ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/22/19
Єдиний унікальний № 320/8055/18 Головуючий в 1-й інстанції - Іваненко О.В.
Категорія - ст. 173-2 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції - Білоконев В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Білоконев В.М., за участю особи, щодо якої закрито адміністративне провадження ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, потерпілої ОСОБА_4, її представника адвоката ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відео конференції, матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_4 на постанову судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 листопада 2018 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 листопада 2018 року провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає та зареєстрований: АДРЕСА_1, не працюючого, відомості про ідентифікаційний номер відсутні, закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно з постановою, до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 18.09.2018 року, згідно якого 22.08.2018 року об 19-20 годин ОСОБА_2, знаходячись біля магазину «Булочна» по б-ру 30 років Перемоги в м.Мелітополі, висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою на адресу колишньої дружини ОСОБА_4, чим вчинив насильство у сім'ї психологічного характеру.

Не погоджуючись з вказаною постановою, потерпіла ОСОБА_4 звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вона вказує, що з постановою не погоджується, оскільки вважає, що судом першої інстанції були неправильно встановлені фактичні обставини справи, а встановленим у постанові обставинам надана невірна правова оцінка. Зауважує, що поза увагою суду залишились її показання, а саме, що побачивши її в присутності дитини та інших людей почав виражатись на її адресу нецензурною лайкою, обзивав її принизливими словами, які вона повідомила головуючому судді під час слухання справи, також вона в суді вказувала на те, що ОСОБА_2 почав погрожувати її, вказуючи на те, що він сильніше за неї та штовхнув її. Все це відбувалось на очах співробітників поліції, яких викликала продавець магазину «Булочна». Такі дії завдали її фізичного болю та психічних страждань. Всі ці дії ОСОБА_2 підтверджуються показами свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, але вони залишились поза увагою суду першої інстанції. Просить скасувати постанову суду та винести нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та притягнути його до адміністративної відповідальності.

Заслухавши потерпілу ОСОБА_4 та її представника адвоката ОСОБА_5, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які заперечували проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Всупереч твердженням апелянта, ці вимоги закону судом першої при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 були дотримані.

ОСОБА_2 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що полягає у вчиненні домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

В судовому засіданні першої інстанції ОСОБА_2 провину свою не визнав та пояснив, що ввечері 22.08.2018 року він в районі магазину «Булочна» побачив свою малолітню доньку ОСОБА_9, яку йому не давали бачити біля двох місяців, яку вела її бабуся, мати його колишньої дружини ОСОБА_6 В зв'язку з тим, що він давно не бачив доньку, яку із-за суперечок йому не дають, він попросив, щоб йому дали доньку поспілкуватися. ОСОБА_6 схопила його доньку на руки та стала від нього бігти в сторону магазину. Донька на її руках плакала та просилася до нього. Він пішов за ними до магазину, куди вбігла ОСОБА_6, та кричала, що викликали поліцію, що у неї крадуть дитину.

Викликали поліцію, потім після прибуття працівників поліції, приїхала його колишня дружина ОСОБА_4, його мати, зібрались якісь люди, стали сперечатися, сваритися. Працівник поліції запропонувала йому віднести його доньку до нього в машину, щоб дитина не бачила скандалу.

Він взагалі ніколи не погрожував своїй колишній дружині, не ображав її та не висловлювався нецензурною лайкою. З нею взагалі в той вечір не спілкувався. Вся розмова була в присутності працівників поліції та родичів.

На теперішній час вони спілкуються з дружиною стосовно дитини та мають добрі відносини.

В судовому засіданні першої інстанції ОСОБА_4 пояснила, що вона 22.08.2018 року знаходилась на стажуванні в кафе «Джокер». Ввечері їй зателефонувала її мати та повідомила, що її колишній чоловік ОСОБА_2 бажає забрати дитину та поросила її приїхати. Вона поросила друга брата - ОСОБА_8 підвести її до магазина «Булочна».

Коли вона під'їхала, біля магазину вже були поліцейські, батьки. Дитина була на руках сестри ОСОБА_2 Вона вимагала віддати їй дитину, але доньку їй не віддавали. ОСОБА_2 погрожував їй, казав, що він сильніше та ображав її та її мати.

