Борівський районний суд Харківської області

справа: № 614/278/19
провадження: 3/614/58/19
категорія:

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2019 р. суддя Борівського районного суду Харківської області Гуляєва Ганна Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли від Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підвисоке Борівського району Харківської області, займає посаду водія інженерно-саперного відділення інженерного взводу військової частини НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 ,

за ст.130 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_2 порушив п.2.9 «а» ПДР України, а саме: 19.03.2019 року о 01.00 год. в смт. Борова Борівського району Харківської області по вул. Миру, 42 водій керував автомобілем ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп?яніння.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення за наведених вище обставин визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, просив передати його на поруки колективу сержантів військової частини НОМЕР_1 та закрити провадження, надавши суду клопотання колективу сержантів військової частини НОМЕР_1 , Витяг з протоколу № 4 загальних зборів сержантів військової частини НОМЕР_1 та службову характеристику

Судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №246303 від 19.03.2019 р. ОСОБА_2 порушив п.2.9 «а» ПДР України, а саме: 19.03.2019 року о 01.00 год. в смт. Борова Борівського району Харківської області по вул. Миру, 42 водій керував автомобілем ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп?яніння (а.с.2). Факт вчинення вказаного адміністративного правопорушення підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого вбачається, що ОСОБА_2 19.03.2019 р. перебував у стані алкогольного сп?яніння 1,030 промілле (а.с.4); письмовими поясненнями ОСОБА_2 , згідно яких останній випив 200 гр горілки, після чого продовжив керувати автомобілем (а.с.5). Довідкою ІАС «Армор» підтверджується, що ОСОБА_2 напротязі року до адміністративної відповідальності не притягувався (а.с.8). З довідки № 195 від 04.04.2019 р. виданої в/ч НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за контрактом у в/ч НОМЕР_1 з 13.09.2016 р. (а.с.19).

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом -Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з п. 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції 2, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Відповідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_2 зі сторони працівників поліції або свідків було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду тощо) ОСОБА_2 суду не надано.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Враховуючи вищевикладене, у суду відсутні підстави для визнання необ`єктивними доказів, якими підтверджено вчинення ОСОБА_2 вказаного адміністративного правопорушення, тому суд їх визнає належними, допустимими та достатніми і кваліфікує його дії за ст.130 ч.1 КУпАП, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводить згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.33 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст.23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, що регламентує поняття адміністративного правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

ОСОБА_2 скоїв правопорушення, що відрізняється підвищеною суспільною небезпекою, є одним із найнебезпечніших правопорушень на транспорті при керуванні джерелом підвищеної небезпеки.

Встановлюючи дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, судом було з`ясовано, що ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за контрактом, за місцем служби характеризується позитивно, займає посаду водія інженерно-саперного відділення інженерного взводу військової частини НОМЕР_1 , тобто його професійна діяльність пов`язана з постійним використанням автотранспорту, тому право керування транспортними засобами є джерелом існування правопорушника.

Враховуючи викладене вище, дані про особу правопорушника, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП, беручи до уваги обставини справи, характер вчиненого правопорушення, його малозначність, відсутність тяжких наслідків від правопорушення.

Від колективу сержантів військової частини НОМЕР_1 надійшло клопотання про передачу ОСОБА_2 на поруки колективу. Відповідне рішення було прийнято 03.04.2019 р. на загальних зборах сержантів в/ч НОМЕР_1 .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 21 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Тобто, статтею 21 КУпАП передбачена можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності з передачею на поруки трудового колективу. Це питання вирішується судом з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника та є правом суду. При цьому суд враховує, що відповідно до статті 252-1 Кодексу законів про працю України, трудовий колектив підприємства утворюють усі громадяни, які своєю працею беруть участь у його діяльності на основі трудового договору (контракту, угоди), а також інших форм, що регулюють трудові відносини працівника з підприємством. В даному випадку для застосування положень статті 21 КУпАП до правопорушника колективом сержантів військової частини НОМЕР_1 подано клопотання про звільнення від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу.

З огляду на вказані обставини, з метою досягнення виховного ефекту, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу винного, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, щиро розкаюється у скоєному, виключно позитивно характеризується за місцем служби, приймаючи до уваги клопотання колективу про передачу його на поруки, вважаю за доцільне дане клопотання задовольнити, звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та передати матеріали на розгляд колективу сержантів військової частини НОМЕР_1 для застосування заходів громадського впливу.

Згідно ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352,40 грн. В зв?язку з тим, що ОСОБА_2 звільняється від адміністративної відповідальності, провадження закривається, судовий збір стягненню не підлягає.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.21,40-1,221,284 КУпАП, на підставі ст.130 ч.1КУпАП

П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 на підставі ст. 21 КУпАП звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, передавши матеріали на розгляд колективу сержантів військової частини НОМЕР_1 , для застосування заходів громадського впливу.

Направити матеріали щодо ОСОБА_2 колективу сержантів військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до вимог ст. 21 КУпАП, колектив сержантів військової частини НОМЕР_1 повинен не пізніше як у десятиденний строк з дня одержання матеріалів повідомити суд про заходи громадського впливу які застосувались до ОСОБА_2 .

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч. 1 КУпАП, відносно ОСОБА_2 - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Борівський районний суд Харківської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Борівського

районного суду: Гуляєва Г. М.