справа № 274/1745/19
провадження № 3/0274/887/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2019 року. м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Вдовиченко Т.М., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Управління захисту економіки в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого заступником директора ТОВ "Галексан", депутата Бердичівської міської ради, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,-

В с т а н о в и в:

Згідно протоколу № 108 про адміністративне правопорушення, пов"язане з корупцією, від 18.03.2019 р., ОСОБА_1, являючись у період з 10.11.2015 р. по теперішній час депутатом Бердичівської міської ради, будучи у відповідності до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (надалі - Закон) субєктом відповідальності за адміністративні правопорушення, повязані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону у десятиденний строк з моменту придбання майна на суму, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, письмово не повідомив про це Національне агентство з питань запобігання корупції, шляхом внесення відомостей до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто не повідомив про суттєві зміни в майновому стані, а саме, у десятиденний строк з моменту придбання майна не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції, що 18.12.2018 року він набув право власності на автомобіль марки «Opel Movano», 2015 року випуску (договір купівлі-продажу № ONL-100793 від 18.12.2018 р.) на суму 210600,00 грн, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01.01.2018 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав. Пояснив суду, що 21.12.2018 р. він придбав зазначений автомобіль. Після чого передав документи в МРЕО для його переоформлення. Однак, для подачі повідомлення по суттєві зміни в майновому стані йому не вистачало необхідних документів, зокрема щодо даних власника майна. Всі необхідні документи надійшли лише 28.12.2018 р. Напередодні, 26.12.2018 р. він залишив межі України та відправився до Індонезії з робочою поїздкою. При цьому, попросив дружину подати повідомлення про суттєві зміни в майновому стані у зв"язку з набуттям права власності на автомобіль загальною вартістю 210600,00 тис. Однак, в кінцевому результаті дружина не подала повідомлення у зв"язку з неналежною роботою сайту Національного агентства з питань запобігання корупції. Із-за кордону в Україну він повернувся 07.01.2019 р.

Невизнання вини ОСОБА_1 обґрунтував тим, що оскільки з моменту придбання автомобіля пройшло 10 днів, за які він не встиг подати відповідне повідомлення, тому він вирішив взагалі не подавати повідомлення про суттєві зміни в майновому стані. Відомості про придбання ним рухомого майна він зазначив у щорічній декларації.

Прокурор Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_2 в судовому засіданні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, підтримала, зазначила про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, а тому просила призначити стягнення порушнику у вигляді штрафу. Зауважила, що до цього часу про суттєві зміни у майновому стані ОСОБА_1 не повідомив.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який не визнав протиправність своїх дій, передбачених ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, прокурора Висоцьку О.В., та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до статей 245, 278, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно протоколу першої сесії сьомого скликання від 10.11.2015 року Бердичівської міської ради ОСОБА_1 було зареєстровано депутатом Бердичівської міської ради (а.с. 25-26).

Приписами статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» визначено коло осіб, на яких поширює свою дію цей Закон, зокрема підпунктом «б» пункту 1 частини 1 статті З Закону передбачено його розповсюдження на депутатів місцевих рад.

Таким чином, на момент вчинення правопорушення ОСОБА_1 є депутатом Бердичівської міської ради, а отже і субєктом відповідальності за адміністративні правопорушення, повязані з корупцією.

Згідно ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції (надалі - НАЗК). Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті НАЗК.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 р. № 2246-VІІІ прожитковий мінімум працездатних осіб з 1 січня 2018 року становить 1762,00 грн. Таким чином, станом на 1 січня 2018 року 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб дорівнює 88 100,00 грн.

Згідно п. 1 п. 1 Рішення НАЗК від 10.06.2016 № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України за № 958/29088 від 15.07.2016 р. зі змінами, система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» (надалі - Закон) декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування розпочинає свою роботу в два етапи:

-Перший етап з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року для декларацій (повідомлень) субєктів декларування, які станом на 01.09.2016р. чи пізніше цієї дати займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливе відповідальне становище;

-Другий етап - з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року для всіх інших субєктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом.

Крім цього, зазначена у пункті 1 цього ж рішення декларація (повідомлення) подається згідно із Законом шляхом заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 6 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням НАЗК № 3 від 10.06.2016р., субєкти декларування письмово повідомляють НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 18.12.2018 р. на підставі договору купівлі-продажу № ONL-100793 від 18.12.2018 р. став власником автомобіля марки «Opel Movano», 2015 р.в., р.н. НОМЕР_1, на суму 210600,00 грн, який був зареєстрований в ТСЦ № 1842 на його ім"я 21.12.2018 р., що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб, на 1 січня 2018 року (а.с. 30-36).

Отже, починаючи з 21.12.2018 року ОСОБА_1 був зобовязаний протягом десяти днів подати повідомлення про суттєві зміни, кінцевий строк подання якого був 31.12.2018 року ( включно).

