КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/3302/2019 Постанова винесена суддею Щебуняєвою Л.Л.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника Александрова Д.О., розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, працюючого заступником директора в НДІ «УкрНДПІцивілбуд», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 квітня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 квітня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно з постановою суду, 17 лютого 2019 року о 19 год. 20 хв. по вул. Ризькій, 8 в м. Києві ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей звужені та не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку в медичному закладі у лікаря відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи постанову суду незаконною, просить її скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він не приймав участі у судовому засіданні, а суд розглянув справу без повідомлення його про місце та час судового засідання, та в повістках і протоколі зазначено адресу, за якою він фактично не проживає.

При цьому, в матеріалах справи, які направила поліція до суду, немає його підписів, фактично протокол за ст. 130 КУпАП відносно нього 17.02.2019 року не складався, поліція його не зупиняла, пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння не пропонувала, та про існування протоколу він не знав, посвідчення водія у нього не вилучалося, і у протоколі поліцейськими зазначено хибну інформацію про нібито його відмову підписати протокол, нібито відмову від отримання тимчасового дозволу, та нібито відмову ознайомитися з часом та місцем розгляду справи.

Крім того, у протоколі зазначено, що під час складання протоколу документи не вилучалися, а згідно довідки поліції відеозйомка під час складання протоколу за статтею 130 КУпАП на відеореєстраторі не проводилася, відеозапис події відсутній.

У надрукованих бланках пояснень свідків зазначено, що вони були свідками його відмови від медичного огляду у встановленому законом порядку у лікаря нарколога та на приладі «Драгер» для визначення стану сп`яніння.

Окрім цього, у протоколі поліція не вказала номер його телефону щоб унеможливити виклик його до суду, а адресу проживання зазначили зі своєї бази, хоча він фактично за тією адресою не мешкає тривалий термін.

За таких обставин, фактично відсутня подія адміністративного правопорушення за статтею 130 КУпАП, а в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Також апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, як пропущений з поважних причин, оскільки про оскаржувану постанову суду він дізнався лише 21.07.2019 року від оператора сервісного центру МВС, коли, після продажу належного йому автомобіля «Volkswagen Passat», він намагався зняти його з реєстрації, та негайно, за консультацією адвоката, 22.07.2019 року він звернувся до місцевого суду із заявою про ознайомлення з матеріалами справи, однак, через перебування судді у відпустці, справу для ознайомлення йому надали лише 01.08.2019 року після виходу судді з відпустки.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення вважаю, що строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Александрова Д.О. на підтримку доводів апеляційної скарги, а також пояснення свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Цих вимог закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суддя місцевого суду не дотримався, внаслідок чого суд прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, під час її розгляду було допущено порушення норм процесуального закону. ОСОБА_1 не був належним чином сповіщений про місце і час розгляду справи, а отже не був присутнім у засіданні суду першої інстанції.

Однак при розгляді справи в апеляційному суді ОСОБА_1 отримав можливість для реалізації своїх прав, передбачених ст. 268 КУпАП, та скористався нею.

Крім того, розглянувши справу щодо ОСОБА_1 без дотримання вищевказаних вимог процесуального закону, зокрема, і без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а відтак і не з`ясувавши відношення такої особи до правопорушення, суддя у постанові наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, обґрунтував протоколом про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей звужені та не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , відповідно до яких водій відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку для визначення стану сп`яніння, але належним чином не перевірив обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та не дав їм належної оцінки, що призвело до неповноти з`ясування фактичних обставин справи.

Між тим, переглядаючи справу в межах поданої апеляційної скарги, вважаю, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх та належних доказів на підтвердження факту порушення саме ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, яким передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Так, за поясненнями ОСОБА_1 , наданими ним у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, в його користуванні дійсно є транспортний засіб «Вольксваген Пассат», але в день події, за обставинами якої відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, працівники поліції його не зупиняли і ніяких документів не складали, і тих подій, що зазначені у протоколі взагалі не було, а про те, що є таке рішення, він дізнався лише влітку. До того ж, якби працівники поліції його зупиняли, то вони б встановили його особу не за базою АМОР, як зазначено у протоколі, а за іншим документом. Також зазначив, що не пам`ятає, де саме він був у день події та чи знаходився в цей день його автомобіль на вул. Ризькій, оскільки пройшло багато часу, але він не отримував постанову працівників поліції про накладення штрафу за перетин дорожньої розмітки та його не сплачував, і він взагалі не знав про існування такої постанови. Тому 07.08.2019 року він звернувся зі скаргою на дії працівників поліції, щоб провели службове розслідування з приводу тих подій, які зазначені у протоколі, оскільки їх взагалі не було і його не зупиняли, проте отримав відповідь, що працівника поліції ОСОБА_4 , який складав щодо нього протокол про адміністративне правопорушення, переведено для подальшого несення служби до ГУ НП у Рівненській області, таким чином, в ході перевірки факт можливих неправомірних дій окремих працівників УПП у м. Києві, не знайшов свого підтвердження.

