КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/1492/2019 Суддя у першій інстанції: ЛуценкоО.М.
Категорія: ч. 1 ст.164 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ФричТ.В., за участю, захисника Солода Р.В. який діє інтересах ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу захисника Солода Р.В. подану в інтересах ОСОБА_4 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 26 лютого 2019 року щодо

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 164 КУпАП, -

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 26 лютого 2019 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_4 судовий збір в дохід держави в розмірі 384 грн. 20 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням захисник Солод Р.В. в інтересах ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю події і складу правопорушення.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що дана постанова є незаконною, оскільки була винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Також апелянт зазначає, що особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не надано, а судом не встановлено будь-яких доказів, які підтверджували, що ОСОБА_4 зареєстрований як фізична особа-підприємець, здійснює систематичну діяльність з перевезення пасажирів та отримує від цієї діяльності прибуток, та такі докази відсутні в матеріалах справи.

Апелянт звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні дані про пасажирів, яких начебто перевозив ОСОБА_4, їх свідчення, дані про отримання від них грошових коштів, та протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про суть правопорушення вчиненого ним.

Крім того, апелянт вказав, що ОСОБА_4 не є фізичною особою-підприємцем, отже не є суб'єктом господарювання.

Також апелянт стверджує, про те, що ОСОБА_4 не було повідомлено про час та місце розгляду справи та було позбавлено можливості надати суду свої пояснення.

Заслухавши доповідь судді, захисника - адвоката Солода Р.В. який діє в інтересах ОСОБА_4, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, суд першої інстанції вказаних вимог закону не дотримався та дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_4 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП України.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ІІ № 0004635 від 29 січня 2019 року встановлено, що ОСОБА_4 у м. Києві по пр.-ту Оболонському, о 12 год. 50 хв. 29 січня 2019 року надав послуги з перевезення пасажирів на таксі транспортному засобі «Chevrolet», д.н.з НОМЕР_1 без отримання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до п. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», чим порушив ч. 1 ст. 164 КУпАП.

На підтвердження факту, викладеного в протоколі, додано лише фотознімок автомобіля «Chevrolet», д.н.з НОМЕР_1.

Будь-яких інших доказів матеріали справи не містять.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата та місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Разом з тим, ні у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_4 ні у постанові суду першої інстанції не вказано чи отримувалися кошти за здійснення господарської діяльності, відсутні й пояснення осіб, кому надавалися послуги по перевезенню.

В оскаржуваній постанові суд першої інстанції не виклав обставини, встановлені при розгляді справи та висновки про винуватість ОСОБА_4у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, при цьому відтворив у постанові лише формальні дані протоколу про адміністративне правопорушення.

Диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за дії, які полягають у провадженні господарської діяльності: без державної реєстрації як суб'єкта господарювання; без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності; здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування.

Відповідно ч. 1 ст. 3 Господарського Кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Одним з видів господарської діяльності є підприємництво.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про підприємництво» підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб'єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Під час апеляційного розгляду, захисник ОСОБА_5 заперечив факт зайняття господарською діяльністю та пояснив, що ОСОБА_4 надавав послуги по перевезенню пасажирів.

Із долученої до матеріалів протоколу фотознімку автомобіля «Chevrolet», д.н.з НОМЕР_1 не вбачається, що в автомобілі були присутні будь-які пасажири, а сам лише факт знаходження знаку-ліхтаря на даху автомобіля жодним чином не підтверджує самого здійснення діяльності, як перевезення пасажирів, тобто таксі.

Таким чином, в матеріалах справи немає належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_4 дій зазначених у диспозиції ч.1 ст. 164 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, який повинен відповідати певним вимогам, зокрема, містити відомості про суть адміністративного правопорушення (ч. 1 ст. 256 КУпАП).

Обов'язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає (ч. 1 ст. 254 КУпАП та ч. 2 ст. 251 КУпАП), та не може бути перекладено на суд.

В описовій частині протоколу № 0004635 зазначено, що ОСОБА_4порушив вимоги ч. 1 ст. 164 КУпАП, однак не зазначено точних обставин вчинення адміністративного правопорушення, не викладені дані, яким чином останній здійснював господарську діяльність з перевезення пасажирів, по якому маршруту та кому надавав послуги перевезення.

В матеріалах справи відсутні будь-які пояснення пасажирів, яким ОСОБА_4 надавав послуги пасажирських перевезень.

Враховуючи наведене, постанова суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника Солода Р.В. в інтересах ОСОБА_4, - задовольнити.

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 26 лютого 2019 року, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, - скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях останнього події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Т.В. Фрич