ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2019 року м.Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька Ірина Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 працюючого водієм у ФОП Водзіцкий,

за ст. ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю - ОСОБА_1,

ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

01 листопада 2018 року о 10 год. 55 хв. в м. Тернополі по вул. 15 Квітня, 1А, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Renault Magnum», держаний номерний знак НОМЕР_1, з напівпричепом «Kogel SN24P», державний номерний знак НОМЕР_2, був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, під час перестроювання, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди для інших учасників дорожнього руху, не надав перевагу в русі автомобілю «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3, який рухався в попутному напрямку по смузі на яку він мав намір перестроїтися, в результаті чого транспортний засіб «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_3 допустив зіткнення з автомобілем «BMW X5», державний номерний знак НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_2 Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Крім цього, 01 листопада 2018 року о 10 год. 55 хв. в м. Тернополі по вул. 15 Квітня, 1А, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Renault Magnum», держаний номерний знак НОМЕР_1, з напівпричепом «Kogel SN24P», державний номерний знак НОМЕР_2, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, місце події залишив.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав. Вказав, що його вини у вчинені дорожньо-транспортної пригоди немає, оскільки він ПДР не порушував. Винною особою у вказаній дорожньо-транспортній пригоді є ОСОБА_3

В судовому засіданні ОСОБА_2 просила притягнути ОСОБА_1М, до адміністративної відповідальності. Пояснила, що внаслідок порушення ОСОБА_1 ПДР було пошкоджено її та ОСОБА_3 транспортні засоби.

ОСОБА_3 був присутній у попередньому судовому засіданні 28 грудня 2018 року, вказав, що вказана дорожньо-транспортна пригоди, яка мала місці 01 листопада 2018 року, відбулась внаслідок порушення ОСОБА_1 ПДР України.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши в сукупності наявні у справі докази, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, дослідивши наявний у матеріалах справи відеозапис події, прийшов до наступних висновків

В силу вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Положеннями ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Із змісту постанов серії БД № 206796 та серії БД № 206797 від 05 листопада 2018 року встановлено, що ОСОБА_1 інкримінують порушення ПДР, а саме п.п. 1.4, 1.5, 2.3б, 10.3 та п.2.10а ПДР, що спричинили пошкодження транспортних засобів.

Згідно з вимогами п. 1.4 ПДР, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Положеннями п. 1.5 ПДР встановлено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі ( п. 2.3.б ПДР).

В силу вимог п. 10.3 ПДР, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Згідно з вимогами п. 2.10 а ПДР, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаних порушень ПДР доведена матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме: даними, зазначеними у протоколами про адміністративні правопорушення серії БД №206796 від 05 листопада 2018 року та серії БД №206797 від 05 листопада 2018 року; рапортом працівника поліції від 02 листопада 2018 року; схемою місця ДТП, яка сталася 01 листопада 2018 року; протоколами огляду транспортних засобів від 05 листопада 2018 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 01 листопада 2018 року; відеоматеріалами на CD-диску з камери відеонагляду.

Дослідивши в судовому засіданні вищенаведені докази, у тому числі відеоматеріали та схему місця ДТП, суд приходить до висновку, що водій транспортного засобу «Renault Magnum», держаний номерний знак НОМЕР_1, з напівпричепом «Kogel SN24P», державний номерний знак НОМЕР_2, під час зміни напрямку руху, перестроюванні, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди для інших учасників дорожнього руху та не надав перевагу в русі автомобілю «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_3, внаслідок чого відбулось пошкодження транспортних засобів.

Порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 1.4.,1.5, 2.3 б та 10.3. ПДР, знаходиться в причинному зв'язку з настанням ДТП, яка мала місце 01 листопада 2018 року.

При цьому, водій ОСОБА_1 будучи причетним до даної ДТП 01 листопада 2018 року, не вжив заходів щодо негайної зупини транспортного засобу та залишення на місці пригоди. Водій ОСОБА_1 був виявлений працівниками поліції лише 05 листопада 2018 року, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується ОСОБА_1

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП - порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та ст. 122-4 КУпАП - залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Суд не приймає до уваги, надані в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1, зокрема про те, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 01 листопада 2018 року сталася не з його вини, а з вини ОСОБА_3 як безпідставні та такі, що не мають значення для вирішення даної справи. Судом встановлено, що будь-які матеріали про порушення ОСОБА_3 ПДР України, внаслідок чого мала місце дорожньо-транспортна пригода 01 листопада 2018 року, до суду не надходили. Відповідний орган при виявленні правопорушення зобов'язаний скласти протокол та направити його на розгляд до відповідного органу. У даній справі, суд вирішує лише питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, відносно якого і було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 36 КУпАП в межах санкції статті, за більш серйозне правопорушення.

При обранні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, визнання ним вини, у зв'язку з цим, вважає за доцільне обрати ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в межах санкції статті 124 КУпАП.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення.

Таким чином, у відповідності до положень п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33, 40-1, 122-4, 124, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 340 (триста сорок) гривень у дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Суддя