Справа № 392/1428/18
Провадження № 3/392/2/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року м. Мала Виска

Суддя Маловисківського районного суду Кіровоградської області Березій Ю.А., при секретарі Кальній М.О., з участю прокурора Танривердієва І.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу Управління захисту економіки в Кіровоградській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, депутата Маловисківської районної ради Кіровоградської області 7-го скликання, паспорт громадянина України ЕА 853547, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

за частиною 1 статті 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 10 жовтня 2018 року № 225/18 громадянин ОСОБА_1 обвинувачений в тому, що маючи повноваження депутата Маловисківської районної ради Кіровоградської області сьомого скликання і будучи субєктом декларування у розумінні та відповідно до п.п. "б" п. 1 ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», в період з 1 січня 2018 року до 1 квітня 2018 року не подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, натомість подав декларацію 31 липня 2018 року о 13.59.

У судовому засіданні громадянин ОСОБА_1 не визнав своєї вини в скоєнні адміністративного правопорушення та пояснив, що не зміг вчасно подати декларацію з технічних причин, а саме почав подавати декларацію в лютому 2018 року. Його дружина фізична особа-підприємець, яка чекала довідку про її доходи. У той час, як він вдруге зайшов в реєстр, йому надійшло повідомлення про те, що ключ не можливо ідентифікувати. Ключ було заблоковано і тому він вимушений був повторно виготовляти електронний цифровий підпис, як депутат. Декларацію зміг подати вже після того, як був виготовлений інший електронний цифровий підпис.

Дослідивши та оцінивши в сукупності докази, суддя дійшов висновку про те, що провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Відповідно до частини 1 статті 172-6 КУпАП несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, - тягне за собою накладення штрафу від пятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обовязків осіб, національні органи зобовязані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Вирішуючи питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати обєктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його обєктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.

Для розкриття обєктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП необхідно зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм. Так, примітка до статті 172-6 КУпАП, вміщуючи вказівку на субєкт цього правопорушення, відсилає правозастосувача до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму частини 1 статті 172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння. Так, для кваліфікації діяння за частиною 1 статті 172-6 КУпАП є необхідним встановлення несвоєчасності подання декларації без поважних причин, тобто подання декларації поза строком, який визначений законом.

Беручи до уваги положення статті 7 КУпАП, згідно якої застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, тобто яка передбачає чітке виконання передбачених законом норм, а отже, забороняє притягнення особи до адміністративної відповідальності за аналогією.

За змістом положень Закону України «Про запобігання корупції» сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобовязана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети. А тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести наявність в діях особи умислу на несвоєчасне подання такої декларації.

Суддею встановлено, що як під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, так і у судовому засіданні громадянин ОСОБА_1 не визнав своєї вини в скоєнні адміністративного правопорушення.

Інформація, яка викладена в світлокопіях документів, які долучені до протоколу, не може бути достатніми доказами на підтвердження факту несвоєчасного подання декларації без поважних причин громадянином ОСОБА_1

Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина 3 статті 62 Конституції України).

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Згідно частини 1 статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина 2 статті 251 КУпАП).

Положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

В матеріалах адміністративної справи відсутні належні, допустимі і достатні докази, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 умислу на порушення вимог фінансового контролю.

Як вбачається з письмових пояснень від 25 вересня 2018 року громадянина ОСОБА_1, які надані прокурору Маловисківського відділу Знам'янської місцевої прокуратури, декларація подана із затримкою у зв'язку з тим, що була заблокована електронна адреса декларанта. ОСОБА_1 пояснив, що він неодноразово звертався за технічною підтримкою до НАЗК, але не отримав відповіді, телефонував на номери НАЗК, пробував повторно зареєструватись у Державному реєстрі декларацій.

Дане пояснення підтверджується роздруківкою електронних документів (а.с. 19-20, 96-98).

З показань свідка ОСОБА_3 вбачається, що громадянин ОСОБА_1 вживав усіх можливих заходів щодо своєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування за 2017 рік.

Зазначені докази вказують на наявність поважних причин у несвоєчасному поданні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями 280, 283 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя