Справа № 589/483/19
Провадження № 3/589/294/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року м. Шостка

Суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області Прачук О.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Управління Держпраці у Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, фізична особа - підприємець,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

07 лютого 2019 року до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення № СМ 2142/50/АВ/П/ПТ від 14 листопада 2018 року, складений інспектором праці ОСОБА_2 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, а саме:

фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 порушено вимоги частини першої статті 116, статті 57 Кодексу законів про працю України за таких обставин:

трудовий договір від 07.05.2018 №/1 укладений з ОСОБА_3 розірвано сторонами 20.06.2018 за угодою сторін на підставі особистої заяви продавця ОСОБА_3 датованої 20.06.2018 та згідно наказу від 20.06.2018 №2, кінцевий розрахунок за всіма належними працівнику виплатами в день звільнення виплачено не було, чим порушено вимоги частини 1 статті 116 КЗпП України. Виплату проведено 21.06.2018 відповідно до відомості на видачу заробітної плати від 21.06.2018, тобто не в день звільнення;

ФОП ОСОБА_1 не надала до перевірки документів які б визначали час початку і закінчення роботи працівників ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 Трудовими договорами від 11.09.2015 №3, від 07.05.2018 №/1 та трудовим договором від 03.07.2018 №/2 також не визначено даної інформації окрім зазначення в пунктах 4 даних трудових договорів, що час виконання робіт установлюється за змінним гнучким графіком з повним робочим днем. Отже, підприємець не визначив часу початку та закінчення щоденної роботи найманих працівників, чим порушено вимоги статті 57 КЗпП України.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного діяння визнала повністю та пояснила, що провела кінцевий розрахунок з ОСОБА_3 на наступний день після звільнення. Визнала свою вину у порушенні строків розрахунку зі звільненим працівником та просила суд врахувати те, що її вже притягнуто до адміністративної відповідальності за це правопорушення. Щодо невизначення часу початку та закінчення щоденної роботи найманих працівників ОСОБА_1 пояснила, що працівники чергувались змінами і претензій щодо цього не мали. Після перевірки вона зробила висновки і в подальшому розробить графік початку та закінчення роботи. Просила при накладенні стягнення врахувати, що вона раніше не притягалась до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, актом інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю, від 14листопада 2018 року.

Відповідно до положень частини першої статті 41 КУпАП адміністративна відповідальність, крім інншого, настає у разі: порушення встановлених термінів виплати ...заробітної плати..., а також інших порушень вимог законодавства про працю.

Статтею 265 КЗпП України передбачено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством . Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу.

Відповідно до постанови Управління Держпраці у Сумській області про накладення штрафу № СМ2142/50/АВ/П/ПТ/ІП-ФС від 06 грудня 2018 року на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 3 723 гривні на підставі абзацу 8 частини 2 ст.265 КЗпП України за порушення вимог ч.1 ст.116 КЗпП України: при звільненні працівника ОСОБА_3 виплата всіх сум, що належать йому від підприємства не проведено в день звільнення.

Статтею 61 Конституції України визначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, положення статті 61 Конституції України, а також пріоритетність тлумачення, яке у найбільшій мірі відповідає інтересам людини, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не може бути двічі притягнута до відповідальності за одне й те саме правопорушення, оскільки її вже було притягнуто до відповідальності за порушення ст.116 КЗпП України, а саме: несвоєчасний розрахунок зі звільненим працівником ОСОБА_3

Пунктом 8 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку наявності по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту.

Окрім того, ФОП ОСОБА_1 в порушення вимог статті 57 КЗпП України, не визначила часу початку та закінчення щоденної роботи найманих працівників ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5С , чим допустила інші порушення вимог законодавства про працю, тобто в її діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КупАП.

Статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Зважаючи на викладене та враховуючи ті обставини, що виявлене порушення законодавства в галузі праці є малозначними, оскільки суттєво не порушилися трудові права працівників, не є систематичними, в подальшому такі порушення ОСОБА_1 буде намагатися не допускати, а також те, що вона до адміністративної відповідальності за вказаною статтею притягується вперше, свою вину визнала, повідомила суд про всі обставини скоєного правопорушення, суд вважає за необхідне звільнити її від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст. 22, п.8 ст.247, ст. 280, 283, 284 КУпАП суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення (щодо порушення частини першої статті 116 КЗпП України) закрити на підставі пункту 8 статті 247 КУпАП у зв'язку із наявністю по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення.

На підставі статті 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в частині порушення вимог ст. 57 КЗпП України), за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись оголошенням їй усного зауваження.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення в частині порушення вимог ст. 57 КЗпП України -закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Шосткинський міськрайонний суд.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_6