місце ДТП, до якої вона причетна, чим відповідно вчинила правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

Зазначені висновки судді суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, належним чином вмотивовані і ґрунтуються на досліджених та перевірених в судовому засіданні доказах.

Зокрема, факт вчинення водієм ОСОБА_2 правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, об'єктивно підтверджується, крім зазначених вище протоколів про адміністративне правопорушення, іншими доказами у справі, а саме:

- актом огляду транспортного засобу від 08.10.2018, згідно якого на автомобілі Geely, д.н.з. НОМЕР_1 виявлені потертості лакофарбового покриття переднього бампера справа, його деформація та тріщина передньої правої блок фари (а.с.7);

- запискою, залишеною свідком-очевидцем ДТП для потерпілого, згідно якої ДТП спричинив чорний седан НОМЕР_1 (а.с.18);

- схемою місця ДТП, яка сталася 21.09.2018, де зафіксоване розташування автомобіля Mitsubishi Lanser, д.н.з. НОМЕР_3 після ДТП (а.с.22);

- листом заступника начальника РСЦ МВС в Сумській області Колесника О.М. від 13.12.2018 № 31/18-3040, згідно якого обліковими даними ЄДР МВС станом на 12.12.2018 про реєстрацію автомобілів чорного кольору, тип кузова - седан, номерний знак НОМЕР_1, зареєстровано тільки один автомобіль на ОСОБА_2 (а.с.101-12).

- фото- та відеоматеріалами, долученими до матеріалів справи, де зафіксовані пошкодження зазначених автомобілів, їх огляд працівниками поліції та співставлення пошкоджень автомобілів (а.с.27, 46, 56);

- показаннями свідка ОСОБА_7 в суді першої інстанції, яка пояснила, що бачила як автомобіль чорного кольору з номерним знаком НОМЕР_1 зачепив автомобіль потерпілого, пошкодивши його, після чого поїхав з місця ДТП.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно ч.2 цієї норми Закону обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналізуючи зазначені положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв'язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Наведені вище докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи, в тому числі і показаннями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, яка категорично заперечила свою вину у вчиненні правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, оскільки ці показання останньої не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються будь-якими доказами по справі, а тому їх слід вважати недостовірними доказами захисту.

Всім доводам ОСОБА_2 проти складених відносно неї протоколів про адміністративні правопорушення суддею суду першої інстанції була надана належна правова оцінка, що знайшло своє відображення у постанові.

Аналогічні доводи були викладені ОСОБА_2 і в своїй апеляційній скарзі, які не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Зокрема, факт зняття з сигналізації квартири о 16:48 та наявність на автомобілі слідів синьої фарби жодним чином не виключають можливості вчинення ОСОБА_2 ДТП о 16:30 год., оскільки зняти квартиру з сигналізації міг будь-хто з її дійсних мешканців, а не обов'язково безпосередньо ОСОБА_2, а синя фарба на автомобілі могла з'явитися за інших нез'ясованих обставин, так як цей транспортний засіб тривалий час після ДТП не пред'являвся ОСОБА_2 для огляду працівникам поліції.

Доводи апеляційної скарги про те, що свідок не могла запам'ятати номер автомобіля через свій похилий вік є явно надуманими і не заслуговують на увагу, а форма багажника автомобіля Geely, дещо піднята ближче до заднього краю, а також наявність спойлеру у автомобіля Mitsubishi Lanser, зважаючи на дані РСЦ МВС про наявність єдиного зареєстрованого чорного автомобіля з типом кузова седан з номерним знаком НОМЕР_1, свідчить про добросовісну помилку свідка щодо цієї обставини.

Також суддя суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність необхідності призначення судової авто-технічної експертизи, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушень.

З огляду на викладене, враховуючи вказані вище вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд вважає, що працівниками поліції при складанні у відношенні ОСОБА_2 протоколів про адміністративні правопорушення були дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм та права і законні інтереси останньої.

Протоколи про адміністративні правопорушення були розглянуті суддею суду першої інстанції на підставі наявних в матеріалах справи та досліджених в судовому засіданні доказів, які у своїй сукупності і взаємозв'язку є достатніми для прийняття рішення про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст.122-4 і 124 КУпАП. При цьому, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 як водій транспортного засобу, крім передбачених законодавством України прав, має певні обов'язки, які мають дотримуватися при експлуатації автомобіля за будь-яких обставин, про що також наголосив ЄСПЛ у своєму рішенні від 29.06.2007 по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), зокрема, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі».

При розгляді справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 суддею суду першої інстанції в повному обсязі були дотримані положення ст.ст.268, 279 і 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином вмотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Сум від 14 грудня 2018 року відносно ОСОБА_2 залишити без змін, а її апеляційну скаргу на цю постанову - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуРунов В. Ю.