Справа № 641/298/19
ПОСТАНОВА

іменем України

29.03.2019 рокусуддя Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина ОСОБА_3, мешкає м. Харків, пр.. ОСОБА_4АДРЕСА_1, у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

08 січня 2019 року о 03-15 год. ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 біля буд.8/1 по пр. Героїв Сталінграду в м. Харкові, з ознаками алкогольного спяніння. Від проходження медичного огляду на стан спяніння відмовився в присутності свідків.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Вина ОСОБА_2 у скоєнні вказаного правопорушення підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення від 08 січня 2019 серії БД №401299, поясненнями.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи наведені докази, вважаю вину ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення доведеною. Його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом особою в стані алкогольного спяніння та відмова особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Накладаючи адміністративне стягнення, суду бере до уваги характер скоєного правопорушення, дані про особу, що притягається до адміністративної відповідальності та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ч.1 ст. 130 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Накласти на ОСОБА_2, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп..

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова.

Суддя : ОСОБА_1