ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/3891/19 Головуючий в 1 інст. Жупанова І.Б.
Провадження №33/807/477/19 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , його захисника адвоката Баркова В.О., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою останнього на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 липня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Згідно з постановою суду, 09 червня 2019 року о 03-05 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем ЗАЗ 1102 номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Магістральна близько будинку № 74 в м.Запоріжжя з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. Від керування транспортного засобу відсторонений. Вказаними діями порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та закрити провадження в справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що під час затримання його патрульними поліцейськими він не приймав участі у дорожньому русі. Поліцейські у погрожуючому тоні змусили його переставити автомобіль на інше місце і після того почали перевіряти його на алкогольне сп`яніння.

У зв`язку з тим, що справу було направлено до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя, а не за його місцем мешкання у м. Пологи, він був позбавлений можливості вчасно ознайомитися з матеріалами справи та звернутися до адвоката за місцем провадження.

В ході судового засідання у суді першої інстанції він заявляв клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із необхідністю звернення за професійною правовою допомогою, але судом йому було відмовлено та не прийнято у нього відеозапис подій.

Після цього, йому надана була заява, що він начебто у день прийняття постанови отримав наручно повний її текст. Фактично цього не відбулося.

01 серпня 2019 року він приїхав до суду, щоб отримати постанову. Однак, йому повідомили, що суддя у відпустці, а інша суддя у нарадчій кімнаті, та запропонували приїхати за постановою 02 серпня 2019 року, тобто після спливу строку на апеляційне оскарження.

Вважає, що патрульні поліцейські допустили порушення при складанні адміністративного матеріалу, що свідчить про недопустимість доказів, на яких ґрунтується постанова суду першої інстанції. Суд першої інстанції взяв до уваги недопустимі докази, що призвело до ухвалення незаконної постанови, що оскаржується.

Поліцейськими під час оформлення адміністративного матеріалу не складалося направлення на проходження огляду у медичному закладі, у зв`язку із його відмовою проходити огляд за допомогою засобу «Аlcotest 6820». Тому, вказаний засіб, на його думку не є дозволеним у використанні поліцейськими, з огляду на те, що законом не передбачено використання «Аlcotest 6820», а саме п.3 Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень ПДР затвердженого наказом МВС від 01 березня 2010 року № 33 та п. 6. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

В справі відсутнє направлення на проходження огляду в закладі охорони здоров`я та відсутні докази того, що направлення йому вручалося.

Графа адміністративного протоколу «До протоколу додається» не містить запису про долучення зазначеного направлення. У протоколі зазначено, що до нього долучені документи за описом, однак самого опису документів у справі також немає.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , його захисника адвоката Баркова В.О., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, переглядаючи оскаржувану постанову суду в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП, та повно, всебічно розглянуті обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена даними, що містяться: в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №164741 від 09 червня 2019 року, згідно з яким ОСОБА_1 у зазначений час керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, від підпису в протоколі, надання будь-яких пояснень чи клопотань відмовився; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду в присутності двох свідків; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким ОСОБА_1 до КУ «ЗОКНД» ЗОР не доставлявся у зв`язку з відмовою від проходження такого огляду; поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння як за допомогою спеціального технічного засобу так і в медичному закладі; рапортом; відеозаписом, долученим до протоколу, яким підтверджуються відомості, зазначені в протоколі, в т.ч. і наявність у ОСОБА_1 явних ознак алкогольного сп`яніння та факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Зазначені докази в їх сукупності суд першої інстанції належним чином проаналізував та прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи ОСОБА_1 про те, що під час зупинки його патрульними поліцейськими він не приймав участі у дорожньому русі, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи, в т.ч. відеозаписом, з яких вбачається, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був припаркований в недозволеному місці, потім ОСОБА_1 , з`їхав на цьому засобі з тротуару на дорогу, а в ході розмови з поліцейськими зазначив, що відпочивав та вживав пиво з товаришем, після чого повертався додому з Набережної, тобто не заперечував як факту вживання ним алкогольних напоїв так і факту керування транспортним засобом, намагався владнати питання з поліцейськими на місці, на що останні відмовились.

Доводи апелянта з приводу того, що він був позбавлений можливості ознайомитися з матеріалами справи та звернутися до адвоката за місцем проживання, оскільки справа про адміністративне правопорушення була направлена до Шевченківського райсуду Запоріжжя, а не за його місцем мешкання у м. Пологи, є безпідставними, оскільки як вбачається з протоколу, місцем правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , є вул.Магістральна м.Запоріжжя, що територіально відноситься до Шевченківському району м.Запоріжжя. Оскільки справи даної категорії розглядаються за місцем вчинення правопорушення (ст.276 КУпАП), тому дана справа підсудна Шевченківському районному суду м.Запоріжжя. Альтернативна підсудність даної категорії справ передбачає розгляд даних справ за місцем обліку транспортного засобу або за місцем проживання порушника, однак даних про те, що ОСОБА_1 проживає в м.Пологи, матеріали справи не містять, дана обставина нічим не підтверджена, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повідомлено, що справа буде розглядатись в Шевченківськогому районному суді м.Запоріжжя, проте, жодних клопотань з цього приводу від останнього до вказаного суду не надходило.

Доводи апелянта про те, що судом безпідставно залишено без задоволення його клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із необхідністю звернення за професійною правовою допомогою, та з метою долучення до матеріалів справи відеозапису подій, є необґрунтованими, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Посилання ОСОБА_1 на те, що поліцейськими під час оформлення адміністративного матеріалу не складалося направлення на проходження огляду у медичному закладі та відсутній опис документів у справі, є безпідставним та спростовується матеріалами справи (а.с.1- зворот, 7) Більш того, ОСОБА_1 взагалі відмовився від огляду на стан сп`яніння.

Будь-яких порушень при збиранні доказів, на які послався суд у своїй постанові, апеляційним судом не встановлено.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

При накладенні стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП та врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та всі обставини справи.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 22 липня 2019 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 336/3891/19