Справа № 467/358/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Кірімововї О.М.

за участю секретаря судового засідання Сіваченко Ю.І.,

прокурора Пахомова О.С.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

зглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, фактично проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого,ІПН НОМЕР_1,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 87 від 26 березня 2019 року, наказом № 9о/с від 23 лютого 2015 року Державної установи "Арбузинська виправна колонія (№83)" молодшого сержанта внутрішньої служби ОСОБА_1 було призначено на посаду молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки цієї ж Установи. ОСОБА_1Г, займаючи посаду молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки Державної установи "Арбузинська виправна колонія (№83)" згідно ст. 1 та п.п."д" п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (надалі Закон) є субєктом, на якого поширюється дія вказаного Закону та який зобовязаний подавати декларацію відповідно до вказаного Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону, особи зазначені в п. 1 п.п. «д» ч. 1 ст. 3 Закону, зобовязані щорічно до 01 квітня подати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Проте ОСОБА_1, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції" несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, а саме: 02 квітня 2018 року, чим порушив вимоги фінансового контролю, що відноситься до адміністративного порушення, повязаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, в судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що не мав можливості своєчасно подати щорічну декларацію в строк, оскільки збирав довідки про доходи, не володіє компютерною технікою, тому потребував допомоги, поновлював електронну адресу та пароль, які загубив. Вважав, що вчинене ним адміністративне правопорушення не є істотною шкодою для суспільства. Крім того заявив клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Прокурор зазначив, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КпАП України повністю доведена, підстав для задоволення клопотання прозакриття справи про адміністративне правопорушення у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності не має, просив суд застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, думку прокурора, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 280КУпАПорган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251та 252 КУпАПвизначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно зі ст. 245 КУпАПзавданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

За змістом ст. 1 Закону корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей.

Аналіз вказаних норм закону свідчить про те, що субєктивна сторона корупційного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Частиною 1 статті 172-6 КУпАПвстановлено відповідальність за несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи зазначені в п. 1 п.п. «д» ч. 1 ст. 3 Закону, зобовязані щорічно до 01 квітня подати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік

Згідно ч. 2 ст. 19Конституції Україниоргани державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

З матеріалів справи вбачається, що наказом № 9о/с від 23 лютого 2015 року Державної установи "Арбузинська виправна колонія (№83)" ОСОБА_1 призначено на посаду молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки Арбузинської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області (№83) та присвоєно спеціальне звання молодшого сержанта внутрішньої служби (а.с. 19).

З копії витягу про ознайомлення з вимогами антикорупційного законодавства вбачається, що у ньому власноручно написані прізвище та ініціали ОСОБА_1, а також міститься його підпис про ознайомлення з цими вимогами, зокрема в частині необхідності подання декларації відповідно до вимог Закону України «Про запобігання корупції»(а.с. 21).

За результатами огляду веб-сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, встановлено, що ОСОБА_1 02.04.2018 року подано щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік.

25.03.2019 року зроблено скріншот сторінки веб-сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим підтверджено несвоєчасне подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік (а.с. 8).

Згідно отриманих табелів обліку робочого часу виправної колонії з січня по березень 2018 року (а.с. 23-26) встановлено, що в період необхідності подання декларації за 2017 рік з 01 січня по 30 березня 2018 року ОСОБА_1 хоча й перебував на лікарняному з 04.01.2018 року 06.01.2018 року та у відпустці з 15.02.2018 року по 17.03.2018 року, однак така жодним чином не могла стати перешкодою для подання декларації в установлений законом строк. На лікарняних, у відрядженні він не перебував.

Суд вважає, що збирання довідок про доходи, те, що ОСОБА_1 не володіє компютерною технікою, в результаті чого потребував допомоги, поновлення електронної адреси та паролю, які він загубив, не може бути поважною причиною у розумінні змісту ст. 172-6 КпАП України.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не мав поважних причин несвоєчасного подання декларації.

ОСОБА_1 отримав електронний цифровий підпис через Акредитований центр сертифікації ключів України Інформаційно-довідкового департаменту Державної фіскальної служби 27.03.2018 року, який дійсний до 28.03.2019 року, що підтверджується витягом від 25.03.2019 року.

Вищенаведене свідчить про те, що ОСОБА_1 у звязку із наявністю діючого електронного цифрового підпису мав можливість вчасно подати декларацію за 2017 рік.

Також, з виписки про послідовність дій ОСОБА_1 під час подання декларації за 2017 рік, наданої Національним агентством з питань запобігання корупції вбачається, що останній роботу в Реєстрі декларацій фактично розпочав тільки 02.04.2018 року о 15 годині 08 хвилин та до цього часу не вживав жодних заходів, спрямованих на своєчасне подання декларації за 2017 рік.

У листі Державного підприємства "Українські спеціальні системи" вказані дати некоректної роботи Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме: 02.01.2018 року близько 09 години виявлено помилки при спробі авторизації у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Належне безперебійне функціонування Реєстру забезпечено з 09 години 50 хвилин 02.01.2018 року. Близько 12 години 00 хвилин Реєстр не функціонував (фіксувалась помилка доступу до сайту, помилка шлюзу 502). О 12 годині 40 хвилин 15.03.2018 року роботу Реєстру поновлено (а.с. 29).

В період необхідності подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік реєстр працював в належному режимі, крім вищевказаних дат та часу.

Отже, поважних причин, які б обєктивно унеможливлювали би подання ОСОБА_1 електронної декларації до 01 квітня 2018 року, тобто у встановлений законом строк, під час розгляду справи не було встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає повністю доведеною провину ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Зазначене підтверджується протоколом № 87 від 26 березня 2019 року та матеріалами справи.

Із протоколом ОСОБА_1 погодився, доповнень та зауважень не мав, про що свідчить його особистий підпис.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.3 ст. 38КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Відповідно до протоколу № 87 від 26 березня 2019 року датою виявлення правопорушення є 25.03.2019 року.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, факт несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 було встановлено в листопаді 2018 року, що підтверджується повідомленням Департаментом перевірки декларацій та моніторингу способу життя (а.с. 10-11), та яке було надіслано до Управління захисту економіки в Миколаївській області.

14 листопада 2018 року Управлінням захисту економіки в Миколаївській області отримане вказане повідомлення про факт несвоєчасного подання електронної декларації ОСОБА_1, про що мається штамп за вхідним номером 2464.

Отже, у звязку з тим, що днем виявлення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, яке було вчинено ОСОБА_1, відповідно до матеріалів справи, є 14 листопада 2018 року, то суд вважає, що на час розгляду справи закінчилися строки накладення адміністративного стягнення.

У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 247КУпАПпровадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

За таких обставин вважаю за необхідне закрити провадження по даній адміністративній справі відносно ОСОБА_1 у звязку з тим, що закінчились строки накладення адміністративного стягнення, з урахуванням положень ч. 3 ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні правопорушення пов'язаного з корупцією передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАПна підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАПзакрити у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти діб з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_2