КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/3141/2019 Постанова винесена суддею Просаловою О.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., за участю захисника Федорова Д.С., розглянувши апеляційну скаргу захисника Федорова Д.С. на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 17 липня 2019 року відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Ізраїлю, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 17 липня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно з постановою суду, 24 травня 2019 року в 0 год. 04 хв. по вул. Дніпровській набережній, 14-А в м. Києві ОСОБА_1 керував автомобілем «Mercedes Benz S550», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Федоров Д.С., вважаючи постанову суду незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом першої інстанції було поверхнево розглянуто справу, не було здійснено повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи та не надано їм оцінки.

Зокрема, як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_1 , працівники поліції надавали йому суперечливі вказівки щодо процедури огляду, а в подальшому, взагалі прилад не працював. Більш того, йому не пропонували пройти огляд у лікаря нарколога. При цьому, з окремих пояснень ОСОБА_1 вбачається, що його не ознайомлювали із протоколом, не перекладали та не роз`яснювали суть інкримінованого правопорушення зрозумілою мовою.

Також і з відеозапису нагрудних камер патрульних вбачається, що працівники поліції надавали ОСОБА_1 суперечливі вказівки щодо процедури огляду. Більш того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся від огляду, проте, прилад не працював, а тому ОСОБА_1 не ухилявся від огляду.

Крім того, ненаправлення ОСОБА_1 для проходження огляду у лікаря-нарколога, після того, як працівники поліції розцінили його дії як ухилення від огляду за допомогою приладу «Драгер», свідчать про недотримання встановленого законом порядку огляду, а саме порушення ч. 3 ст. 266 КУпАП, п. 6 Порядку від 17 грудня 2008 р. № 1103, п. 7 Розділу І Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735.

Тому, вищевикладені обставини свідчать про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме - відсутність об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, яка полягає у відмові саме від законного порядку огляду.

Окрім цього, при складанні адміністративних матеріалів працівниками поліції було грубо порушено право на захист ОСОБА_1 - громадянина Ізраїля, який не володіє українською мовою, шляхом не роз`яснення його прав на перекладача та ненаданні перекладача під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення. Крім того, ОСОБА_1 взагалі не роз`яснили суть інкримінованого правопорушення, чим позбавили його можливості належним чином скористатися правом надати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу та по суті інкримінованого йому правопорушення.

За таких обставин, суд першої інстанції не надав оцінки вищевикладеним обставинам, що свідчить про поверхневість розгляду справи, необґрунтованість оскаржуваної постанови та необхідність її скасування із закриттям провадження у справі.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення захисника Федорова Д.С. на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та відеозаписз нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Цих вимог закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суддя місцевого суду не дотримався, внаслідок чого суд прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, виходячи з наступного.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само - відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За приписами ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного сп`яніння, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я.

Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як убачається з матеріалів справи, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, суддя місцевого суду послався на протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобомз ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, та проходити огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, а також письмові пояснення свідків, розписку ОСОБА_1 та відеозапис з нагрудної відеокамери інспектора патрульної поліції, але належним чином не перевірив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та не дав їм належної оцінки, що призвело до неповноти з`ясування фактичних обставин справи.

Між тим, переглядаючи справу в межах поданої апеляційної скарги, вважаю, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх та належних доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, яким встановлено обов`язок водія на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку.

Так, за поясненнями ОСОБА_1 , наданими ним у судовому засіданні суду першої інстанції,він погодився пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням алкотестера Драгер та почав видихати повітря у прилад, як йому пояснили працівники поліції, але даний прилад виявився непрацюючим, в подальшому працівники поліції склали відносно нього протокол за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння на приладі Драгер, при цьому, пройти огляд в медичному закладі працівники поліції йому не пропонували.

Такі пояснення ОСОБА_1 повністю узгоджуються з даними відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, з якого вбачається, що працівниками поліції у присутності двох свідків було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд лише на приладі «Драгер», при цьому йому було роз`яснено, як видихати повітря у трубку, але у ОСОБА_2 не виходило дихати правильно у прилад, і це він пояснював тим, що хворіє на астму, однак працівники поліції розцінили це як відмову від проходження огляду, про що на нього було складено протокол.

Отже, твердження захисника про порушення встановленого законом порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння працівниками поліції, які, розцінили дії ОСОБА_1 як ухилення від огляду із застосуванням приладу «Драгер», одразу на місці події, і не пропонували йому пройти огляд в медичному закладі, що також зафіксовано на відеозаписі з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції,нічим не спростовані, а отже дійсність, наведених ним обставин, у апеляційного суду сумнівів не викликає.

Таким чином, дані у протоколі про адміністративне правопорушення та письмових поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які викладені не власноруч, а на заздалегідь заготовлених бланках, не можуть бути визнані допустимими доказами, адже спростовуються дослідженими під час апеляційного розгляду доказами, що дає підстави витлумачити всі сумніви на користь ОСОБА_1 та відкинути їх.

За таких обставин, оскільки під час розгляду справи в апеляційному суді встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, тобто він є недійсним, а допустимі докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення відсутні, апеляційна скарга захисника Федорова Д.С. підлягає задоволенню, а постанова - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,суддя

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника Федорова Д.С.задовольнити.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 17 липня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Горб І.М.