Провадження № 3/520/285/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2019 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду міста Одеси Чаплицький В.В., за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_1, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши матеріали, що надійшли з Одеського управління ДВБ НП України про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в с.Широка Балка Біляєвського району Одеської області, українця, ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсіонера Національної поліції України, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, за ч.1 ст.172-6 КпАП України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2, перебував на службі в Національній поліції України з 07.11.2018 по 15.09.2017, на останній посаді поліцейського взводу №3 роти №4 батальйону поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Одеській області, мав спеціальне звання старший сержант поліції, відповідно до Наказу №1442о/с від 06.09.2017 ГУНП в Одеській області звільнений за п.7 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням), несвоєчасно без поважних причин подав декларацію (після звільнення) за попередній рік, порушив вимоги ч.1 та ч.2 ст.45 Закону, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні вказав на необхідність подання таких відомостей в строк, передбачений ч.1, ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції».

ОСОБА_2 в судовому засіданні вину свою визнав та зазначив, що допустив порушення через неуважність.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.61 Закону України «Про національну поліцію», на поліцейських поширюються обмеження, визначені Законом України «Про запобігання корупції», цим та іншими законами України.

Колишній поліцейський ОСОБА_2 є субєктом відповідальності за вчинення правопорушення повязаного з корупцією, згідно з п.п.«з» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно з ч.2 ст.45 Закону, особи, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» п.2, п.5 ч.1 ст.3, зобовязані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому ч.1 ст.45 Закону порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік. Тобто особи зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктів 5 частини першої статті З Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається НАЗК. Статтею 46 Закону визначена інформація, що зазначається в декларації, статтею 47 визначено порядок обліку та оприлюднення декларацій, відповідно до якого подані декларації включаються до Єдиного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр), затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 року № 3, зареєстрованим, відповідно до ч.5 ст.12 Закону, в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за № 959/29089, та оприлюднюються на офіційному сайті НАЗК.

Відповідно до Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації з Реєстру, субєкти декларування письмово подають відповідну декларацію шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб - сайті Реєстру відповідно до технічних вимог до форми, через електронну мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті субєкта декларування після реєстрації в Реєстрі.

Так ОСОБА_2 18.04.2018 року подано декларацію (після звільнення) особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за попередній 2017 рік після закінчення терміну подачі такої декларації до 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2018 року, чим порушено вимоги фінансового контролю.

Відповідно до наданої НАЗК інформації «Послідовність дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_2 податковий номер: НОМЕР_1 за період з 01.01.2018 року по 03.10.2018 року», встановлено, що у період з 01.01.2018 року по 03.10.2018 року останній до Реєстру входив з ІР-адреси 195.191.72.28/32: 06.04.2018 року у період з 12 години 25 хвилин 51 секунду до 14 годин 43 хвилин 58 секунди, виконуючи дії, щодо перегляд списку, створення чернетки, заповнення/перегляд розділів, збереження чернетки декларації (після звільнення); 18.04.2018 року у період з 14 години 03 хвилини 47 секунди до 14 години 14 хвилин 18 секунд, виконуючи дії, щодо перегляду списку документів, заповнення/перегляду розділів, подання декларації, та тільки о 14 годині 14 хвилин 11 секунд декларацію успішно подано.

У продовж періоду часу з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2018 року по 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2018 року у ОСОБА_2 виник обовязок подати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до ч.1 ст.45 Закону.

Опрацюванням відомостей з Реєстру встановлено, що 18.04.2018 року о 14 годині 14 хвилин опублікована декларація (після звільнення) за попередній 2017 рік ОСОБА_2, поліцейського батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Одеській області.

В ході судового розгляду поважних причин порушення терміну подачі ОСОБА_2 електронної декларації, відповідно до вимог ч.1, ч.2 ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції», встановлено не було.

Таким чином ОСОБА_2 будучі субєктом, на якого поширюються вимоги ч.1 та ч.2 ст.45 Закону, в їх порушення до 01 квітня 2018 року не подав декларацію за попередній 2017 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Вина ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП в повній мірі підтверджується зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення в сукупності, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення та дослідженні безпосередньо судом в під час розгляду справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги обставини скоєння правопорушення, особу винного, обставини які пом'якшують та обтяжують відповідальність, вважаю, що призначення стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст.172-6 КпАП України, буде справедливим та достатнім для покарання порушника за скоєне правопорушення, та для попередження скоєння ним правопорушень у майбутньому.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.172-6, 279, 280, 283, 284 КпАП України суд

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот пятдесяти) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Чаплицький В. В.