Справа № 636/1030/19
Провадження № 3/636/444/19
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2019 року м. Чугуїв
Суддя Чугуївського міського суду Харківської області Дьоміна О.П., розглянувши матеріал, який надійшов з Військової прокуратури Харківського гарнізону, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ярке Джанкойського району АР Крим, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , офіцера юридичної групи військової частини НОМЕР_1 , за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, -
встановила:
До суду надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , згідно з яким він проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді офіцера юридичної групи. Будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, старший лейтенант юстиції ОСОБА_1 зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників); виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Відповідно до ст. 99 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, помічник командира полку з правової роботи (юрисконсульт полку) у мирний і воєнний час відповідає за організацію і стан правової роботи в полку. Помічник командира полку з правової роботи (юрисконсульт полку) підпорядковується командирові полку. З питань організації правової робота помічник командира полку з правової роботи (юрисконсульт полку) керується вказівками юридичної служби вищого рівня. Під час збройного конфлікту помічник командира полку з правової роботи (юрисконсульт полку) виконує обов`язки юридичного радника командира полку. Юридичний радник командира полку під час збройного конфлікту надає консультації командуванню щодо дотримання норм міжнародного гуманітарного права, правил застосування сили та щодо проведення інструктажу особового складу з їх виконання.
Відповідно до ст. 100 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, помічник командира полку з правової роботи (юрисконсульт полку) зобов`язаний: організовувати правову роботу, спрямовану на правильне застосування, неухильне додержання вимог законодавства в полку, надавати командуванню пропозиції та консультації щодо вирішення питань правового забезпечення діяльності полку; перевіряти відповідність вимогам законодавства проектів наказів, інших документів правового характеру, що подаються на підпис командирові полку, та візувати їх після погодження з відповідними службовими особами; надавати письмовий висновок командирові полку з роз`ясненням та пропозиціями щодо юридично обгрунтованого вирішення відповідних питань у разі невідповідності проекту наказу чи іншого документа правового характеру вимогам законодавства; здійснювати правове забезпечення господарської діяльності полку, брати участь у підготовці, укладенні та здійсненні контролю за виконанням господарських договорів, організовувати претензійну роботу, готувати позови та скарги до суду; за дорученням командира полку представляти інтереси полку в судах та інших органах; аналізувати наслідки розгляду претензій, позовів та справ у судах і подавати командирові полку пропозиції щодо вдосконалення правового забезпечення діяльності полку; надавати висновки щодо законності списання матеріальних цінностей та давати правову оцінку фактам нестач, крадіжок, псування військового майна, готувати матеріали про відшкодування за рахунок винних осіб завданих державі матеріальних збитків, надавати правову допомогу при проведенні розслідувань за цими фактами; сприяти правовими засобами зміцненню військової і трудової дисципліни серед військовослужбовців та працівників полку; давати правову оцінку фактам порушень військової та трудової дисципліни в полку; надавати правову допомогу службовим особам полку в дотриманні законодавства з питань соціального і правового захисту військовослужбовців, членів їхніх сімей та працівників полку; брати участь в організації та проведенні заходів з правової підготовки та правового виховання особового складу полку, інформувати особовий склад про законодавство та практику його застосування, давати консультації з питань, пов`язаних з діяльністю полку; організовувати зберігання текстів законів та інших нормативно-правових актів, своєчасне внесення до них відповідних змін, забезпечувати ведення довідкової роботи щодо наказів і директив Міністра оборони України, начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України, наказів командира полку і його прямих начальників.