Також і з наданих у судовому засіданні суду апеляційної інстанції пояснень свідка ОСОБА_2 , вбачається, що десь з 7 до 8 год. вечора по вул. Ризькій його зупинили працівники поліції та попросили допомогти в одній справі, а саме, що чоловік порушив якісь правила дорожнього руху та був п`яним, та він погодився. Але, так як поряд, перед світлофором за 40-50 метрів, стояв лише автомобіль «Вольксваген», номера «Руал» чи « ОСОБА_5 », який працівники поліції оглядали, смикали за ручки дверцят, але вони були закриті, а водія не було, він запитав у працівників поліції де водій, на що вони сказали, що він втік кудись у двір і вони його шукають, та дали йому підписати протокол, з якого не було зрозуміло, що саме цей чоловік вчинив, оскільки він не був повністю заповнений. Також працівники поліції дали йому листок бумаги і в ньому він щось писав під їх диктовку, а потім його підписав, довіряючи працівникам поліції, але в наданих йому зараз судом для огляду протоколі та поясненнях стоїть не його підпис та не його почерк, тому вважає, що працівники поліції ввели його в оману. Потім, коли він підписував документи, працівники поліції зупинили у дворі ще одного чоловіка і також запросили його бути свідком, пояснивши, що водій був п`яний і втік, але чи підписував цей свідок документи, він не знає, так як пішов, а цей чоловік ще залишився. Окрім цього, зазначив, що він бачив цей автомобіль на тому ж самому місці і через пару днів після вказаних подій, який там так і стояв, так як їздив до своєї матері, яка живе на вул. Ризькій.

Таким чином, з показань свідка ОСОБА_2 слідує, що безпосередньо в його присутності не відбувалось тих подій, що зазначені в протоколі, і водія ОСОБА_1 він взагалі не бачив, бо його на місці не було.

При цьому матеріали справи не містять достатніх та належних доказів на підтвердження факту того, що саме ОСОБА_1 17.02.2019 року керував автомобілем «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння та відмови саме ОСОБА_1 від проходження 17.02.2019 року огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, а, відповідно до наявної у матеріалах справи довідки ст. інспектора ВАП УПП у м. Києві ДПП А.Е. Петренка, під час складання адміністративного матеріалу 17.02.2019 року за ст. 130 КУпАП відносно гр. ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції відеозйомка на нагрудні відеокамери (відеореєстратори) не проводилась, відеозапис зазначеної події відсутній.

Крім того, з метою перевірки доводів апеляційної скарги, а також повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи, апеляційним судом було викликано у судове засідання інспектора патрульної поліції Кальчука П.В. для надання пояснень щодо обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який, за повідомленням начальника Управління патрульної поліції у місті Києві ДПП Ю. Зозулі, за обліками відділу кадрового забезпечення управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції наказом Департаменту патрульної поліції від 18.06.2019 № 421 о/с з 01.07.2019 для подальшого проходження служби переведений до ГУНП в Рівненській області.

Також з метою перевірки доводів апеляційної скарги, апеляційним судом було викликано у судове засідання для дачі пояснень свідка ОСОБА_3 , який був присутній при складанні адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 , проте, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, на неодноразові виклики у судове засідання він не з`явилися, про причини своєї неявки суду не повідомив.

Отже, твердження ОСОБА_1 та його захисника Александрова Д.О. про те, що ОСОБА_1 не керував 17 лютого 2019 року о 19 год. 20 хв. по вул. Ризькій, 8 в м. Києві автомобілем «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , та поліція його не зупиняла і пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння не пропонувала, нічим не спростовані, а відтак, дійсність, наведених ними обставин, у апеляційного суду сумнівів не викликає.

При цьому, в матеріалах справи, які направлені до суду, не має жодних підписів ОСОБА_1 , його пояснень та будь-яких даних про його відмову від підписання протоколу і отримання його копії, бо ці обставини не засвідчені свідками, як і не має даних, що копія протоколу направлялась на адресу місця проживання ОСОБА_1 .

Таким чином, дані у протоколі про адміністративне правопорушення не можуть бути визнані допустимими доказами, адже не підтверджуються дослідженими під час апеляційного розгляду доказами, що дає підстави витлумачити всі сумніви на користь ОСОБА_1 та відкинути їх.

За таких обставин, оскільки допустимі докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення відсутні, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,суддя

п о с т а н о в и л а:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 26 квітня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 квітня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - скасувати, а провадження у справі закритиза відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Горб І.М.