ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куценко О.В.

за участю секретаря Бондаренко М.Є, Чоботаренко Т.І.

особи, відносно якої провадження

у справі закрито ОСОБА_2

захисника Коренко Т.В.

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Коренко Т.В. яка діє в інтересах особи, відносно якої провадження у справі закрито ОСОБА_2 на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 березня 2019 року, відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого викладачем Миколаївського будівельного коледжу, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

якою, провадження у справі про адміністративні правопорушення за ст. 122-4, 124 КУпАП закрито, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення,

встановив:

З постанови суду першої інстанції вбачається що, 07.12.2018 року відносно ОСОБА_2 було складено протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно вказаного протоколу, 07.12.2018 року о 18 год. 10 хв. у м. Миколаєві водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом "Mitsubishi Galant", д.н.з. НОМЕР_1 по просп. Центральному та в районі буд.107, починаючи рух заднім ходом, в порушення вимог п. 2.3 "б", 10.1, 10.9, 13.1 Правил дорожнього руху України, був неуважний, не врахував дорожньої обстановки, не впевнився в безпеці свого руху, не обрав безпечний інтервал, внаслідок чого допустив бокове контактування зі стоячим позаду автомобілем "Toyota Corolla", д.н.з. НОМЕР_2, водій якого знаходився поза його межами. В наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

При цьому, після вчинення ДТП водій ОСОБА_2, порушуючи вимоги п. 2.10 "а" Правил дорожнього руху України з місця пригоди зник.

Постановою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 березня 2019 року провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП, закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду захисник Коренко Т.В., яка діє в інтересах ОСОБА_2, подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції змінити, виключити з мотивувальної частини висновки суду першої інстанції про те що, ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.3 «б», 2.10 «а», 10.1, 10.9, 13.1 ПДР України та його дій слід кваліфікувати, як вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП, що полягає у порушенні водієм транспортного засобу ПДР, які спричинили пошкодження транспортних засобів, а також залишення місця ДТП, в іншій частині залишити без змін.

Вказує, що постанова суду першої інстанції в частині визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, 124 КУпАП є необґрунтованою, та не відповідає фактичним обставинам справи.

Вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративних правопорушень передбачених ст.122-4, 124 КУпАП, оскільки ОСОБА_2 не був учасником ДТП 04.12.2018 року о 22 годині 57 хвилин. Так при винесенні рішення суд першої інстанції, не звернув уваги на розбіжності викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та інші відомості щодо події даного адміністративного правопорушення.

Стверджує, що протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП не відповідає вимогам ст.256 КУпАП України, оскільки не містить даних, які характеризують об'єктивну сторону складу адміністративного правопоуршення передбаченого ст.124 КУпАП ( настання реальних наслідків у вигляді пошкодження певних об'єктів). Так матеріли справи свідчать про пошкодження лише автомобіля потерпілої, що не є підставою для відповідальності ОСОБА_2, оскільки на його автомобілі, згідно схеми місця ДТП такі пошкодження взагалі відсутні.

Зазначає, що відповідно до Узагальненого науково-консультативного висновку НКР, під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП, вина особи, не встановлюється.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника Коренко Т.В. на підтримку доводів апеляційної скарги, думку потерпілої ОСОБА_4 та її представника, які заперечували проти вимог апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Зі змісту ст.283 КУпАП вбачається, що постанова суду має бути вмотивованою.

Аналіз матеріалів провадження свідчить, що зазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повному обсязі, встановив, за яких обставин трапилась вищевказана дорожньо-транспортна пригода, проаналізував докази у їх сукупності, та дав їм належну оцінки.

Так з матеріалів провадження та протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №280054 від 07.12.2018 року, складеного відносно ОСОБА_2 вбачається, що 07.12.2018 року о 18 год. 10 хв. у м. Миколаєві водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом "Mitsubishi Galant", д.н.з. НОМЕР_1 по просп. Центральному та в районі буд.107, починаючи рух заднім ходом, в порушення вимог п. 2.3 "б", 10.1, 10.9, 13.1 Правил дорожнього руху України, був неуважний, не врахував дорожньої обстановки, не впевнився в безпеці свого руху, не обрав безпечний інтервал, внаслідок чого допустив бокове контактування зі стоячим позаду автомобілем "Toyota Corolla", д.н.з. НОМЕР_2, водій якого знаходився поза його межами. В наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

При цьому, після вчинення ДТП водій ОСОБА_2, порушуючи вимоги п. 2.10 "а" Правил дорожнього руху України з місця пригоди зник.