Разом з цим, відповідно до п. 16 «Положення про юридичну службу Міністерства оборони України», затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.05.2016 року №259, юридична служба (помічник командира (начальника) з правової роботи, юрисконсульт) військової частини (установи, організації) та підприємства відповідно до покладених на неї завдань: забезпечує правильне застосування у військовій частині (установі, організації) та підприємстві нормативно-правових актів та інших документів, подає командиру (начальнику), керівнику пропозиції щодо вирішення правових питань, пов`язаних з діяльністю військової частини (установи, організації), підприємства; фінансово-господарської діяльності військової частини (установи, організації), підприємства та матеріалів перевірок, проведених правоохоронними і контролюючими органами; разом із заінтересованими структурними підрозділами та (або) відповідальними посадовими особами військової частини (установи, організації), підприємства бере участь у підготовці заходів щодо зміцнення військової та трудової дисципліни, забезпечення охорони праці; надає правову допомогу військовослужбовцям та працівникам військової частини (установи, організації), підприємства; забезпечує правильне застосування норм законодавства про військовий обов`язок і військову службу, трудового, житлового, пенсійного та іншого законодавства, що стосуються прав і законних інтересів військовослужбовців та працівників військової частини (установи, організації), підприємства, подає пропозиції командиру (начальнику), керівнику щодо поновлення їх порушених прав; бере участь у роботі з обліку актів законодавства і міжнародних договорів України, забезпеченні підтримання їх у контрольному стані та зберіганні; проводить моніторинг інформації про офіційне оприлюднення актів законодавства в друкованих виданнях; організовує і проводить роботу, спрямовану на підвищення рівня правових знань військовослужбовців та працівників Збройних Сил України військової частини (установи), роз`яснює практику застосування законодавства, надає консультації з правових питань; звітує в установленому порядку перед керівником юридичної служби вищого рівня щодо проведеної.
Першим відділом військової прокуратури Харківського гарнізону в ході здійснення нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян встановлено, що у військовій частинні НОМЕР_1 відбувають покарання у виді службових обмежень для військовослужбовців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Відповідно до ч. 2 ст. 47 КВК України, після одержання копії вироку командир військової частини видає відповідний наказ, у якому зазначається розмір відрахувань в доход держави з грошового утримання засудженого військовослужбовця, строк, протягом якого він не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, і також який строк не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання. Наказ оголошується по військовій частині і доводиться до відома засудженого військовослужбовця. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 47 КВК України, про прийняття вироку до виконання командир військової частини протягом трьох днів сповіщає суд, який постановив вирок. Згідно з ч. 4 ст. 47 КВК України, за три дні до закінчення встановленого вироком суду строку службового обмеження для військовослужбовця командир військової частини видає наказ про припинення його виконання із зазначенням дати припинення.
08.02.2017 року Мар`їнський районний суд Донецької області розглянув кримінальне провадження №0000543 від 30.12.2016 року по обвинуваченню військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 сержанта ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України. ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України, та призначено покарання із застосуванням ст. 58 КК України у вигляді службового обмеження строком на один рік з відрахуванням у дохід держави десяти відсотків із суми його грошового забезпечення. 15.06.2017 року військовою частиною НОМЕР_1 отримане з Марийського районного суду Донецької області розпорядження про виконання вироку та вирок, що набрав законної сили, відносно засудженого сержанта ОСОБА_3 .
Однак, в порушення ч.ч. 2, 3, 4 ст. 47 КВК України, відповідний наказ, у якому зазначається розмір відрахувань в доход держави з грошового забезпечення засудженого ОСОБА_3 , строк, протягом якого останній не може бути підвищений за посадою у військовому званні, а також який строк не зараховується в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання, не видано. Суд, який постановив вирок, протягом трьох днів не сповіщено, при цьому обмежились лише наданою вказівкою начальнику фінансового відділення військової частини щодо виконання вироку суду про відрахування у дохід держави відсотків із суми грошового забезпечення засудженого.
Крім того, до теперішнього часу командиром військової частини не видано наказ про припинення виконання встановленого вироком суду строку службового обмеження для наведеного вище засудженого військовослужбовця з зазначенням дати припинення.
05.07.2017 року Мар`їнський районний суд Донецької області розглянув кримінальне провадження №0000097 від 22.03.2017 року по обвинуваченню військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України. ОСОБА_2 взнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначено покарання із застосуванням ст. 58 КК України у вигляді службового обмеження строком на два роки з відрахуванням у дохід держави десяти відсотків із суми його грошового забезпечення. 22.09.2017 року військовою частиною НОМЕР_1 отримане з Марийського районного суду Донецької області розпорядження про виконання вироку та вирок, що набрав законної сили, відносно засудженого ОСОБА_2 .
