Справа № 128/3009/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 січня 2019 року м.Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Ганкіна І.А., розглянувши матеріали, що надійшли з Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, працюючого в ТОВ « Енергетичне Дорожнє Будівництво», раніше не притягувався до адміністративної відповідальності

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП,-

УСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 028790 складеного інспектором СРПП № 4 капітаном поліції Дзиганським Д.Д. від 06.11.2018 року, ОСОБА_1 вміняється, що 29.10.2017 року о 14 -00 год на 132 км автодороги М-21 Житомир -Могилів-Подільський Вінницької області він, будучи посадовою особою ( начальник дільниці ТОВ « Енергетичне Дорожнє Будівництво») порушив правила, норми і стандарти, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху при утримання ділянки автомобільної дороги, а саме: в напрямку м. Могилів-Подільський Вінницької області під час виконання дорожніх робіт були відсутні дорожні знаки, які повідомляли про небезпеку, що стало сумісною причиною ДТП та пошкодження транспортних засобів за участю автомобіля НОМЕР_1, за кермом якого був ОСОБА_3 ; автомобіля марки « Фольксваген Поло» д.н.з. НОМЕР_2, за кермом якого був ОСОБА_4, чим порушив вимоги п. 1.5 ПДР України.

У процесі розгляду матеріалів справи в суді, ОСОБА_1 винуватим себе у вчиненні адміністративного правопорушення при обставинах викладених вище не визнав, суду показав, що дорожні знаки були розставлені, згідно ордеру № 47 від 08.09.2017 року, виданого Службою автомобільних доріг у Вінницькій області і зауважень щодо знаків до нього не було. У спричиненні ДТП його вини не має, так як діяв у відповідності до припису і дорожньо-транспортна пригода відбулася з вини водіїв, а не його вини.

По справі було призначено авто-технічну експертизу за висновком №3110/83111/18-21 в ДТП причиною виникнення аварії з технічної точки зору є невідповідність дій водія «Фольксваген» р/н НОМЕР_2 ОСОБА_5 технічним нормам вимог п.10.1,14.2 «в» ПДР України.

Згідно п.10.1 ПДР України: Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

У відповідності до п.14.2 «в»: Перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що: смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані.

У відповідності до диспозиції ч.4 ст.140 КУпАП, як кваліфікуючу ознаку вказано, що адміністративна відповідальність наступає для особи у разі, якщо порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху наступає у разі, якщо вказані дії спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У відповідності до висновку судового експерта за № 3110/3111/18-21 від 20.11.2018 року, зазначено, що в даній дорожній ситуації водій автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_4 повинен був керуватись технічними нормами п.п. 10.1, 14.2 «в», а водій автомобіля НОМЕР_4 ОСОБА_3 нормами вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. Крім того вказано, що в заданій дорожній ситуації причиною виникнення події даного ДТП, з технічної точки зору, стала невідповідність дій водія автомобіля « Фольксваген Поло» д.н.з. НОМЕР_5 ОСОБА_4 технічним нормам вимог п. 10.1, 14.2 «в» ПДР України.

Тобто є недоведеним та обставина, що створення аварійної обстановки спричинило порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Оскільки частина 4 ст.140 КУпАП обумовлена причиним зв'язком аварійної обстановки з порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, а не з порушенням ПДР самим водієм, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч.4 ст.140 КУпАП відповідно до вищевказаної експертизи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За приписами ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 4 ст.140 КУпАП, порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Вимогами ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду…, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, складання протоколу - це процесуальні дії суб'єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб'єкта владних повноважень,

З метою встановлення істини у справі за клопотанням учасників судового процесу постановою суду було призначено авто-технічну, транспортну, трасологічну експертизу, висновки якої вказують на те, що причиною виникнення ДТП та відповідно пошкодження транспортних засобів стала невідповідність дій водія автомобіля « Фольксваген Поло» д.н.з. НОМЕР_5 ОСОБА_4 технічним нормам вимог п.10.1, 14.2 «В» ПДР України.

Таким чином, об'єктивна сторона адміністративного правопорушення, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 028790 від 06.11.2018 року не відповідає фактичним обставинам справи, встановленим судом.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, зокрема в рішеннях у справах "Гурепка проти України (N2)" від 08 квітня 2010 року, "Лучанінов проти України" від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід зокрема керуватися такими особливими принципами: адміністративний акт про застосування санкцій має містить мотиви, на яких вона ґрунтується. (12.01.2017р. справа № 640/20250/16-а, ЄДРСРУ № 64003079; 13.01.2017 р. справа № 604/1117/16-а, ЄДРСРУ № 64040166; 16.01.2017 р. справа № 725/5847/16-а ЄДРСРУ № 64094623).

Більше того, приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства України.

Враховуючи вищевказані вимоги та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17 липня 1997 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів:(п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р., заява №21037/05; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р., заява № 29644/10; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013 р., заява №12167/04).

Згідно п.2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26.05.2015р. по справі №1-11/2015, - органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України (ч.2ст.6 Основного Закону України).

Приймаючи до уваги вище викладене, а також те, що судом використані всі можливі заходи для встановлення істини по справі, суд приходить до переконання, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 140 КУпАП підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ст. ст. 140, п. 1 ч. 1 ст. 247, 283, 284, 287, ч. 2 ст. 294 КУпАП, -

П о с т а н о в и в :

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення .

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя Ганкіна І.А.