Справа № 266/1854/19
Провадженя№ 3/266/750/19
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2019 року м.Маріуполь
Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Пантелєєв Д.Г., матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Бобринець Кіровоградської області, громадянина України, командира відділення 1 ВОП РОП військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
за вчинення правопорушення, передбаченого ст.172-20 ч.3 КУпАП,
ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки військової служби, 23.03.2019 року вживав алкогольні напої в умовах особливого періоду під час виконання завдань в ООС на території в/ч НОМЕР_1 був виявлений в стані алкогольного сп`яніння 23.03.2019 року під час перевірки, чим порушив диспозицію ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
ОСОБА_1 не з`явився до судового засідання, про причини неявки суду не повідомив, тому вважаючи його неявкою неповажною, суд розглянув справу на підставі наявних в справі матеріалів.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.
З пояснень правопорушника слід, що він дійсно, виконуючи обов`язки військової служби в умовах особливого періоду 23.03.2019 року вживав спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.
Стан алкогольного сп`яніння підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння №333 від 24.03.2019 року, згідно якого ОСОБА_1 24.03.2019 року о 01 год. 35 хв. виявлено гостру інтоксикацію внаслідок вживання алкоголю, неускладнену .
Згідно вимог статті 26 Статуту внутрішньої служби ЗС України військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
05 березня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців, надання командирам додаткових прав та покладання обовязків у особливий період» від 05.02.2015 року № 158.
Згідно вимог статті 13 Статуту внутрішньої служби ЗС України військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.
Згідно вимог статті 241 Статуту внутрішньої служби ЗС України кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).
Частиною 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність військовослужбовців за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого період.
Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги статей 13, 241 Статуту внутрішньої служби ЗС України, що полягало у неутриманні від шкідливих для здоров`я звичок (вживання алкоголю), а за тих обставин в його діях наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, тобто виконання обов`язків військової служби в нетверезому стані.
Відповідно до ч. 3 обов`язок військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадку, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Вирішуючи питання про накладення стягнення, суд, виходячи із мети адміністративного стягнення, характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, обставин, що пом`якшують відповідальність, а саме щире каяття, вважає можливим накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в мінімальних межах санкції ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Разом із тим, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", суд вважає можливим звільнити правопорушника від сплати судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 33, 34, 40-1, 283, 280, 284 КУпАП, суд ,
П О С Т А Н О В И В:
Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Пантелєєв Д. Г.