ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/5221/18 Номер провадження 33/814/391/19Головуючий у 1-й інстанції Фадєєва С. О. Доповідач ап. інст. Захожай О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Захожай О.І.,

з секретарем Григоровою М.В.

за участі:

особи яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою порушника ОСОБА_2 на постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 30 січня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, житель АДРЕСА_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 непрацюючий,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого.1 ст.130 КпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 382 грн. 20 коп.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_2 визнаний винуватим в тому, що він 3 листопада 2018 року о 05 год. 53 хв. по просп. Свободи 6А у м. Кременчук Полтавської області керував автомобілем Seat Ibiza, д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння (порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло) та, в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі. При цьому зазначає, що у 2018 році загубив своє водійське посвідчення, до правоохоронних органів з цього приводу не звертався. У період складання протоколу та розгляду справи в суді перебував за кордоном, йому невідомий автомобіль, який зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення та його власник, а тому не міг вчинити інкриміноване йому правопорушення.

Також просить поновити строк апеляційного оскарження, оскільки не був повідомлений про час та місце розгляду справи відносно нього, на момент розгляду справи перебував закордоном, постанову судді отримав 11.02.2019, до суду звернувся 20.02.2019.

Заслухавши порушника на підтримку апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, прихожу до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.294 КпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 не брав участь у розгляді справи суддею місцевого суду, копію постанови судді від 30 січня 2019 року відносно себе отримав 11 лютого 2019 року, апеляційну скаргу подав 20 лютого 2019 року.

Враховуючи викладене, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.245 КпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Наведені вимоги закону суддею не дотримані, а висновки постанови не ґрунтуються на належних і допустимих доказах.

Згідно з ст.280 КпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приписами ст.283 цього Кодексу встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити, зокрема, опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз'яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, а з міст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 цього Кодексу.

Як вбачається з оскаржуваної постанови судді, вона не відповідає наведеним вимогам закону та не містить опису обставин, установлених суддею під час розгляду справи.

Натомість, суддя місцевого суду лише процитував зміст протоколу про адміністративне правопорушення, складеного поліцейським.

Відсутність в мотивувальній частині постанови судді опису обставин, установлених під час розгляду справи, є істотним порушенням наведених вимог закону, оскільки перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження.

Крім того, обґрунтовуючи винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, суддя послався на протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків та відеозапис події.

При цьому, суддя належним чином не оцінив сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв'язку для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.27 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності за ст.130 КпАП є, зокрема, ухилення водія від огляду відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_2 в апеляційному суді заперечував свою винуватість та пояснював, що втратив своє водійське посвідчення, на момент складання протоколу перебував за межами України, а тому не міг вчинити адміністративне правопорушення та вважає, що його водійським посвідченням могли скористатися сторонні особи.

Із долученої до апеляційної скарги копії паспорту ОСОБА_2 для виїзду закордон вбачається, що ОСОБА_2 3 листопада 2018 року перебував за межами України.

Крім того, із відеозапису події, на який посилається суддя місцевого суду вбачається, що водій, що представився ОСОБА_2 працівникам поліції спочатку представився як «Дмітрій», а потім виправився і сказав що його звати ОСОБА_2.

Також, підпис ОСОБА_2 у протоколі про адміністративне правопорушення серї БД №203658 від 03.11.2018 очевидно відрізняється від підпису, наявного у паспорті ОСОБА_2

Наведене підтверджує доводи апеляційної скарги про невинуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, а матеріали справи не містять належних і допустимих доказів на спростування вищевказаних показань порушника про обставини події.

Згідно з вимогами ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суддею під час розгляду справи наведеним обставинам не дано належної оцінки, а тому постанова судді підлягає скасуванню з закриттям провадження по справі на підставі п.1 ст.247 КпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 30 січня 2019 року - задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 30 січня 2019 року відносно нього скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 цього Кодексу.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Захожай О.І.