Номер провадження: 33/813/378/19
Головуючий у першій інстанції Дерус А. В.
Доповідач Колесніков Г. Я.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Колеснікова Г.Я.,

секретаря - Маслова Р.Ю.,

за участю:

прокурора - Войтова Руслана Григоровича,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 21 січня 2019 року в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 21 січня 2019 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн.

Відповідно до постанови суду ОСОБА_2 відповідно до пп.«в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись державним службовцем, перебуваючи на посаді державного фінансового інспектора відділу контролю у галузі ЖКГ, інфраструктури та зв'язку Південного офісу Держаудитслужби, несвоєчасно подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, чим порушила вимоги ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції». Вказані дії містять ознаки адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП (а.с.46-47).

На дану постанову ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі ч.1 ст.247 КУпАП, посилаючись на те, що:

-неодноразово намагалася подати декларацію, проте через технічні причини (поломку власного комп'ютера, зміну електронної пошти) та хворобу своєї дитини, вчасно не змогла цього зробити;

-в неї не було умислу та жодного наміру і мотиву приховувати свій майновий стан і доходи, а тому відсутня суб'єктивна сторона правопорушення.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити. Прокурор заперечував проти апеляційної скарги і просив залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

За змістом ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, підлягають для з'ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Визнаючи ОСОБА_2 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2:

- є суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції»;

- 18 жовтня 2012 року була попереджена про обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції»;

- подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік несвоєчасно без поважних причин, а саме: 04 квітня 2018 року о 14 год. 49 хвил.,

чим допустила порушила вимог ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції».

Вказані обставини підтверджені матеріалами справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення, пов'язаного з корупцією № 753 від 27 листопада 2018 року (а.с.1-7)

-рапортом ст.о/у в ОВС УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НП України С.О.Грищука (а.с.8);

-поясненнями ОСОБА_2 (а.с.9-10);

-копією листа про подання декларації (а.с.12);

-копією листа ДЗЕ НПУ від 26 жовтня 2018 року №5367 (а.с.16);

-копією повідомлення від 12 квітня 2018 року №15-3325-17/2269 (а.с.17);

-листом-попередженням про обмеження, встановлені Законом України на начальника Одеського головного матеріально-технічного складу (а.с.34).

В суді першої інстанції ОСОБА_2 свою вину визнала в повному обсязі (а.с.47).

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають обставинам справи, наявним доказам та вищевказаним нормам права.

Доводи апеляційної скарги про те, що у ОСОБА_2 не було умислу та жодного наміру і мотиву щодо приховання свого майнового стану і доходів, не заслуговують на уваги.

Суб'єктивна сторона корупційного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, як це визначено ч.2 ст.172-6 КУпАП, незалежно від ознак суб'єктивної сторони, є адміністративним правопорушенням з формальним складом, при цьому обов'язковою складовою складу даного правопорушення є існування об'єктивної сторони, тобто протиправного діяння.

З матеріалів справи вбачається, що зі встановленими Законом України «Про запобігання корупції» вимогами та обмеженнями ОСОБА_2 була ознайомлена 18 жовтня 2012 року (а.с.34), отже усвідомлювала про обов'язок своєчасного подання щорічної декларації в період з 01 січня до 01 квітня наступного за звітним роком.

Крім того, ОСОБА_2 визнавала свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, що підтверджується протоколом від 27 листопада 2018 року, її письмовими поясненнями від 06 листопада 2018 року, а також поясненнями, наданими в судовому засіданні суду першої інстанції (а.с.1-7, 9-10, 46-47).

Посилання на поважність причин несвоєчасного подання декларації через технічні причини та хворобу дитини, не приймаються до уваги, оскільки є безпідставними та не підтверджені жодними доказами. Крім того, ОСОБА_4 одружена, дочці на той час було майже 5 років (ІНФОРМАЦІЯ_1), піклування за дочкою покладається на обох батьків, тому суд вважає, що вона мала можливість залишити дитину зі своїм батьком та своєчасно виконати свій обов'язок по подачі щорічної декларації.

Твердження про те, що електронна пошта ОСОБА_2 була зареєстрована на забороненому домені - «mail.ru», її необхідно було змінити, що було зроблено 28 березня 2018 року, а підтвердження про заміну адресу електронної пошти прийшло лише 31 березня 2018 року, є неповажними, оскільки така заборона була введена в дію ще у травні 2017 році Указом Президента України від 15 травня 2017 року за №133/2017. Тому ОСОБА_2 мала достатньо часу для своєчасної зміни електронної пошти.

Посилання в письмових поясненнях ОСОБА_2, наданих суду апеляційної інстанції, на те, що датою виявлення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, є 06 червня 2018 року, коли НАЗК отримало від Південного офісу Держаудитслужби повідомлення про несвоєчасне подання нею щорічної декларації, тому минули строки притягнення до адміністративної відповідальності, передбачені ст.38 КУпАП, є безпідставними з огляду на наступне.

Згідно зі ч.3 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Матеріалами справи встановлено, що 26 жовтня 2018 року Департаментом захисту економіки Національної поліції України отримано лист-повідомлення від Національного агентства з питань запобігання корупції про несвоєчасне подання декларації особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в тому числі ОСОБА_2 (а.с.16).

В свою чергу, 27 листопада 2018 року ст.о/у в ОВС УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НП України Грищук С.О. склав рапорт на ім'я начальника УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НП України про дозвіл на складання відносно ОСОБА_2 протоколу за вказаним фактом та реєстрацію матеріалів (а.с.8).

Саме день складання рапорту, тобто 27 листопада 2018 року, і є днем виявлення вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією.

Таким чином, оцінюючи в сукупності наявні в справі докази, вважаю, що суд першої інстанції, з огляду на матеріали адміністративного провадження, обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

З огляду на викладене, підстав для скасування постанови суду першої інстанції апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.280, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 21 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду /підпис/ Г.Я.Колесніков

З оригіналом згідно,

Суддя Одеського апеляційного суду Г.Я.Колесніков