ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куценко О.В.

за участю секретаря Чоботаренко Т.І.

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Ярмуша В.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Новоодеського районного суду Миколаївської області від 26 листопада 2018 року, відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, військовослужбовця строкової служби, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

- якою, його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

встановив:

Згідно постанови суду та протоколу про адміністративне правопорушення 01.09.2018 року, о 20.30 год., ОСОБА_1 керував транспортним засобом - Форд Транзит, н.з. НОМЕР_1, на а.д. Н-24, Миколаївська область, 198 км, в стані алкогольного сп'яніння, згідно результатів тестування за допомогою спеціального технічного засобу алкотест 6810 Драгер ARВF 0442, проведеного в присутності двох свідків, показник якого згідно тесту № 2420 склав 1,16‰, чим порушив п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 26 листопада 2018 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 352,40грн

Не погодившись із зазначеним рішенням суду особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду зі скаргою в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що оскаржувана постанова прийнята місцевим судом з порушенням норм матеріального та процесуального права. При розгляді справи суд не повно з'ясував всі фактичні обставини справи та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам.

Вказує, що не відмовлявся від огляду на стан алкогольного сп'яніння та не заперечував той факт, що після поломки в автомобілі двигуна, разом з двома знайомими вживав спиртні напої в автомобілі. Пояснення власноручно він не писав та не читав, а підписав їх оскільки перебував в безпорадному стані під тиском працівників поліції. На підтвердження вказаних доводів, надає довідку з Центральної районної лікарні, де на його думку, описані тілесні ушкодження після побиття працівниками поліції та синці від наручників на руках.

Стверджує, що в протоколі про адміністративне правопорушення він не зазначав, що відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у найближчому закладі охорони здоров'я, а попрохав надати докази, включаючи відеозапис яким працівники поліції довели б, що він керував автомобілем перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння.

Крім того, вважає недопустимим доказом відео з нагрудної камери патрульного поліцейського, на яке суд послався при постановлені рішення, оскільки на даному відео не зафіксовано саме факт керування ним транспортним засобом.

Зазначає, що показання свідків не узгоджуються з протоколом складеним патрульними поліцейськими, та вони не були допитані в судовому засіданні, а письмові пояснення осіб, суд не може приймати до уваги, якщо вони не надали показання в судовому засіданні під присягою, що свідчить про формальний підхід до розгляду справи.

Вказує, що працівниками патрульної поліції було порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння, в зв'язку з чим він вважається недійсним, а протокол - недопустимим доказом. Так в протоколі не зазначено, що водієві пропонувалось пройти огляд на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а також те що, водій відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у закладі охорони здоров'я. Огляд за допомогою драгера проводився в іншому місці, де свідки не бачили місця зупинки та самого автомобіля. В матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров'я. Однак, суд не звернув увагу на зазначені обставини і не врахував їх при винесені постанови.

Звертає увагу, що водія не відстороняли від керування, що у сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейських з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Ярмуша В.В. на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону не дотримався, допустив формальне ставлення до вирішення справи, з'ясував обставини неповно, не проаналізував належним чином досліджені докази та не надав їм належної юридичної оцінки, що загалом призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення.

Так, як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення та постанови суду першої інстанції 01.09.2018 року, о 20.30 год., ОСОБА_1 керував транспортним засобом - Форд Транзит, н.з. НОМЕР_1, на а.д. Н-24, Миколаївська область, 198 км, в стані алкогольного сп'яніння, згідно результатів тестування за допомогою спеціального технічного засобу алкотестеру 6810 Драгер ARВF 0442, проведеного в присутності двох свідків, показник якого згідно тесту № 2420 склав 1,16‰, чим порушив п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд, обґрунтовуючи висновок про наявність доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме - керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, послався на дані, відображені в протоколі про адміністративне правопорушення та письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Відповідно до вимог п.4 розділу IX «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» огляд на стан алкогольного сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп'яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп'яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

Однак, матеріали провадження не містять достатніх доказів того, що протокол працівником поліції було складено відповідно до вимог вищезазначеної Інструкції.

