Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

23 грудня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_1 - особи, щодо якої винесено постанову, захисника Дубчак Л.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Дубчак Л.С. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2019 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хоростець Козівського району Тернопільської області, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.10.2019 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 17 липня 2019 року о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Volkswagen" д/н НОМЕР_2 на б-рі Шевченка, 20 в м. Києві з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник Дубчак Л.С. зазначає, що 17 липня 2019 року близько 16 години 25 хвилин ОСОБА_1 лише знаходився в автомобілі "Volkswagen", однак транспортним засобом не керував, коли до нього підійшли патрульні поліцейські, і докази протилежного в справі відсутні. Коли її підзахисний відмовився виходити з автомобіля, його затримали та доставили в управління поліції, куди в подальшому запросили двох свідків і запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням газоаналізатора "Drager". Після відмови пройти огляд у такий спосіб ОСОБА_1 пройти огляд у закладі охорони здоров`я не пропонували, як і підписувати будь-які документи, і близько 19 години 05 хвилин звільнили.

________________________________________________________________________

Справа № 33/824/4658/2019 Постанова винесена суддею Хардіною О.П.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

Як стверджує захисник, суддею неповно досліджено обставини справи і не надано належну оцінку суперечностям у часових показниках в протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнях свідків, направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, протоколі про адміністративне затримання. Ці показники не відповідають дійсним обставинам справи та не відтворюють реальну хронологію подій. Звертає увагу і на неправильне зазначення державного номерного знаку автомобіля "Volkswagen" д/н НОМЕР_2 , у той час як правильним є НОМЕР_3 .

Що стосується протоколу про адміністративне затримання, то всупереч вимогам п.5 розділу ІІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376, він містить виправлення в графі дати складання. Пояснення працівникам поліції були надані невідомими свідками, особи яких не встановлені, а тому не можуть бути допустимими доказами. Також акцентує увагу, що підписи свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не є ідентичними в різних документах, і викликає здивування, що свідок ОСОБА_4 , який зареєстрований у Дніпропетровській області, перебував на місці вчинення адміністративного правопорушення.

У направленні водія на огляд вказано, що воно складене о 16 годині 40 хвилин у присутності свідків, тобто в час адміністративного затримання та доставляння водія у відділ поліції, і невірно зазначено заклад охорони здоров`я. У цей час її підзахисний не міг відмовитись від медичного огляду, оскільки питання про огляд (не медичний) ставилося тільки у відділі поліції, куди його було доставлено о 17 годині 10 хвилин, а свідків запрошено о 17 годині 50 хвилин. ОСОБА_1 пропонували пройти огляд лише з використанням спеціального технічного засобу "Drager", і пояснення свідків свідчать про те, що він відмовився від огляду лише в один з можливих способів.

А відтак, на переконання захисника, дії поліцейських стосовно застосування до її підзахисного фізичного насильства є незаконними, і поліцейськими порушено вимоги ст.266 КУпАП, п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2015 року № 1103, п.7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), у відповідності з якими у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейськиМ з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. У протоколі відсутні відомості про те, що після того, як ОСОБА_1 запропонували пройти огляд інспектором поліції із застосуванням технічних засобів, він відмовився, і що йому було запропоновано пройти огляд у закладі охорони здоров`я. Тобто в протоколі не зазначені дії водія стосовно ухилення від медичного огляду, а відтак поліцейський не мав права складати протокол. Враховуючи викладене, суддя повинен був повернути матеріали справи до Управління патрульної поліції для належного оформлення.

Всупереч вимогам ст.ст.268, 2772 КУпАП ОСОБА_1 про розгляд справи будь-якими засобами не повідомлявся, дані про що відсутні і в постанові, а тому суддя, розглянувши справу під час його відсутності, на що не мав законних підстав, не дотримав принципу змагальності та рівності учасників процесу.

З огляду на викладене захисник просить постанову судді скасувати і закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Крім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді, пропуск якого мотивовано недотриманням суддею вимог ст.ст.268, 2772 КУпАП, про що детально викладено раніше, в той час як копія прийнятого рішення була направлена ОСОБА_1 лише 31.10.2019 року, тобто поза межами строку апеляційного оскарження, і отримана ним 13.11.2019 року.

Вислухавши пояснення захисника Дубчак Л.С. та ОСОБА_1, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у передбачених законом випадках. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подана захисником 22.11.2019 року, тобто з пропуском встановленого законом строку. Між тим, справу розглянуто під час відсутності ОСОБА_1 , який про місце і час судового засідання сповіщений не був і отримав копію направленого йому поштою судового рішення лише 13.11.2019 року, що підтверджується даними про відстеження поштового відправлення за трек-номером (а.с.40). Тому строк оскарження постанови пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суддя місцевого суду згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення, дав належну оцінку доказам і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_1 , про що зазначено раніше; письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння; записі портативного відеореєстратора поліцейського.

Оскільки вказані докази об`єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.