Відповідно до резолюції помічника командира військової частини НОМЕР_1 капітана юстиції Хірного Д.С., обов`язок щодо підготування відповідної документації покладено на офіцера юридичної групи військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_1 .
Однак, в супереч ч. 3 ст. 47 КВК України, суд який постановив вирок протягом трьох днів не сповіщено.
21.02.2017 року Мар`їнський районний суд Донецької області розглянув кримінальне провадження №0000516 від 17.11.2016 року по обвинуваченню військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 молодшого лейтенанта ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України. ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України, та призначено покарання із застосуванням ст. 58 КК України у вигляді службового обмеження строком на один рік з відрахуванням у дохід держави десяти відсотків із суми його грошового забезпечення. 04.04.2017 року військовою частиною НОМЕР_1 отримане з Марийського районного суду Донецької області розпорядження про виконання вироку та вирок, що набрав законної сили, відносно засудженого ОСОБА_5 .
Однак, в порушення ч.ч. 2, 3, 4 ст. 47 КВК України, виданий наказ «Про організацію виконання рішення суду» від 04.04.2017 року №978, який не в повній мірі відповідав вимогам наведеного законодавства, а саме не визначено відомості щодо строку, протягом якого ОСОБА_5 не може бути підвищений за посадою у військовому званні, а також строк який не зараховується останньому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання. Суд, який постановив вирок протягом трьох днів не сповіщено. До теперішнього часу командиром військової частини не видано наказ про припинення виконання встановленого вироком суду строку службового обмеження для наведеного вище засудженого військовослужбовця в зазначенням дати припинення.
Отже, офіцер юридичної групи військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант юстиції ОСОБА_1 всупереч вимогам передбачених ст.ст. 9, 11, 16, 99, 100 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п. 16 «Положення про юридичну службу Міністерства оборони України», затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.05.2016 року №259, ст. 47 КВК України, виходячи з хибно зрозумілих інтересів служби, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, не забезпечив належне виконання вироків Марийського районного суду Донецької області від 22.09.2017 року, від 05.07.2017 року та від 21.02.2017 року.
Таким чином, виходячи із вищенаведеної фабули протоколу про вчинення адміністративного правопорушення від 19.03.2018 року, ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 та перебуваючи на посаді офіцера юридичної групи, у військовому званні «старший лейтенант юстиції», діючи неумисно, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, в умовах особливого періоду, вчинив недбале ставлення військової службової особи до військової служби, відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Прокурор Військової прокуратури Харківського гарнізону Зубко А.О. вважає факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, доведеним, у зв`язку з чим вважає за необхідне притягнути останнього до адміністративної відповідальності.

Згідно письмових пояснень, наданих ОСОБА_1 10.04.2019 року, свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення він не визнає з огляду на наступне.
По-перше, при складанні протоколу були порушені вимоги Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення.

По-друге, датою вчиненні адміністративного правопорушення є 07.09.2018 року, тобто перебіг строків починається саме з цієї дати, тому на даний момент строки накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення вже сплили.

По-третє, особа, що склала адміністративний протокол посилається на норми Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, що є загальними обов`язками, до функціональних обов`язків офіцера юридичної служби не відноситься обов`язок зі складання наказів та слідкування за виконанням вироків суду.
Крім того, щодо порушення вимог з виконання вироку суду відносно військовослужбовця ОСОБА_5 , наказ №978 «Про організацію виконання рішення суду» видано 04.04.2017 року, ОСОБА_1 зараховано до списків частини наказом командира від 24.05.2017 року, тобто, покладання обов`язку з виконання наказу №978 не було можливим. Видати наказ про припинення виконання вироку суду ОСОБА_1 також не мав можливості, оскільки відповідно до наказу командира №50 від 06.03.2018 року вибув на бойове злагодження до Миколаївської області та прибув до м. Чугуєві лише 02.04.2018 року.
