П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.01.2019 Справа №607/24917/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді Братасюка В.М.

з участю секретаря Созанської Т.І.

прокурора Вікарука Ю.Ю.

особи, яка притягується до адміністративної до відповідальності ОСОБА_1

розглянувши матеріали, що надійшли з Управління захисту економіки в Тернопільській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 Тернопільської

області, працюючого водієм КП «Байковецьке»,

за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Із змісту протоколу №0900231 складеного 27.11.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 будучи депутатом Байковецької сільської ради, Тернопільського району, Тернопільської області, відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язане з корупцією, в порушення вимог ч.1 ст. 45 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин, після встановленого строку подання щорічної декларації (з 01.01.2018р. до 01.04.2018р.), а саме 04.07.2018 року, подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч.1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснивши, що повністю розуміє зміст розяснених йому прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, винним себе у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав, пояснивши, що розпочав заповнення декларації у березні 2018року, в подальшому сайт Національного агентства з питань запобігання корупції погано працював та розпочалися весняно-польові роботи, тому декларацію він подав лише у липні 2018року. Пояснити, що перешкоджало йому заповнити декларацію в січні лютому, і до середини березня 2018 року, не зміг.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до відповідальності, визнавши його винним у вчиненні інкримінованого йому корупційного правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу наближеного до мінімального.

Заслухавши пояснення особи, котра притягується до адміністративної відповідальності, виступ прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 1 КУпАП визначає, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Частинами 1 3 ст.7 КУпАП закріплений принцип законності, у відповідності до якого, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Аналогічний принцип закріплений у ст.19 Конституції України, а саме, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вказаний принцип визначає основні засади діяльності органів державної влади, в тому числі і суду, та встановлює необхідність суворого дотримання закону і забороняє довільне, необґрунтоване чи свавільне тлумачення та застосування закону.

Зокрема, принцип юридичної визначеності є істотно важливим для питання довіри до судової системи та верховенства права. Потреба у визначеності не означає, що органові, який ухвалює рішення, не повинні надаватися дискреційні повноваження (де це необхідно) за умови наявності процедур, що унеможливлюють зловживання ними. Не відповідатиме верховенству права, якщо надана законом виконавчій владі дискреція матиме характер необмеженої влади.

Хоча дискреційні повноваження є необхідними для здійснення всього діапазону владних функцій в сучасних складних суспільствах, ці повноваження не мають здійснюватись у свавільний спосіб. Їх здійснення у такий спосіб уможливлює ухвалення суттєво несправедливих, необґрунтованих, нерозумних чи деспотичних рішень, що є несумісним із поняттям верховенства права.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Судом встановлено, що рішенням №1 від 22 грудня 2015 року першої сесій сьомого скликання Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області «Про підсумки виборів депутатів Байковецької сільської ради та сільського голови» визнано початок повноважень депутатів, в тому числі ОСОБА_1

Відповідно до п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону суб'єктами відповідальності за корупційні правопорушення є депутати місцевих рад.

Згідно з ч.3 ст.8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» на депутатів місцевих ради поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом.

Частиною 1 статті 45 Закону передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпункті «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до інформації наданої Байковецькою сільською радою ОСОБА_1, будучи депутатом Байковецької сільської ради, Тернопільського району, Тернопільської області не одноразово був повідомлений усною формою та письмовими повідомленнями про необхідність подання електронної декларації (а.с.12-13).

Згідно ст.68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, депутат Байковецької сільської ради ОСОБА_1 був зобов'язаний з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2018 року протягом 90 календарних днів, тобто до 01.04.2018 подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік.

В ході опрацювання Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, (https://public.nazk.gov.ua/ search)

встановлено дату подачі декларації ОСОБА_1, а саме 04.07.2018 року, що підтверджується скріншотом сторінки Інтернету з сайту НАЗК.

Також, згідно з відповіддю НАЗК № 93-05/4886/17 від 02.03.2017 дата публікації документів, вказана у публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі-Реєстр) співпадає з фактичною датою подання суб'єктами декларування документів до реєстру.

На підтвердження винуватості особи, котра притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КупАП, окрім протоколу долучено наступні письмові докази, досліджені та проаналізовані в судовому засіданні, а саме:

*витяг з офіційного сайту «https://public.nazk.gov.ua/search» щодо подання ОСОБА_1 електронної декларації за 2017 рік 04.07.2018 року;

*витяг з рішенням №1 від 22 грудня 2015 року першої сесій сьомого скликання Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області;

*інформація Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про необхідність подання декларації;

*довідка Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про те, що ОСОБА_1 був неодноразово повідомлений про необхідність подати електронну декларацію;

*електронна декларація ОСОБА_1 із сайту НАЗК подана 04.07.2018 року;

*запит Управління захисту економіки в Тернопільській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України адресований Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області;

*інформацією Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області;

*інформація НАЗК з розгляду листа Департаменту захисту економіки Національної поліції України;

*інформація ДП «Українські спеціальні системи» щодо функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період з 01.01.2018року по дату надання інформації

Таким чином, ОСОБА_1 будучи особою, на яку відповідно до підпункту «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» поширюється дія цього Закону, несвоєчасно, без поважних причин подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, в період з 01.01.2018року було 90 календарних днів для заповнення декларацій, які раціонально для цього використані не були.

Проаналізувавши та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, тобто несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд приймає до уваги характер вчиненого правопорушення, особу винного, і приходить до переконання, що на нього слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_2, слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись ст.ст.40-1, 172-6, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н ОВ И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот пятдесят) грн. 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 384, 20 грн.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяОСОБА_3