Справа № 697/696/19
Провадження № 3/697/291/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2019 року Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Русаков Г.С., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Канівського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючу за адресою АДРЕСА_1, працюючу на ПрАТ Миронівська птахофабрика,-

- за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу серії ГР № 265842 від 26.03.2018 вбачається, що ОСОБА_1 не виконала свій батьківський обов'язок щодо виховання свого неповнолітнього сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який 19.03.2019, близько 13 год.15 хв. на уроці фізкультури наніс тілесні ушкодження в область грудної клітки ОСОБА_3, 2011 р.н., внаслідок чого у останньої стався забій грудного відділу хребта. Отже, своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 роз'яснено зміст ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, права зрозуміло.

ОСОБА_1 свою вину у інкримінованому їй порушенні не визнала, підтримала подане раніше письмове пояснення з клопотанням про закриття провадження в справі у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. ст.184 КУпАП, обґрунтовуючи це тим, що свої обов'язки відносно свого сина виконує належним чином, приділяє багато уваги його вихованню, турбується про нього та забезпечує усим необхідним. Дитина відвідує гуртки, майстер класи з творчості та рукоділля. На підтвердження сказаного додає до пояснення Письмову інформацію за вих. № 77 від 29.03.2019 року про участь батьків у вихованні дитини надану Канівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 4 Канівської міської ради Черкаської області. Дані протоколу про те, що її сином були нанесені тілесні ушкодження, внаслідок чого стався забій грудного відділу хребта, не підтверджено жодними доказами. Довідка медичної установи про проведені медичні дослідження вказує на протилежне. Даний прикрий випадок, що стався на уроці фізкультури, не свідчить про невиконання нею батьківського обов'язку. Зіткнення її сина з дівчинкою було випадковим. Зазначає також, що в протоколі про адмінправопорушення не зазначено: які саме обов'язки вона не виконує щодо своєї дитини щодо забезпечення необхідних умов життя та виховання, в чому полягає невиконання «батьківських обов'язків по вихованню свого сина», умисно чи з необережності відбулося невиконання покладених на неї обов'язків, тобто інспектором не розкрита і не зазначена суб'єктивна сторона правопорушення. Факт невиконання обов'язків інспектором не встановлено.

Вивчивши матеріали адміністративного провадження з додатками до нього, вислухавши пояснення ОСОБА_1, суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Підставою залучення суб'єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об'єктивних і суб'єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об'єкт, об'єктивна сторона, суб'єкт і суб'єктивна сторона).

Об'єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об'єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об'єктивних умов його здійснення. Обов'язковими ознаками об'єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв'язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об'єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб'єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов'язковою ознакою суб'єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Частина 1 статті 184 КУпАП передбачає відповідальність батьків або осіб, які їх заміняють, за ухилення від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Стаття 150 Сімейного Кодексу України містить обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, серед яких зокрема, виховування дитини в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклування про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка до самостійного життя; повага до дитини; заборона будь-яких видів експлуатації батьками своєї дитини; заборона фізичних покарань дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

При цьому у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Як експлуатацію дитини слід розглядати залучення її до непосильної праці, до заняття проституцією, злочинною діяльністю або примушування до жебракування.

Виходячи з наведеного, ухилення від виконання батьківських обов'язків (об'єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 184 КУпАП) може проявлятись у різних формах.

Згідно п. 9 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376, у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

При цьому, суддя враховує практику Європейського суду з прав людини (справи «Лучанінова проти України», рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02,«Малофєєва проти Росії», рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04, «Карелін проти Росії», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), де серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип) рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Проте суть порушення, викладена у протоколі відносно ОСОБА_1, не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 184 КУпАП, та не містить всіх ознак об'єктивної та суб'єктивної сторони даного правопорушення, зокрема, не зазначено, в чому саме полягає ухилення останньої від виконання обов'язків щодо виховання сина, тобто винна поведінка, не конкретизовані норми законодавства, якими ці обов'язки передбачені та вимоги якого порушила ОСОБА_1,не зазначений період, протягом якого тривало порушення (адже ухилення від виконання батьківських обов'язків є триваючим та не носить разового характеру у певну дату).

Отже, належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітнього сина ОСОБА_2, матеріали справи не містять.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 р. № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

За змістом статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.184 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає до закриття у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через міськрайонний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили "_____"______________ 2019 року

Строк пред'явлення постанови до виконання 3 міс.

Суддя /підпис/ Г.С. Русаков

Згідно з оригіналом: оригінал зберігається при матеріалах справи № 697/696/19

Суддя Г . С . Русаков