Щодо порушення вимог з виконання вироку суду відносно військовослужбовця ОСОБА_3 , ОСОБА_1 зазначає, що розпорядження про виконання вироку військовою частиною отримано 15.06.2017 року та на ньому відсутній запис щодо опрацювання даного розпорядження офіцером юридичної групи. Наказ про припинення виконання покарання також не міг відпрацювати з причин перебування на вищевказаному бойовому злагодженні у Миколаївській області.
Щодо порушення вимог з виконання вироку суду відносно військовослужбовця ОСОБА_4 , ОСОБА_1 вказує на те, що ним відпрацьований проект наказу, але наказів про виконання інших обов`язків з приводу даного вироку на даний час не видані.
Під час розгляду зазначеного протоколу в суді ОСОБА_1 повністю підтримав свої заперечення проти складеного стосовно нього протоколу.
Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ВП №1213 від 19.03.2019 року ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на посаді офіцера юридичної групи у військовому званні «старший лейтенант юстиції», діючи неумисно, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, в умовах особливого періоду, вчинив недбале ставлення військової службової особи до військової служби, відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 172-15 КУпАП (а.с.1-8).
Судом встановлено, що 04.05.2016 року між Міністерством оборони України та ОСОБА_1 укладений контракт на проходження військової служби у Збройних Силах України (а.с.13-16).
Як слідує з Витягу із наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 ОСОБА_6 від 24.05.2017 року №111, ОСОБА_1 , призначений наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 08.04.2017 року №68 на посаду офіцера юридичної групи, прибув для подальшого проходження військової служби та з 24.05.2017 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків (а.с.12). За наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 №110 від 23.05.2017 року ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини зарахований 23.05.2017 року (а.с.50).

Згідно затверджених командиром військової частини НОМЕР_1 Функціональних обов`язків посадових осіб частини офіцер юридичної групи зобов`язаний: перевіряти відповідність вимогам законодавства проектів наказів, інших документів правового характеру, що подаються на підпис командирові частини, та візувати їх після погодження з відповідними службовими особами; за дорученням командира частини представляти інтереси частини в судах та інших органах; аналізувати наслідки розгляду претензій, позовів та справ у судах і подавати командирові частини пропозиції щодо вдосконалення правового забезпечення діяльності частини; сприяти правовими засобами зміцненню військової і трудової дисципліни серед військовослужбовців та працівників частини; давати правову оцінку фактам порушень військової та трудової дисципліни в частини; надавати правову допомогу службовим особам частини в дотриманні законодавства з питань соціального і правового захисту військовослужбовців, членів їхніх сімей та працівників частини; давати консультації з питань, пов`язаних з діяльністю частини (а.с.18-19).
Факт доведення до відома ОСОБА_1 даних функціональних обов`язків матеріалами справи не підтверджується.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 №978 від 04.04.2017 року на виконання вироку Мар`їнського районного суду Донецької області від 21.02.2017 року відносно ОСОБА_5 наказано помічнику командира військової частини з фінансово- економічної роботи начальнику служби встановленим порядком утримувати з грошового забезпечення ОСОБА_5 ; начальнику відділення персоналу штабу взяти під особистий контроль виконання даного вироку в частині призначення покарання у виді службового обмеження строком на 1 рік (а.с.24).
Даний наказ видано до зарахування ОСОБА_1 у військову частину НОМЕР_1 та початку виконання ним обов`язків за посадою.
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 №475 від 13.03.2019 року виконання вироку відносно ОСОБА_5 припинено (а.с.151).
На виконання вироку Мар`їнського районного суду Донецької області від 05.07.2017 року відносно ОСОБА_4 наказом командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 №686 від 26.09.2017 року наказано начальнику фінансово-економічної служби з 01.10.2017 року щомісячно проводити утримання з гранатометника 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу механізованої роти 3 механізованого батальйону молодшого сержанта ОСОБА_4 в дохід держави суму в розмірі 10 % грошового забезпечення; начальнику відділення персоналу прийняти до уваги та виконання, що строк, протягом якого ОСОБА_4 не може бути підвищений за посадою у військовому званні, а також строк, який не зараховується в строк вислуги років для присвоения чергового військового звання з моменту набрання вироком законної сили; контроль виконання наказу покласти на начальника штабу-першого заступника командира військової частини; наказ довести до особового складу, що його стосується (а.с.25).
Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 №476 від 13.03.2019 року припинено виконання у військовій частині НОМЕР_1 вироку Мар`їнського районного суду Донецької області від 08.02.2017 року щодо ОСОБА_3 у вигляді службового обмеження строком на 1 рік з відрахуванням у дохід держави 10 відсотків грошового забезпечення; відповідно до вироку та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.03.2018 року №664 щомісячно з грошового забезпечення відраховувалось 10 відсотків і загальна сума вказаних відрахувань становить 10 918,84 грн.; контроль за виконанням наказу покласти на начальника штабу - першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 (а.с.26, 28).
В матеріалах справи відсутній наказ про прийняття військовою частиною вироку Мар`їнського районним судом Донецької області від 08.02.2017 року відносно ОСОБА_3 на виконання, однак у вищезазначеному наказі про припинення виконання вироку суду про засудження ОСОБА_7 міститься інформація про те, що вироку був прийнятий військовою частиною на виконання наказом командира військової частини НОМЕР_1 №664 від 11.03.2017 року.
В матеріалах справи містяться вказівки військової прокуратури Харківського гарнізону про усунення порушень вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та КВК України, причин та умов, що їм сприяли, притягнення винних до передбаченої законом відповідальності, що стосуються неналежного виконання вироків суду стосовно військовослужбовців ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та відповідні накази про призначення службових розслідувань, акти службових розслідувань, накази про результати службових розслідувань військової частини НОМЕР_1 з цього приводу (а.с.37-49, 113-114). Однак, дані докази не стосуються справи, що розглядається.

06.09.2018 року за №24-6123, №24-6124, а також 05.09.2018 року за №24-6074 військовою прокуратурою Харківського гарнізону видано вказівки про усунення порушень вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та КВК України, причин та умов, що їм сприяли, притягнення винних до передбаченої законом відповідальності, а саме недодержання законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах. Дані вказівки безпосередньо стосуються неналежного виконання вироків Мар`їнського районним судом Донецької області відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 (а.с.111-112, 115-116). Повторні вказівки надано 04.03.2019 року, 05.03.2019 року та 07.03.2019 року (а.с.153-160).
12.09.2018 року командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ про призначення службового розслідування №1858 (а.с.117).
21.09.2018 року командиром військової частини НОМЕР_1 затверджено акт службового розслідування з пропозиціями притягнути ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог Статуту внутрішньої служби Збройних сил України та КВК України та начальнику юридичної групи усунути дані порушення (а.с.117-123).
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №1914 від 21.09.2018 року наказано ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності та начальнику юридичної групи усунути дані порушення (а.с.124-130).
Згідно пояснювальної записки офіцера юридичної групи ОСОБА_1 від 24.09.2018 року, він займається збором, обробкою та відпрацюванням вироків суду в частині: передачі начальнику відділу персоналу вироків суду для звільнення військовослужбовців у зв`язку з набранням законної сили вироком суду та для взяття до уваги, якщо вказано у вироку суду, що військовослужбовцю заборонено присвоювати військове звання та призначати на вищу посаду; передачі начальнику фінансово-економічної служби вироку суду для відрахування коштів від заробітної плати у дохід держави, якщо дана вимога вказана; підшивка вироків (а.с.52, 130-131).
Як слідує з пояснень помічника командира військової частини з правової роботи начальника юридичної групи Хірного Д.С. вироки Мар`їнського районного суду Донецької області від 05.07.2017 року відносно ОСОБА_4 , від 08.02.2017 року відносно ОСОБА_3 , від 21.02.2017 року відносно ОСОБА_5 , наказами командира прийняті до виконання, про що видані відповідні накази, а також накази про приведення до вимог чинного законодавства тих наказів, що їм не відповідали та повідомлено суд про прийняття до виконання рішень суду. Повідомлення до суду про припинення виконання вироків ОСОБА_12 не направлялись через значний обсяг роботи (а.с.133-135).