В судовому засіданні першої інстанції свідок ОСОБА_6 пояснила, що 22.08.2018 року ввечері вона з онукою йшли додому. Напроти магазину «Булочна» до них підійшов її колишній зять - ОСОБА_2 та став з ними спілкуватися. Потім він казав, що бажає взяти доньку, щоб вона тимчасово пожила з ним. Дитина в цей час хворіла, тому вона не віддала онуку йому. Вона взяла дитину на руки та пішла до магазину, де попрохала продавців викликати поліцію, оскільки злякалась, що ОСОБА_2 забере доньку без згоди її доньки - ОСОБА_4 Приїхала поліція, вона зателефонувала донці, яка також приїхала, приїхали мати та сестра зятя, всього чоловік 6. Біля магазину почався скандал. Всі кричали один на одного. Дитина знаходилась на руках сестри зятя, вони не віддавали її. Мати колишнього зятя кричала на них, ображала, робила все, щоб вони не забрали онуку. Вона не бачила, щоб ОСОБА_2 штовхав її доньку, він не погрожував їй, просто не віддавав дитину.

Свідок ОСОБА_7 пояснила в судовому засіданні першої інстанції, що вона працює в магазині «Булочна» продавцем. Ввечері до них в магазин зайшла перелякана жінка із дитиною на руках та попросила викликати поліцію. За нею зайшов чоловік з телефоном в руках, який казав на камеру, що у нього вкрали дитину. Вона знає цю жінку та чоловіка (які обслуговуються у них в магазині), та знає, що ця дитина його донька та її онука. Вони викликали поліцію і вони всі пішли на вулицю, там розбирались. Пізніше, після робочого дня, коли вона йшла додому, біля магазину стояла поліцейська машина та багато людей, які щось з'ясовували. Вона не чула, щоб ОСОБА_2 когось ображав, лаявся на когось. Щоб він комусь погрожував, вона також не бачила.

Будь яких інших доказів, зокрема клопотань про виклик свідків, долучення до справи письмових доказів та ін., судді, від учасників справи, не надходило.

Отже, дослідивши докази по справі, оглянувши відеозапис обставин подій, заслухавши сторони, надавши оцінку поясненням свідків, які є в матеріалах справи та надані в судовому засіданні, суд вважав, що в діях ОСОБА_2 не вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, як вчинення насильства в сім'ї, оскільки ці обставини спростовані під час розгляду справи в судовому засіданні і вказане в протоколі адміністративне правопорушення не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду.

Крім того, згідно пояснень ОСОБА_4 від 23.08.2018 року вона взагалі не вказує про той факт, що її колишній чоловік ОСОБА_2 якимось чином скоїв насильство у відношенні до неї (а.с.3).

Також на думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції законно та обґрунтовано поставився критично до пояснень свідка ОСОБА_8, оскільки згідно цих пояснень він не конкретизує яким чином ОСОБА_2 погрожував фізичною розправою (а.с.4), крім того, цей факт спростовується показами інших очевидців даних подій.

З огляду на те, що в суді апеляційної інстанції ОСОБА_4 не надано жодного належного та допустимого доказу на спростуванням висновку судді місцевого суду про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП, її твердження про те, що він виражався на її адресу нецензурною лайкою, обзивав її принизливими словами, погрожував її, є безпідставними, бо спростовуються проаналізованими у судовому рішенні доказами.

З урахуванням викладеного, вважаю, що суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, всупереч доводам ОСОБА_4, у відповідності з вимогами ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП повно, всебічно та об`єктивно з`ясував обставини події, дав оцінку всім зібраним по справі доказам, належним чином перевірив доводи, що були висунуті ОСОБА_4 на свій захист, та прийшов до правильного висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП.

Не впливають на законність та обґрунтованість судового рішення і інші доводи апелянта, бо вони не є істотними, тобто такими, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За таких обставин постанова суду є законною та обгрунованою, а тому підстави для її скасування - відсутні.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 листопада 2018 року, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КупАП - залишити без змін.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.М. Білоконев

Дата документу Справа № 320/8055/18