Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2019 року м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду Сачук В.І., з участю захисника ОСОБА_1 - адвоката Полюхович О.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28 березня 2018 року, -

встановив:

Постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28 березня 2018 року ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. 00 коп.

Як встановлено судом, ОСОБА_1, не будучи зареєстрованою як суб'єкт підприємницької діяльності, в період з 01.10.2017 року по 01.12.2017 року здавала в оренду ОСОБА_3 житло - квартиру АДРЕСА_1, від чого отримувала дохід в грошовій формі: 01.10.2017 року в розмірі 200 доларів США; 01.11.2017 року в розмірі 100 доларів США.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28 березня 2018 року щодо неї та закрити провадження у справі.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що в період з 01.10.2017 року по 01.12.2017 року вона не здавала в оренду квартиру, а те, що чоловік ОСОБА_3 попросив на декілька днів надати в користування квартиру для його для власних потреб, не вказує на ведення ОСОБА_1 безпосередньої та систематичної господарської діяльності. Зазначає, що судом першої інстанції не було взято до уваги факт складення протоколу про адміністративне правопорушення не уповноваженою на те особою.

Також ОСОБА_1 подано письмові пояснення щодо пропуску строку.

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з'явилась, не повідомила суд про причини неявки, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Полюхович О.І., яка просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, суд вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 12 грудня 2018 року ОСОБА_1 отримала оскаржувану постанову, а 20 грудня 2018 року до Кузнецовського міського суду Рівненської області було подано апеляційну скаргу.

На підставі наведеного строк на апеляційне оскарження постанови суду пропущено з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, у даному випадку судом першої інстанції вищезазначені вимоги Закону належним чином не виконані.

У відповідності до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Тобто, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об'єктивних і суб'єктивних ознак, тобто об'єкта, об'єктивної сторони, суб'єкта та суб'єктивної сторони.

Однак у даному випадку, суд першої інстанції в порушення вищевказаних норм помилково дійшов висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Частина 1 ст.164 КУпАП визначає, що провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Отже, диспозиція ч.1 ст.164 КУпАП передбачає відповідальність за дії, які полягають у провадженні господарської діяльності: без державної реєстрації як суб'єкта господарювання, без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування. Суб'єктом відповідальності в даному випадку є суб'єкт господарювання.

Згідно ст.3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Разом з тим, відповідно до п.14.1.36 ст.14 ПК України, господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Під час апеляційного розгляду даної справи не встановлені об'єктивні дані на підтвердження того, що ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність без державної реєстрації, а саме, здавала в оренду житлове приміщення без будь-яких документів на зайняття господарською діяльністю.

Норма ст.164 КУпАП носить бланкетний характер, оскільки у наведеній диспозиції відсилає до закону, що регулює певні види господарської діяльності, тому в протоколі про адміністративне правопорушення має зазначатися відповідна норма спеціального закону, який регламентує господарську діяльність, що потребує ліцензування або державну реєстрацію суб'єкта господарювання.

Аналогічна правова позиція щодо обставин, за яких дії особи можуть бути визнані підприємницькою діяльністю, була висловлена Верховним Судом України у п.4 Постанови його Пленуму від 25.04.2003 р. №3 "Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності", де зазначено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб'єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов'язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Згідно матеріалів справи, працівникам поліції виявлено одиничний епізод здачі житлового приміщення в оренду ОСОБА_1, а доказів систематичності вчинення нею аналогічних дій матеріали справи не містять.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів, які об'єктивно підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Крім того, судом першої інстанції не було взято до уваги факт складення протоколу про адміністративне правопорушення не уповноваженою на те особою.

У відповідності до ч.1 ст.254 КУпАП, протокол про вчинення адміністративного правопорушення складається уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської організації.

Згідно п.1 ч.1 ст.255 КУпАП, особами, які мають право складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.164 КУпАП, є уповноважені на те посадові особи фінансових органів.

Оскільки дільничний офіцер поліції не відноситься до вказаної категорії осіб, то він не мав права складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП, стосовно ОСОБА_1

За таких обставин апеляційний суд вважає, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, а саме, в частині порушення порядку провадження господарської діяльності.

Зважаючи на вищевикладене, доводи апелянта стосовно неправомірного застосування до нього судом першої інстанції адміністративного стягнення є обґрунтованим.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити та скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі щодо неї за ч.1 ст.164 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, через відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28 березня 2018 року по справі №565/261/18 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Сачук В.І.