Судом, вірно встановлено, що в діях ОСОБА_2 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, 124 КУпАП, що доводиться доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 280054 від 07.12.2018р.; протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 280055 від 07.12.2018 року; письмовими поясненнями ОСОБА_4, в яких вона вказала, що 05.12.2018 року о 09 год. 00 хв. у м. Миколаєві на автостоянці, що розташована за адресою: м. Миколаїв, просп. Центральний, 107, вона виявила пошкоджений автомобіль, після чого звернулась до охоронця. З переглянутого відеозапису виявила, що 04.12.2018 року о 22 год. 57 хв. автомобіль "Mitsubishi", д.н.з. НОМЕР_1, скоїв зіткнення з її транспортним засобом та зник з місця ДТП; письмовими поясненнями ОСОБА_2, в яких він підтвердив факт перебування ним 04.12.2018 року о 22 год. 00 хв. на вказаній ОСОБА_4 автостоянці. Однак, виїжджаючи з автостоянки, він не відчув ніякого удару, тому і продовжив свій рух по своїм справам. Пізніше дізнався від працівників поліції, що скоїв ДТП.

Будь - яких доказів, які б спростовували викладені обставини суду представлено не було та у матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, судом першої інстанції дотримано вимоги ст. ст. 252, 280 КУпАП щодо оцінки доказів, які ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності та з'ясування чи винна дана особа у вчинені адміністративного правопорушення, а при апеляційному розгляді встановлено, що досліджені докази на які посилається апелянт, отримані у встановленому порядку та об'єктивно, в сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_2 в скоєнні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП.

Посилання апелянта на непричетність ОСОБА_2 до інкримінованих йому правопорушень, спростовується, переглянутим апеляційним судом, відеозаписом із зафіксованою інформацією щодо обставин ДТП, з якого вбачається, що 04.12.2018 року о 22 год. 57 хв. автомобіль "Mitsubishi", д.н.з. НОМЕР_1, скоїв зіткнення з її транспортним засобом "Toyota Corolla", д.н.з. НОМЕР_2, та зник з місця ДТП

Визнавши ОСОБА_2 виним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, 124 КУпАП, суд першої інстанції закрив провадження у справі у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Так, законодавче регулювання питання закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення у зв'язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення здійснюється, зокрема, ст. 38, п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді), коли цей строк становить 3 місяці.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження на підставі ч.1 ст. 38, п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП можливе за одночасної наявності таких умов: - вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; - сплив встановленого законом двомісячного (або тримісячного) строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адміністративного правопорушення (при триваючому правопорушенні - з дня його виявлення).

Тобто, для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв'язку з його спливом необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, закриття провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення. Наявність можливого адміністративного правопорушення, не доведеного та не підтвердженого належними та допустимими доказами, не може бути достатньою підставою для закриття провадження у справі відповідно до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Водночас, слід враховувати, що однією з самостійних підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення законодавець визначає відсутність події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП). Тобто, у разі якщо факту вчинення адміністративного правопорушення встановлено не буде, то провадження у справі підлягатиме закриттю на підставі п.1 (відсутність події і складу адміністративного правопорушення), а не п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП (закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу).

Доводи апеляційної скарги захисника Коренко Т.В. про те що, під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП, вина особи, не встановлюється є неспроможними, оскільки відповідно до положень п.7 ст. 247 КУпАП, закриття провадження у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення можливо лише в разі встановлення судом в діях правопорушника ознак адміністративного правопорушення але закінчення на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суддя дійшов до законного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, підстав для скасування постанови судді, суд апеляційної інстанції не знаходить.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 294 КУпАП,-

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Коренко Т.В. яка діє в інтересах особи, відносно якої провадження по справі закрито ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 березня 2019 року, якою ОСОБА_2 визнано виним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, 124 КУпАП, закрито у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Куценко О.В.