Справа № 758/1301/19
3/758/1565/19 Категорія 307
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2019 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Отвіновський П. Л., розглянувши матеріали, що надійшли з Подільського управління поліції ГУ НП у місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 14 січня 2019 року о 15 годині 00 хвилин за місцем проживання вчинив сварку з матір`ю, під час якої висловлювався нецензурною лайкою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, які охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 заперечував свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, вказуючи на те, що не вчиняв дій, направлених на спричинення психологічного насильства відносно матері, пояснення, які містяться в справі дійсно містять його підпис, однак він їх не читав, коли підписував.

Матеріали справи окрім пояснень ОСОБА_1 , складених згідно його слів та ним підписаних, не містять інших доказів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що не встановлено достатніх доказів для доведення факту наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно вимог ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Положення даної статті Конвенції кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно добутих доказів (справа «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI).

Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення є за доцільне застосування аналогії кримінального процесуального закону, які як і положення ст. 62 Конституції України вказують на те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 247, ст. 283, ст. 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, потерпілим, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва.

Суддя П.Л.Отвіновський