ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/273/19 Справа № 202/7370/18 Суддя у 1-й інстанції - Ігнатенко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 23 січня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, ОСОБА_2 06 листопада 2018 року о 04 годині 50 хвилин керував транспортним засобом ВАЗ д/н НОМЕР_1 у м. Дніпро по вул. Березинська 27Д з явними ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_2 відмовився. Також відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №175642 від 08 листопада 2018 року ОСОБА_2 08 листопада 2018 року о 21 годин 00 хвилин керував транспортним засобом ВАЗ д/н НОМЕР_1 по вул. Осінній 2а у м. Дніпро маючи ознаки наркотичного сп'яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисник ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся із апеляційною скаргою в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати та закрити провадження у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу у адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник вказує на те, що дана постанова незаконна, через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Посилається на те, що відповідно до Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, встановлений вичерпний перелік конкретних ознак сп'яніння, та ті ознаки, які були зазначені в рапорті патрульного не відповідають ознакам сп'яніння, зазначеним в Інструкції. Сам ОСОБА_2 наявності в нього ознак сп'яніння не визнав, тому що нічого не вживав, та вважав, що за результатами його огляду патрульними на місці зупинки, якими не підтвердились ознаки сп'яніння, він правомірно відмовився від подальшого огляду в медичному закладі. Окрім того, інспекторами поліції не було складено відповідний акт огляду на стан сп'яніння, що є виключною підставою для направлення ОСОБА_2 на медичний огляд. Також, згідно пояснень свідків та відеозаписів з нагрудних камер патрульних,не підтверджується факт наявності ознак сп'яніння ОСОБА_2, а лише зафіксовано відмову останнього від безпідставних вимог патрульних проїхати до лікарні.

Як зазначає захисник, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 та 284 КУпАП, тобто необхідно навести докази, на яких обґрунтовується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилалась особа, яка притягається до відповідальності, чи висловлених останньою доводів. Вищезазначених вимог чинного законодавства суддею не дотримано, внаслідок чого, на думку захисника було постановлено неправосудне рішення у справі.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_1 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Вислухавши учасників судового процесу, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне та мотивоване рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Судом першої інстанції правильно було встановлено, що обставини які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №212184 від 06 листопада 2018 року та які мали місце 06 листопада 2018 року не знайшли свого підтвердження, оскільки співробітники поліції які брали участь в складанні протоколу у судове засідання не з'явились, були повідомлені належним чином, причину неявки не повідомили, а оглянутий відеозапис з камер відеореєстраторів співробітників поліції який додано до зазначеного протоколу не містить підтвердження відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Разом з тим при апеляційному перегляді знайшли підтвердження встановлені судом першої інстанції обставини скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, від 08.11.2018 року на підставі яких суд зробив висновок про відмову останнього від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, з чим погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду підтверджується доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, яким судом першої інстанції було надано належну оцінку, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії та БД № 175642 від 08 листопада 2018 року, який складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП; рапортом працівника поліції, де викладені обставини скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 130 КУпАП; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 даними при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, про те, що в їх присутності водій ОСОБА_2 08 листопада 2018 року відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

Сукупність вищевказаних доказів та пояснення свідків, засвідчують відмову ОСОБА_2, від проходження медичного огляду, що є підтвердженням об'єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що виразилося у відмові особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в поясненнях свідків, по справі не вбачається.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення, інспектором УПП зазначено ознаки - а саме зініці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Таким чином, при виявлені ознак сп'яніння, поліцейський у відповідності до вимог п.12. р.2 Інструкції, якщо у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

В даному випадку, водій ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння у лікарні, що підтверджено зібраними в матеріалах справи доказами.

Крім того, судом першої інстанції та апеляційної, досліджено наявний в матеріалах справи відеозапис з нагрудної відеокамери поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_2 08 листопада 2018 року у нічний час, будучи особою що керує транспортним засобом ВАЗ д/н НОМЕР_1 відмовився у присутності свідків від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння повідомивши, що не хоче залишати свій транспортний засіб.

Посилання захисника стосовно того, що суддя не врахував що ОСОБА_2 є учасником бойових дій, перебуває у шлюбі та має на утриманні дитину ІНФОРМАЦІЯ_2, матеріалами справи хоча і знайшло своє підтвердження, однак не є підставою для змінити або скасування судового рішення, оскільки санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативною, а сукупність вищевказаних обставин, жодним чином не впливає на призначене адміністративне стягнення.

Інших доказів відсутності вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 23 січня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: А.О. Пістун