ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/1880/18Головуючий у 1-й інстанції Коротич І.А.
Провадження № 33/817/12/19 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2019 р. м.Тернопіль

Суддя судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є.

з участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тернополя адміністративну справу за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 16 жовтня 2018 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп. в дохід держави.

Згідно даної постанови, ОСОБА_1 30 вересня 2018 року о 10 год. 40 хв. в м. Почаїв Кременецького району Тернопільської області, по вул. Воз'єднання навпроти будинку № 1, керував скутером марки «Хонда» б/н, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на місці з використанням газоаналізатора Алкофор 505 № 60070 та від проходження медогляду на стан алкогольного спяніння в лікарні відмовився. Від керування транспортним засобом водій відсторонений, скутер поміщений на штраф майданчик Поліцейської станції м. Почаїв.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження, а оскаржувану постанову скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказані вимоги мотивує тим, що судом першої інстанції не з'ясовано усіх обставин справи, а постанову винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, без виклику особи для участі в судовому розгляді.

Зазначає, що від проходження огляду на визначення стану сп'яніння він не відмовлявся, а спеціальний технічний засіб не має документів про його останню повірку.

Крім того поліцейськими порушено порядок огляду на визначення стану сп'яніння, не зафіксовано на відеокамеру та не встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Також апелянту не надано копію протоколу про адміністративне правопорушення, що був складений із численними порушеннями.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши апелянта ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити, з мотивів викладених у ній, прихожу до наступних висновків.

Як вбачається з постанови судді, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розглянута без участі останнього. Про постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 стало відомо тільки після одержання її копії 27.11.2018 року.

З урахуванням наведеного, строк на апеляційне оскарження апелянту слід поновити, так як він пропущений з поважних причин.

Щодо суті оскаржуваної постанови суду першої інстанції, то згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За змістом ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги були дотримані судом першої інстанції у повному обсязі.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.2.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується доказами, які належно оцінені судом і детально викладені у постанові.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серії ОБ № 007841 від 30.09.2018 року ОСОБА_1 на пропозицію працівників патрульної поліції, у присутності двох свідків, пройти огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу "Алкофор 505" на місці зупинки транспортного засобу категорично відмовився, а також відмовився його пройти у медичному закладі у присутності двох свідків.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які наявні в матеріалах справи, вбачається, що водій ОСОБА_1 в їх присутності відмовився пройти перевірку для визначення стану сп'яніння за допомогою приладу "Алкофор 505" на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі.

При цьому до матеріалів справи долучено сертифікат та свідоцтво про повірку "Алкофор 505", що спростовує доводи апелянта про те, що вказаний газоаналізатор не підлягав використанню.

Незважаючи на відсутність у матеріалах справи відеозапису із фіксацією адміністративного правопорушення вина ОСОБА_1 доводиться належними письмовими доказами, яким судом було надано вірну оцінку.

Крім того у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 власноручно написав пояснення, що він вживав пиво та керував скутером, тому відмовляється від проходження огляду для визначення стану сп'яніння за допомогою приладу "Алкофор 505" та у медичному закладі, погоджується із складеним протоколом, що засвідчив своїм підписом без жодним зауважень та заперечень.

Факт відмови від проходження огляду на визначення стану сп'яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, ОСОБА_1 підтвердив і в суді апеляційної інстанції.

Доводи апелянта, викладені у скарзі не впливають на правильність встановлених обставин у справі та не скасовують відповідальність ОСОБА_1 за вчинення ним даного адмінправопорушення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, суд дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Що стосується призначеного стягнення ОСОБА_1, то воно судом першої інстанції визначено вірно з дотриманням вимог ст.ст. 33-35 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, його сімейного стану, характеризуючих даних, місця роботи, враховано відсутність обставин, що обтяжують та пом'якшують відповідальність за вчинене правопорушення та визначено стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, судом першої інстанції в повній мірі враховано вимоги з якими закон пов'язує призначення стягнення, а також ті, на які вказує апелянт у своїй скарзі, тому його доводи про скасування постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, а отже постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляцію без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 16 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис