ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/20493/18

Пров. №3/766/169/19

22 січня 2019 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді: Корольчук Н.В.

за участю:

секретаря: Філіпенко І.О.

захисника: ОСОБА_1

особи, яка

притягається до відповідальності: ОСОБА_2

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо:

суддя Херсонського міського суду Херсонської області Корольчук Н.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо:

- ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, ідентифікаційний код не встановлений, не працевлаштований, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,-

в с т а н о в и в:

В протоколі серії БД №298761, складеного стосовно ОСОБА_2, зазначено, що 06.10.2018 року о 03-50 год. в м. Херсоні, просп. Текстильників, 6-а, водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова. Від проходження огляду на стан спяніння, відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав. Пояснив, що він відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння на місці шляхом продуття алкотерстеру через недовіру до працівників поліції, викликану тим, що поліцейські не пояснили йому причин зупинки його транспортного засобу і таких причин не було, оскільки правил дорожнього руху він не порушував. При цьому додав, що про можливість пройти огляд у медичному закладі йому поліцейські не повідомляли.

Як свідчать дані протоколу, що є предметом дослідження у даній справі, фактично він складений через те, що ОСОБА_2, за версією співробітника поліції, було допущено порушення вимог п. 2.5. ПДР України, яким передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

При цьому, ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 5 та ч. 6 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно до п.п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоровя у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану спяніння є обовязковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоровя, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку №1103, пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення матеріалів №1395).

Однак, у матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_2 на огляд до медичного закладу з метою виявлення стану сп'яніння, що узгоджується з його позицією про недотримання поліцейськими процедури перевірки такого стану.

Інших беззаперечних доказів на підтвердження того факту, що поліцейський у встановленому законом порядку направляв ОСОБА_2 у заклад охорони здоров'я для проходження огляду на стан сп'яніння, під час судового розгляду, в тому числі шляхом допиту поліцейського та свідків, здобуто не було. При цьому, з метою всебічного, повного та обєктивного зясування обставин справи судом вжито вичерпних заходів щодо забезпечення явки та допиту у судовому засіданні як поліцейського (шляхом направлення викликів за місцем роботи), так і свідків (шляхом направлення судових повісток за місцем проживання), проте зазначені особи у судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили.

Спираючись на положення ч.1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, необхідно виходити з того, що як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функцію обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист людини і основоположних свобод.

З огляду на наведене, письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відповідно до яких останні були очевидцями обставин, покладених в основу складеного стосовно ОСОБА_2 протоколу, не підтверджені усними поясненнями свідків під час судового розгляду, не можуть бути визнані допустимими доказами, а отже протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_2 в розумінні ст. 251 КУпАП.

За обставин, викладених вище, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

Враховуючи викладене, всі сумнів щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно тлумачити на його користь, а тому вважаю, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, ст.ст. 251, 280, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, за ч. 1 ст. 130 КУпАП України - закрити у зв'язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: Корольчук Н.В.