При цьому пояснення ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, які є аналогічними доводам апеляційної скарги, про те, що він тільки знаходився в автомобілі, коли до нього підійшли поліцейські, однак не керував ним, спростовуються письмовими поясненнями свідка ОСОБА_6 , рапортом поліцейського Управління патрульної поліції в м. Києві (а.с.4, 5). З цього приводу після адміністративного затримання ОСОБА_1 по декілька разів пояснював і про те, що був затриманий, коли тільки сидів у салоні автомобіля, однак керувати ним не збирався, що є абсолютно нелогічним, і коли тільки підходив до автомобіля.

Доводи захисника про недопустимість письмових пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , особи яких було встановлено зі слів, є непереконливими, оскільки присутність свідків при відмові ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, підписання свідками пояснень та протоколу про адміністративне правопорушення зафіксовано відеозаписом і не викликає жодних сумнівів. Що стосується посилань захисника на те, що підписи свідків не є ідентичними, то вони є припущеннями, оскільки захисник не надала доказів, що володіє спеціальними знаннями в галузі графології. З цих же підстав не можуть бути перевірені ці доводи і апеляційним судом. Такими, що носять характер припущень, є і сумніви щодо перебування на місці вчинення правопорушення свідка ОСОБА_6 , який зареєстрований в населеному пункті в Дніпропетровській області.

Те, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижуються увагу та швидкість реакції, було складено о 16 годині 40 хвилин, тобто до складення протоколу та запрошення свідків, ніяким чином не свідчить, що оформлення матеріалів справи не відповідає встановленій законом процедурі і що саме в цей час ОСОБА_1 відмовився проходити відповідний огляд. І можливі деякі неточності логічно пояснюються невірним налаштуванням відеореєстратора та досить тривалим проміжком часу, протягом якого поліцейські спілкувалися з ОСОБА_1 , намагаючись встановити його особу, пропонували пройти огляд на стан сп`яніння спочатку за відсутності свідків, і вже потім зафіксували відмову в їх присутності, оскільки останній відмовлявся пред`явити документи, вважаючи це тиском на себе, розповідав про обставини, які взагалі, не стосувалися обставин справи, сперечався з поліцейськими, не надавав відповіді на конкретні запитання, тощо. Всі вказані події зафіксовані відеозаписом.

Разом з тим, ні даними в направленні, ні в протоколі про адміністративне затримання, який містить виправлення в даті його складання, а тому, на переконання захисника, не може бути допустимим доказом, суд свої висновки не мотивував.

На вимогу поліцейського пройти огляд із застосуванням газоаналізатора "Drager" ОСОБА_1 відмовився. У подальшому після запрошення свідків він відмовився пройти огляд в закладі охорони здоров`я та із застосуванням газоаналізатора. Зміст протоколу був оголошений поліцейським і від підпису протоколу ОСОБА_1 відмовився. А тому доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для складання протоколу про адміністративне правопорушення у зв`язку з недотриманням поліцейськими вимог ст.266 КУпАП, та п.6 Порядку та п.7 розділу І Інструкції не відповідають дійсності.

Протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності з вимогами ст.256 КУпАП за відмову особи, яка керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду в присутності двох свідків. Положеннями вказаної норми не передбачено, що він має містити послідовність дій поліцейських та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в контексті ст.266 КУпАП, якою визначено процедуру огляду.

Згідно з ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Справу розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , який не був своєчасно сповіщений про місце і час розгляду справи, оскільки поштові відправлення з судовими повістками про виклик на розгляд справи 03.10.2019 року і 16.10.2019 року він не отримував, і вони повернулися до суду.

Водночас, розглядаючи справу під час відсутності порушника, суддя керувався тривалістю перебування справи в його провадженні, адже згідно з ч.1 ст.277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Крім того, у відповідності з вимогами ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є не тільки всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, а і своєчасне з`ясування таких обставин, а також запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, що також є метою адміністративного стягнення згідно з ст.23 КУпАП, яке може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення адміністративного правопорушення.

При розгляді справи в апеляційному суді права ОСОБА_1 були відновлені і він отримав можливість реалізувати їх у повному обсязі. А тому допущене суддею місцевого суду порушення норм процесуального права не вплинуло на правильність прийнятого рішення.

Дійсно, суддя в постанові невірно зазначив державний номерний знак автомобіля "Volkswagen Tiguan" НОМЕР_2 , в той час як правильним є НОМЕР_3 , що пояснюється різним зазначенням знаку в процесуальних документах, які містяться в матеріалах справи, як, до речі, невірно вказав і адресу проживання (номер квартири) ОСОБА_1 у вступній частині постанови. Однак ці обставини не тягнуть за собою зміну чи скасування постанови, оскільки по суті є описками, що можуть бути виправлені як за заявою сторони захисту, так і судом за власною ініціативою.

Отже, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_1 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті.

Таким чином постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику Дубчак Лесі Сергіївні строк апеляційного оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2019 року.

Апеляційну скаргу захисника Дубчак Лесі Сергіївни залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2019 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М. Тютюн