Номер провадження: 33/813/477/19
Головуючий у першій інстанції Шенцева О.П.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Журавльов О.Г., за участю секретаря Павлючук Ю.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2019 року,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №154703 від 17.11.2018 року, 17.11.2018 року о 14 год. 15 хв. правопорушник ОСОБА_2, керуючи т/з марки «Форд» д.н. НОМЕР_2 в м. Одесі, виїжджаючи з пров. Лермонтовського, не надав переваги в русі т/з марки «Фольтсваген» д.н. НОМЕР_1 , який рухався по вул. Леонтовича, чим порушив вимоги п. 10.2 «Правил дорожнього руху України», в результаті чого сталося зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів з матеріальними збитками.

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2019 року ОСОБА_2, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень та судовий збір в сумі 384,20 грн.

Не погодившись з прийнятою постановою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, адміністративну справу відносно нього закрити в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що: 1) ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Форд», виїхав на перехрестя на дозволяючий зелений сигнал світлофору, а автомобіль «Фольтсваген», рухаючись на червоне світло, здійснив зіткнення з його автомобілем; 2) у скоєному ДТП є вина водія автомобіля «Фольтсваген»; 3) в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення; 4) судом не враховані пояснення свідків ДТП ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку про відмову у задоволені апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Встановлено, що 17.11.2018 року о 14 год. 15 хв. правопорушник ОСОБА_2, керуючи т/з марки «Форд» державний номер НОМЕР_2 в м. Одесі, виїзжаючи з пров. Лермонтовського, не надав переваги в русі т/з марки «Фольтсваген» державний номер НОМЕР_1, який рухався по вул. Леонтовича та скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічні ушкодження з матеріальними збитками.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 22.12.2018 року адміністративні матеріали були направлені до Управління патрульної поліції в Одеській області на дооформлення з причини відсутності в матеріалах пояснень свідків.

На виконання вказаної постанови були відібрані пояснення у свідків ДТП.

Свідки ДТП ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили, що автомобіль марки «Форд» державний номер НОМЕР_2 виїхав на перехрестя на зелений сигнал світлофору. В той час як вказаний автомобіль був на перехресті, по вулиці Леонтовича, на забороняючий червоний сигнал світлофору виїхав автомобіль «Фольтсваген» та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Форд».

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 свою вину не визнав, пояснив, що винним у скоєнні ДТП є водій автомобілю «Фольтсваген».

Всупереч доводів апеляційної скарги, вина правопорушника ОСОБА_2 підтверджується наступними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №154703 від 17.11.2018 року, згідно якогоОСОБА_2, керуючи т/з марки «Форд» державний номер НОМЕР_2 в м. Одесі, виїзжаючи з пров. Лермонтовського, не надав переваги в русі т/з марки «Фольтсваген» державний номер НОМЕР_1 , який рухався по вул. Леонтовича та скоїв з ним зіткнення (а.с.1).

Протокол містить пояснення ОСОБА_2, які також є доводами апеляційної скарги, що він рухався на зелений сигнал світлофору, що було предметом розгляду у суді першої інстанції.

Крім того, факт скоєння вказаного правопорушення підтверджується схемою місця ДТП, яка підписана правопорушником без жодних зауважень, письмовими поясненнями ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с.2-4, 18-19).

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_2 рухався на зелений сигнал світлофора апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки з листа Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області від 23.01.2019 року №1593/41/13/05/0319 вбачається, що згідно схеми місця ДТП, пояснень учасників пригоди та наданих фотокопій, встановлено, що світлофорний об'єкт розташований на протилежній частині і направлений в бік пров. Лермонтовського має вигляд силуету пішохода, який відповідно п. 8.7.7 ПДР України поширюється виключно на пішоходів, тобто жодного світлофору, регулюючого рух водія ОСОБА_2 немає.

Таким чином, для водія ОСОБА_2 перехрестя вул. Леонтовича - пров. Лермонтовський являлось нерегульованим, тому він повинен був керуватись виключно вимогами дорожнього знаку 2.1 (надати дорогу) та п. 16.11 ПДР України.

Виходячи з наведеного, водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Ford Focus» д/н НОМЕР_2 на перехресті нерівнозначних доріг, вул. Леонтовича - пров. Лермонтовський, рухаючись по другорядній дорозі (пров. Лермонтовський) повинен був дати дорогу автомобілю «Volkswagen Passat» д/н (BG) НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_5, який наближався до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі (вул. Леонтовича), незалежно від його подальшого напрямку.

Пунктом 1.4 Правил дорожнього руху передбачено, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п. 10.2 Правил дорожнього руху України виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з'їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Форд», виїхав на перехрестя на дозволяючий зелений сигнал світлофору, а автомобіль «Фольтсваген», рухаючись на червоне світло, здійснив зіткнення з його автомобілем, суд не приймає до уваги, оскільки матеріалами справи підтверджено, що у напрямку з пров. Лермонтовський є світлофор виключно для пішоходів, водій повинен був керуватись дорожніми знаками, проте ОСОБА_2 не виконав вимог дорожнього знаку «Надати дорогу», в результаті чого і сталося зіткнення автомобілів.

Таким чином, при розгляді справи, суд першої інстанції дотримався вимог статей 245 та 280 КУпАП та дійшов правильного висновку про наявність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи встановлене, апеляційний суд не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г.Журавльов