Справа № 754/5366/18 Головуючий у І інстанції Зотько Т.А.
Провадження № 33/824/315/2019 Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 26 червня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 352,40 грн. судового збору,

В С Т А Н О В И В :

За постановою ОСОБА_2визнаний винуватим у тому, що він 15 квітня 2018 року о 18 год. 20 хв. по пр. Броварському в м. Києві керував транспортним засобом - мопедом «Дельта», з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме блідість шкіряного покрову обличчя, зіниці очей, які не реагують на світло, і, в порушення п. 2.5 ПДР України, від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про те, що за матеріалами справи відсутній факт відмови ОСОБА_2 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, що передбачено Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,

що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду від 17.12.2008 року. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 зазначив, що не відмовляється від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу. Підкреслює, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп'яніння. Вважає, що ОСОБА_2 невірно інкриміновано п. 2.5 ПДР, оскільки він не здійснював керування транспортним засобом та вів мопед у руках по території автозаправної станції.

Крім того, захисник звертається з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки з 10 травня 2018 року по 14 травня 2018 року ОСОБА_2 перебував на лікарняному, 18 травня 2018 року отримав травму коліна та перебував у травматологічному пункті, а взяти участь у судовому засіданні 26 червня 2018 року був позбавлений можливості, оскільки щодо нього обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який потім було змінено на цілодобовий домашній арешт із забороною залишати житло, і лише 11 жовтня 2018 року цілодобовий домашній арешт ОСОБА_2 замінено на домашній арешт із забороною залишати житло у нічний період доби, тому про результат розгляду справи він дізнався лише 26 жовтня 2018 року, отримавши копію постанови.

У відповідності до вимог ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 26 червня 2018 року, а апеляційна скарга на неї подана 07 листопада 2018 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Вважаю, що захиснику особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки розгляд справи відбувся у відсутності ОСОБА_2, постанова поштою за його адресою не направлялася, тривалий час щодо нього були застосовані запобіжні заходи, які перешкоджали своєчасному поданню апеляційної скарги, дані обставини свідчать про поважність причин його пропуску.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При апеляційному розгляді ОСОБА_2 надав пояснення про те, що він не керував мопедом «Дельта», а привів його зі стоянки, що перебувала неподалік, до АЗС, де був зупинений працівниками поліції. Він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, але категорично був проти такого огляду у медичному закладі за браком часу.

З наданого до матеріалів справи поліцейськими відеозапису з нагрудної камери не вбачається, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом, але висловлював версію про те, що на АЗС мопед привів, настійливо вимагав проходження огляду на стан сп'яніння на місці, а відмовився від проходження огляду у медичному закладі. У той же час поліцейські, які складали матеріали про адміністративне правопорушення під запис посилалися на дані, які містилися на камерах відео спостереження, про керування ОСОБА_2 мопедом.

У відповідності до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

На виклик судове засідання поліцейські, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення та оформленні інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення, для надання доказів на спростування тверджень ОСОБА_2, у тому числі і даних відеоспостереження, не з'явилися.

Таким чином, версія ОСОБА_2 про те, що він привів на АЗС мопед, а не керував ним, особою, яка склала протокол, не спростована.

За п. 1.10 ПДР пішохід - особа, яка бере участь у дорожньому русі поза транспортними засобами і не виконує на дорозі будь-яку роботу. До пішоходів прирівнюються також особи, які рухаються в кріслах колісних без двигуна, ведуть велосипед, мопед, мотоцикл, везуть санки, візок, дитячу коляску чи крісло колісне.

Отже, за матеріалами справи ОСОБА_2 у зазначеній дорожній обстановці перебував у якості пішохода, як особа, що вела мопед.

Оскільки за ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає за відмову особи, яка керує транспортним засобом, тобто водія, від проходження огляду на стан сп'яніння, то ОСОБА_2, як пішохід, не є суб'єктом згаданого адміністративного правопорушення.

Суддя при розгляді справи, зокрема, при дослідженні відеозапису з нагрудної камери поліцейського, на звернула уваги на пояснення ОСОБА_2 про його статус учасника дорожнього руху, зазначену ним версію не перевірила та дійшла помилкового висновку про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин постанова судді підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі за відсутності у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 26 червня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2за ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, задовольнити.

Постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 26 червня 2018 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль