П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

336/1647/19

3/336/625/19

м. Запоріжжя 1 квітня 2019 року

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Зарютін Павло Вікторович розглянувши у відкритому судовому засіданні справу у відношенні:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, гр-на України, працює начальником Вільнянського відділення Фонду соціального страхування, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_3,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення,07.03.2019 року о 23-09 год. ОСОБА_1 в м. Запоріжжі по вул. Чарівній, 117 керуючи автомобілем «Шевроле», держномер АР 2240 ЕС, на вимогу працівника поліції відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких водій повинен на вимогу працівника ОВС пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав та пояснив, що напередодні він залишив свій автомобіль біля кафе «Наірі», де відпочивав нещодавно, тому увечері він зателефонував своєму брату та попросив його відігнати автомобіль під його будинок на паркувальний майданчик, що і було зроблено братом, який відразу пішов, але саме до ОСОБА_1 звернулися співробітники поліції, звинувативши у керуванні автомобілем у нетверезому стані.

Заслухавши правопорушника, дослідивши надані по справі докази, суддя прийшов до переконання, що вчиненняОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП не доведено належними та допустимими доказами, через що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

ОСОБА_1 ставиться за провину відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп'яніння.

Обовязковою ознакою складу цього адміністративного правопорушення є керування особою транспортним засобом.

Фактично на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом вказує протокол про адміністративне правопорушення, тоді як з відеозапису цього факту не випливає. Інші наявні у справі докази на факт керування саме ОСОБА_1 автомобілем також не вказують. При цьому, судом не може бути покладений в підґрунтя звинувачувального судового рішення рапорт поліцейського ОСОБА_2, оскільки остання складала протокол про адміністративне правопорушення та, відповідно, не може вважатися стороннім спостерігачем в розумінні обєктивності висвітлення подій.

В протоколі в якості свідків вказано ОСОБА_3, ОСОБА_4, з письмових пояснень яких вбачається відмова ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп'яніння, проте факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом ними не висвітлюється.

Таким чином, твердження ОСОБА_1 на предмет того, що він не керував транспортним засобом, а за кермом перебував його брат, під час судового розгляду спростовані не були.

Разом з тим, з переглянутих відеоматеріалів випливає, що у вказаному у протоколі часі та місці наявний автомобіль «Шевроле», при цьому відбувається процедура оформлення матеріалів та протоколу про адміністративне правопорушення стосовноОСОБА_1, однак факт керування останнім транспортним засобом із відеоматеріалу не випливає, оскільки сам ОСОБА_5 виявляється поряд вже із зупиненим транспортним засобом, але, навіть, не вбачається, що він виходив із салону вищеназваного автомобіля, з чого слідує, що факт зупинки вказаного транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 не зафіксовано. При цьому, сам ОСОБА_1 власними поясненнями спростовував факт керування ним автомобілем.

Перелічені обставини в сукупності вказують на наявність сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст. ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з положень ст.ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Спростувати вищевказане твердження ОСОБА_1 не має можливості, оскільки відеозапис події не містить всіх відомостей про подію, що відбулась 07.03.2019 року, чим ставиться під сумнів перебіг подій під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1

Таким чином, сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП поза розумним сумнівом, за таких обставин вважаю, що доводи особи, що притягається до адміністративної відповідальності не спростовані належними доказами.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вважає необхідним провадження у справі відносно останнього на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити.

Керуючись ч.1 ст.130, ст.ст.247, 279, 280, 283-285, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено або опротестовано прокурором протягом 10 днів з моменту її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги, протесту прокурора в апеляційний суд Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя П.В. Зарютін

Постанова набрала законної чинності « »________________20__рік.

Дата видачі « »________________20___рік.