У відповідності до статті 68 Конституції України, кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Окрім того, слід зазначити, що ст. 172-6 ч. 2 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Відповідно до п. 6 р. 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016р. № 3, зареєстрованим в МЮ України 15.07.2016 року за № 959/29089, днем вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, слід вважати наступний день після закінчення десятиденного строку, передбаченого для повідомлення про відкриття валютного рахунку в установі банку-нерезидента або про отримання доходу чи придбання майна.

Тобто, днем вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, а саме неподання повідомлення про суттєві зміни в майновому стані є 01.01.2019 р.

Судом встановлено, що станом на час слухання справи (02.04.2019 р.) згідно даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідне повідомлення про суттєві зміни в майновому стані ОСОБА_1 не вносилися взагалі (а.с. 11-14).

При цьому, слід відмітити, що ОСОБА_1 мав технічну можливість подати повідомлення про суттєві зміни в майновому стані при придбанні 18.12.2018 р. автомобіля марки «Opel Movano», 2015 року випуску.

Крім того, після ознайомлення зі змістом складеного на ОСОБА_1 протоколу від 18.03.2019 р. по час розгляду справи (02.04.2019 р.) останній жодних заходів щодо усунення вказаного правопорушення не вжив.

В листі Міністерства юстиції України від 02.08.2013 № 6802-0-4-13/11 щодо надання розяснень положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, зазначено, що КУпАП не містить визначення поняття «триваюче» правопорушення. Проте в теорії адміністративного права триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обовязку. Початковим моментом такого діяння є активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обовязок або виконує його неповністю чи неналежним чином.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в даному випадку зазначене правопорушення, вчинене ОСОБА_1, є триваючим правопорушенням, оскільки ОСОБА_1 в установлений законом строк не виконав покладений на нього обовязок по подачі повідомлення про суттєві зміни в майновому стані і продовжує його не виконувати. Оскільки до цього часу про суттєві зміни у майновому стані не повідомив.

Доказами винуватості ОСОБА_1 в інкримінованому йому протиправному діянні, передбаченому ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, є зібрані та досліджені судом в судовому засіданні докази.

Зокрема, протокол № 108 про адміністративне правопорушення, пов"язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, від 18.03.2019 р., яким встановлено факт порушення ОСОБА_1 вимог Закону України «Про запобігання корупції», відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП; копія протоколу першої сесії сьомого скликання від 10.11.2015 р. Бердичівської міської ради, згідно якого ОСОБА_1 було зареєстровано депутатом Бердичівської міської ради; договір купівлі-продажу транспортного засобу від 18.12.2018 року, відповідно до якого покупцем автомобіля марки «Opel Movano», 2015 року випуску, виступав ОСОБА_1; копія довідки ТСЦ 1842 від 21.12.2018 р., згідно якої автомобіль був зареєстрований на ОСОБА_1; витяг з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, згідно якого повідомлення про суттєві зміни в майновому стані ОСОБА_1 не вносилися взагалі.

Отже, на підставі вищенаведеного, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, прокурора Висоцьку О.В., та дослідивши матеріали справи в їхній сукупності, суд приходить до висновку, про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

При цьому, суд критично ставиться до письмових пояснень, а також наданих в судовому засіданні пояснень ОСОБА_1, відповідно до яких, він не вважав за потрібне після спливу встановленого законодавством строку в 10 днів після придбання ним автомобіля, подати відповідне повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, та спростовує їх наступним.

Оскільки згідно ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції.

Суд наголошує, що відповідно до ст. 68 Конституції України, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Суд також ставиться критично до письмових пояснень ОСОБА_3 (дружини ОСОБА_1М.) щодо неналежної роботи сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, у зв"язку з чим вона не змогла вчасно подати відповідне повідомлення, оскільки її доводи жодним доказом не підтверджені.

Призначаючи стягнення, суддя враховує характер вчиненого діяння, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (вперше притягається до адміністративної відповідальності), майновий стан (працює), відсутність обставин, що пом"якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1, ступінь його вини, відношення до вчиненого та вважає доцільним накласти на нього стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, яке буде достатнім для його виправлення та запобігатиме вчиненню ним нових правопорушень.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір, розмір і порядок сплати якого встановлюється законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір", розмір судового збору, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись статтями 23, 27, 33, 34, 35, 40-1, 283, 284, 172-6 ч. 2 КУпАП, суддя,-

П о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн., який сплатити на р/рахунок: 6005, отримувач: Бердичів, УК /м.Бердичів/ 21081100, код отримувача: 37752874, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку: 899998, код класифікації: 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп. на р/р: 6005, отримувач коштів: Бердичів, УК /м.Бердичів/, 22030101, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030101.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя Т.М.Вдовиченко