ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі судді Міняйла М.П., за участі секретаря Клімової Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04.03.2019 року якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

- притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн.20 коп.

Згідно постанови суду, 24.01.2019 р. близько 01 год. 00 хв., водій ОСОБА_1, керував транспортним засобом ВАЗ 21150-120-20 по вул. Грушевського в м. Первомайську Миколаївської області з явними ознаками алкогольного спяніння( запах алкоголю з порожнини рота).Від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_2, ОСОБА_3 Своїми діями останній порушив вимоги п. 2.5 «а» Правил Дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

_____________________________________________________________________________

Провадження № 33/812/136/17 Головуючий у 1-й інстанції: Максютенко О.А.

Категорія: ст. 130 ч.1 КУпАП Доповідач апеляційного суду: Міняйло М.П.

Вважає, що суд першої інстанції невірно прийшов до висновку про наявність в його діях вини та складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки він не керував транспортним засобом в стані сп'яніння, а знаходився на пасажирському сидінні, а автомобілем керував його товариш.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

ОСОБА_1 та його захисник були повідомлені належним чином, але в судове засідання не з'явились, про причини неявки не повідомили, клопотань про перенос розгляду справи не заявляли, за такого суд приходить до висновку про розгляд апеляційної скарги за відсутності останніх.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.1) складеному у присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Вказаний протокол складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 296 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

З пояснень, наданих ОСОБА_1 в апеляційній скарзі та в місцевому суді вбачається, що він стверджує, що він 24.01.2019 р. не керував транспортним засобом, а за кермом знаходився його товариш, тому і в протоколі він зазначив, що прийняв керування.

Дані твердження ОСОБА_1 є неспроможними так, як вони спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими показаннями свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 та відеозаписом реєстратору, дослідженим як судом першої інстанції так і апеляційним судом.

Так, свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в своїх поясненнях зазначили, що водій ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння як на приладі «Драгер» так і в медичному закладі.

З досліджених апеляційним судом відеозаписів з нагрудних реєстраторів патрульних поліцейських, чітко вбачається, що автомобіль ВАЗ 21150-120-20 рухається по проздній частині попереду поліцейського автомобілю, після того як ВАЗ 21150-120-20 зупинився на вимогу поліцейських, з правої сторони автомобіля, тобто з місця пасажира, виходить товариш ОСОБА_1. Далі по відеозапису видно, що автомобіль коливається із сторони в сторону, що характерно при пересіданні, оскільки ОСОБА_1 переміщується із- за керма на бічне сидіння розташоване з правої сторони. Дані рухи коментуються поліцейськими, які зазначають, що водій пересідає на інше місце. Через декілька хвилин ОСОБА_1 виходить також з правої сторони автомобіля, з пасажирського місця, звідки перед цим вийшов його товариш.

Зважаючи на вищезазначені докази та покази свідків апеляційний суд ставиться критично до твердження водія ОСОБА_1 про те, що це не він керував автомобілем, а його товариш, як до твердження наданого з метою ухилення від адміністративної відповідальності.

Отже, з урахуванням наведеного апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння та від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків чим порушив вимоги п. 2.5 «а» Правил Дорожнього руху України, тобто є суб'єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладено з урахуванням загальних правил, визначених в ст. 33 та ст. 36 КУпАП. При цьому суд першої інстанції врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, та обґрунтовано призначив адміністративне стягнення з метою виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України та запобігання вчинення ним нових правопорушень.

З огляду на наведене, підстави для скасування постанови суду, як того просить апелянт, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП , апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04.03.2019 року відносно ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду М.П. Міняйло