Так, ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі та в поясненнях, які він надав апеляційному суду стверджує, що він 01.09.2018 року не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. В цей день близько 17-00 години автомобіль, яким він керував, зламався та зупинився на а.д. Н-24, Миколаївська область, 198 км. Він, разом з іншими особами, близько 2-х годин знаходився в автомобілі, вони вживали пиво та очікували евакуатор, щоб доставити несправний автомобіль до нього до дому. Стверджує, що працівники патрульної поліції, з застосуванням сили витягли його з автомобіля, наділи наручники, та повезли його на автодорогу сполученням Миколаїв - Нова Одеса, де поліцейські зупинили автомобілі, які рухались по трасі, із яких запросили двох свідків, та в їх присутності примусили його пройти огляд на стан сп'яніння з використанням технічного засобу. Тобто, огляд за допомогою драгера проводився не на місці перебування його автомобіля, а за декілька кілометрів від того місця де зупинився несправний автомобіль, свідки не бачили місця зупинки та самого автомобіля, а тому не могли свідчити про те, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. Дані обставини він підтвердив в судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції.

Між тим, допитані в судовому засіданні апеляційного суду інспектори патрульної поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8, пояснили що 01.09.2018 року, о 20.30 год., на автомобільній дорозі Н-24, Миколаївська область, 198 км, зупинили автомобіль марки Форд Транзит, н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук). Водій ОСОБА_1 поводився зухвало, нецензурно висловлювався, відмовлявся пред'явити посвідчення водія, та вимагав від працівників поліції надати йому відео, яким зафіксовано факт руху керованого ним транспортного засобу. Працівники патрульної поліції вимушені були застосувати до ОСОБА_1 кайданки, після чого вони посадили ОСОБА_1 до патрульного автомобіля та поїхали до найближчої АЗС, яка знаходиться на відстані 2-3х кілометрів від місця зупинки автомобіля. Там за участю свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 провели огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестера Драгер. За результатами огляду, показання приладу становили 1,16 ‰, з якими водій ОСОБА_1 погодився. Потім вони з водієм ОСОБА_1 повернулись до місця зупинки транспортного засобу, та склали відносно нього протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. Під час складання протоколу та на місці зупинки водія ОСОБА_1 свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не перебували.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те що огляд на стан сп'яніння з використанням технічного засобу проводився з порушенням вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а саме - не на місці зупинки транспортного засобу, та за відсутності свідків на місці зупинки транспортного засобу та під час складання протоколу є обґрунтованими.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки працівники поліції склали його без дотримання передбачених, в даному випадку, вимог п.4 розділу IX «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», відповідно до якого огляд на стан алкогольного сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків

За такого, оскільки протокол про адміністративне правопорушення уповноваженою особою складено з порушенням вимог чинного закону, він не може бути визнаним допустимим доказом в сенсі вимог ст. 251 КУпАП.

На підтвердження наведених в протоколі обставини суд також послався на письмові поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, згідно яких, 01.09.2018 року вони були запрошені у якості свідків для проведення огляду на стан сп'яніння водія ОСОБА_1, який керував транспортним засобом Форд Транзит, н.з. НОМЕР_1, пройшов огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Драгер. За результатами огляду, показання приладу становили 1,16 ‰, з якими водій ОСОБА_1 погодився, їхати в медичний заклад водій відмовився.

Однак, письмові пояснення вказаних свідків під час розгляду справи судом не перевірені, в судове засідання вказані свідки не викликались.

Разом з тим, не відповідає дійсності інформація, що міститься в протоколах пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та в графі «свідки» протоколу про адміністративне правопорушення, щодо засвідчення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 факту керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Як встановлено апеляційним судом із пояснень водія ОСОБА_1, свідка ОСОБА_5, працівників поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8, свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, як очевидці керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння та підписи яких стоять у протоколі про адміністративне правопорушення в графі «свідки», не були присутніми на місці зупинки транспортного засобу та при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, за такого, вони не могли бачити чи керував водій ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння та відповідно підтвердити цей факт своїм підписом в протоколі про адміністративне правопорушення.

Зазначене свідчить, що матеріали провадження не містять достатніх та належних доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, за обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення. Проте, суд першої інстанції на вказані обставини увагу не звернув, не спростував доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, а відтак у поліцейських не було підстав для примушення його до проходження огляду на стан сп'яніння та для складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, не перевірив на відповідність вимогам закону протокол про адміністративне правопорушення, складеного поліцейськими щодо ОСОБА_1

Таким чином, суд першої інстанції неповно з'ясував всі обставини справи, прийняв рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відсутності достатніх, належних та допустимих доказів.

За таких обставин, рішення суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є незаконним та необґрунтованим, а тому постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 26 листопада 2018 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - скасувати.

Провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Куценко О.В.