В інших поясненнях ОСОБА_13 зазначив, що вказівки прокурора надійшли у військову частину 07.09.2018 року в період його перебування у відпустці, тому він ознайомився з ними в березня 2019 року (а.с.136).

ОСОБА_14 пояснив, що безпосередній контроль за виконанням вказівок здійснював помічника командира військової частини з правової роботи начальника юридичної групи (а.с.137).

Згідно пояснень ОСОБА_15 , 22.09.2017 року до в/ч НОМЕР_1 надійшло розпорядження Мар`їнського районного суду Донецької області про виконання вироку відносно ОСОБА_4 . Розпорядження передано на виконання помічнику командира військової частини з правової роботи начальнику юридичної групи Хірному Д. та відпрацьовано. 15.06.2017 року до в/ч НОМЕР_1 надійшло розпорядження Мар`їнського районного суду Донецької області про виконання вироку відносно ОСОБА_16 , яке передано на виконання до СПНВП ОСОБА_17 та відпрацьовано на початку березня 2019 року (а.с.138).
ТВО помічника командира з ФЕР начальник ФЕС Вакуленко А.А. пояснив, що відрахування в дохід держави на виконання рішення суду здійснюється на підставі наказу, що складається юридичною групою та доводиться до ФЕС (а.с.139).

Начальник відділення персонального штабу ОСОБА_17 щодо виконання вироку в частині службового обмеження відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , пояснив, що відповідних наказів у належні строки не отримував (а.с.140).
Командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ від 14.03.2019 року про притягнення ОСОБА_13 , ОСОБА_1 та ОСОБА_18 до дисциплінарної відповідальності (а.с.143). 01.04.2019 року видано наказ №603 про накладення на ОСОБА_13 та ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани (а.с.144).
Вислухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Адміністративне правопорушення завжди є протиправною дією (бездіяльністю)тобто діянням, забороненим законом або іншим нормативним правовим актом. Громадянин, що вчиняє протиправну дію, порушує свій конституційний обов`язок, оскільки норми ч. 1 ст. 68 Конституції України встановлюють, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею ч. 2 ст. 172-15 КУпАП передбачена відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду. З об`єктивної сторони правопорушення характеризується суспільно-небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби та суспільно-небезпечними наслідками, які можуть настати в результаті цього. Недбале ставлення до служби означає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.
Суд не вбачає в діях ОСОБА_1 вищевказаних ознак. Орган, що склав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказує на те, що відповідні накази з виконання вироків Мар`їнського районного суду Донецької області до теперішнього часу не видані, стверджуючи, що обов`язок з видачі даних наказів покладений саме на офіцера юридичної групи військової частини, посилаючись на норми Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, в той час як до функціональних обов`язків офіцера юридичної групи входить їх вичерпний перелік, в якому відсутні дані обов`язки.
Відповідно до ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

В матеріалах справи відсутні й будь-які дані про надання ОСОБА_1 як офіцеру юридичної групи вказівок та доручень на підготовку вказаних наказів командира. Тобто, як вбачається з матеріалів справи, посадовою особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення, доказів покладення на ОСОБА_1 обов`язків, до яких він поставився недбало, не надано.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Істотною ознакою презумпції невинуватості, що закріплена статті 7 КУпАП є те, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні протиправного діяння. З цього випливає, що обов`язок доводити вину особи покладається на обвинувача, тобто на органи та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зокрема, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

За таких обставин, на підставі вищевикладених норм закону, суд вважає докази, що містяться в матеріалах справи, такими, що у своїй сукупності не доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
У п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП зазначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставини відсутності події і складу адміністративного правопорушення.Таким чином, враховуючи викладене, провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 172-15, 245, 251, 268, 277, 279, 280, 283-285, 287-289 КУпАП, суддя, -
постановила:
Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.П. Дьоміна