ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/9/19 Головуючий в 1-й інстанції - Кравченко Н.О.
Єдиний унікальний № 321/1123/18 Доповідач в 2-й інстанції - Фомін В.А.
Категорія - ст.183-1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Фомін В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою прокурора Енергодарської місцевої прокуратури Вангельєва Є.В. на постанову судді Михайлівського районного суду Запорізької області від 26 вересня 2018 року стосовно ОСОБА_3, в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення,

в с т а н о в и в:

постановою судді Михайлівського районного суду Запорізької області від 26 вересня 2018 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП притягнуто ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, із застосуванням адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 120 годин.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Як зазначено в постанові, на виконанні у Михайлівському РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області перебуває виконавче провадження під № 50936635, виконавчий лист № 2-1634, виданого 21 грудня 2000 року Михайлівським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (якому ІНФОРМАЦІЯ_5 виповнилось 18 років) в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, було встановлено, що заборгованість боржника по аліментам складає 3 роки 8 місяців, в сумі 53389,69 гривень, чим порушив ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: несплата аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання.

В апеляційній скарзі прокурор вважає винесену постанову незаконною. В обґрунтування доводів зазначає, що адміністративна відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» № 2234-VIІІ від 07 грудня 2017 року, що набрав законної сили лише 06 лютого 2018 року. Окрім цього, 03.07.2018 року прийнятий Закон України №2475 - VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», який набрав чинності 28.08.2018 року. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Тому в період несплати аліментів особою до вступу в дію ст.183-1 КУпАП не має прийматися до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості, як умови притягнення до адміністративної відповідальності за ст.183-1 КУпАП. Враховуючи, що об'єктивна сторона правопорушення полягає у несплаті аліментів протягом певного періоду часу, а ОСОБА_3 інкримінують несплату аліментів до набрання законом № 2475 - VIII від 28.08.2018 року чинності, то таке його діяння не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП.

На підставі викладеного, просить поновити строк оскарження постанови суду першої інстанції; скасувати постанову суду, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційна скарга прокурора підлягають задоволенню, у зв'язку з наступним.

У відповідності до вимог ст.294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Враховуючи, що прокурор не приймав участі при розгляді справи, про рішення суду дізнався при здійсненні моніторингу судових рішень у єдиному державному реєстрі судових рішень, а саме 19.11.2018 року, апеляційну скаргу подав 23.11.2018 року, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що наведені у клопотанні обставини можна визнати як поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження, а тому вказаний строк підлягає поновленню.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті, слід зазначити наступне.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з'ясуванню питання: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Всупереч вказаним вимогам закону, суд в достатній мірі не з'ясував всіх обставин справи, не перевірив докази, які наявні в матеріалах справи, та не дав їм належної оцінки. Свої висновки, викладені у постанові, суд належним чином не вмотивував.

З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем Михайлівського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області Ригиновим А.І. відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.183-1 КУпАП. У протоколі зазначено, що останній має заборгованість зі сплати аліментів станом на ІНФОРМАЦІЯ_5 (дата повноліття дитини) в розмірі 53389,69 гривень, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Під час апеляційного розгляду вивчені надані суду матеріали та встановлено наступне.

Статтею 183-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім'ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Разом з тим, адміністративна відповідальність за вчинення зазначеного адміністративного правопорушення встановлена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» від 07 грудня 2017 року, який набрав чинності 06 лютого 2018 року.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 інкримінується несплата аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості за виконавчим провадженням, яка на ІНФОРМАЦІЯ_5 склала 53389,69 гривень, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за шість місяців.

Тобто основна частина терміну в шість місяців припадає на період до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», а саме до 06 лютого 2018 року.

Відповідно до вимог ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Таким чином, заборгованість ОСОБА_3 по сплаті аліментів на ІНФОРМАЦІЯ_5 не перевищувала суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання.

На викладене суд першої інстанції уваги не звернув, всі обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не з'ясував, та без достатніх для того підстав притягнув ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» №2475 від 03.07.2018 року, який набрав чинності 28.08.2018 року, є безпідставним, оскільки особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 виповнилося 18 років, саме в цей час закінчились зобов'язання ОСОБА_3 по виплаті аліментів на утримання дитини, а тому дії ОСОБА_3 не підпадають під дію ні Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» від 07 грудня 2017 року, який набрав чинності 06 лютого 2018 року, ні Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» №2475 від 03.07.2018 року, який набрав чинності 28.08.2018 року, оскільки заборгованість ОСОБА_3 по сплаті аліментів на ІНФОРМАЦІЯ_5 (дата повноліття дитини) не перевищувала суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Крім того, зазначеним прокурором Законом України внесені зміни до раніше встановленої відповідальності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» від 07 грудня 2017 року за несплату аліментів, передбаченою ст.183-1 КУпАП, а саме стаття 183-1 КУпАП доповнена частиною другою та третьою, а тому посилання прокурора на цей закон є необґрунтованим.

З урахуванням викладеного оскаржувана постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою, тому вона підлягає скасуванню, а провадження в справі щодо ОСОБА_3 - закриттю, у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

поновити прокурору Енергодарської місцевої прокуратури Вангельєву Є.В. строк на апеляційне оскарження постанови судді Михайлівського районного суду Запорізької області від 26 вересня 2018 року.

Апеляційну скаргу прокурора Енергодарської місцевої прокуратури Вангельєва Є.В. задовольнити.

Постанову судді Михайлівського районного суду Запорізької області від 26 вересня 2018 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 120 годин, скасувати.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.А. Фомін

Дата документу Справа № 321/1123/18