Справа № 128/1060/19
Провадження № 33/801/703/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ганкіна І. А.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 22 липня 2019 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 22 липня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Закрито адміністративну справу №128/1060/19 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову в частині визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Скарга мотивована тим, що судом не взято до уваги його пояснення та пояснення свідків; затягуючи розгляд справи, суд не закрив провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення; вина особи у разі закриття справи за закінченням строку притягнення особи до адміністративної відповідальності не встановлюється.

Також від ОСОБА_1 надійшло клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки зі змістом прийнятої постанови його не було ознайомлено, а про її наявність він дізнався 05.08.2019 через електронний суд, відтак, був позбавлений можливості вчасно подати апеляційну скаргу. Крім того, подану вперше апеляційну скаргу йому було повернуто.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Зазначив, що апеляційну скаргу підтримує, просить її задовольнити.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутність ОСОБА_1

Перевіривши матеріали справи та доводи ОСОБА_1 про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, апеляційний суд вважає, що пропущений строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду підлягає поновленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, в разі пропуску строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

З матеріалів справи слідує, що копію постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 22 липня 2019 року ОСОБА_1 надіслано супровідним листом від 29 липня 2019 року (а.с.32), однак, докази на підтвердження вручення ОСОБА_1 копії постанови в матеріалах справи відсутні.

У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду ОСОБА_1 зазначає, що про наявність постанови він дізнався 05.08.2019 через електронний суд.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подано 05.08.2019.

Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження дати отримання копії постанови, з метою забезпечення конституційного права особи на оскарження судового рішення, про яке стверджується в рішеннях Європейського суду з прав людини, строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 22 липня 2019 року пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Апеляційний суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, прийшов до наступного висновку.

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрито провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Встановлено, що протокол про адміністративне адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено 13 квітня 2019 року (а.с.2).

Строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , відповідно до положень статті 38 КУпАП, сплив 13 липня 2019 року.

Згідно з вимогами п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Отже, фактично провадження у даній справі про адміністративне правопорушення повинно було бути закрите судом 13.07.2019. Однак, суд першої інстанції не закривши провадження, продовжив розгляд справи і в подальшому, надавши оцінку доказам, встановив вину ОСОБА_1

Пункт 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

З урахуванням того, що закінчився визначений ст. 38 КУпАП строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції позбавлений процесуальної можливості досліджувати докази та встановлювати обставини справи, а також виявляти причини та умови, що сприяли вчиненню адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується із доводами апеляційної скарги про те, що вина особи у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності не встановлюються, оскільки приписи ст. 247 КУпАП є імперативними і чітко вказують, що суд повинен лише закрити справу і не вирішувати жодних інших питань.

У зв`язку із закінчення строків накладення адміністративного стягнення аналіз інших мотивів апеляційної скарги і не надання їм відповідної оцінки не має правового значення.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, проте, не врахував відсутність обов`язку суду при закритті провадження визначати питання винності чи невинності особи, у зв`язку з чим постанова Вінницького районного суду Вінницької області від 22 липня 2019 року на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає скасуванню із ухваленням нової постанови про закриття провадження у справі в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 38, 247, 294 КУпАП,

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 22 липня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 22 липня 2019 року скасувати, прийняти нову постанову.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало