Справа № 617/583/19
Провадження № 3/617/188/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2019 року суддя Вовчанського районного суду Харківської област ОСОБА_1, розглянувши у залі суду у м. Вовчанську Харківської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Вовчанського ВП ГУНП в Харківській області про притягнення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, розлучений, пенсіонера інваліда ІІІ групи, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП - НОМЕР_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

08 квітня 2019 року о 13 год. 00 хв. ОСОБА_2, діючі повторно, заходячись за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1, вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме: висловлювався в адресу своєї матері, ОСОБА_3 нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоровю.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час розгляду справи ОСОБА_2 свою провину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, пояснивши, що 08 квітня 2019 року о 13 год. 00 хв. він, повторно, знаходився за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 у стані алкогольного спяніння та вчинив сварку з своєю матірю, ОСОБА_3, під час якої ображав її нецензурною лайкою.

Крім пояснень ОСОБА_2 його вина підтверджується наступним.

Даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 334775 від 09 квітня 2019 року, відповідно до якого, 08 квітня 2019 року о 13 год. 00 хв. ОСОБА_2, знаходячись за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1, вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме: висловлювався в адресу своєї матері, ОСОБА_3 нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоровю.

З копії постанови Вовчанського районного суду Харківської області від 23 жовтня 2018 року, суд вбачає, що ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та на нього накладалося стягнення у виді штрафу.

Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП настає у разі вчинення особою, повторно протягом року, домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Таким чином, наявність переконливих, чітких, узгоджених між собою належних та допустимих доказів, не залишають сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173 -2 КУпАП.

Дії ОСОБА_2 кваліфікуються за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,вчинення повторно протягом року домашнього насильства психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров'ю потерпілого.

Обставиною, що помякшує відповідальністьОСОБА_2 за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 34 КУпАП визнається щире розкаяння винного.

Обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 35 КУпАП, судом не встановлені.

У статті 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Таким чином, при вирішенні питання про накладення стягнення за допущене адміністративне правопорушення, враховуючи дані про особу ОСОБА_2, ту обставину, що він є інвалідом третьої групи, ступінь його вини, майновий стан, наявність обставини, яка помякшує відповідальність та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю необхідним накласти адміністративне стягнення передбачене санкцією ч. 2 ст. 173-2 КупАП, у виді штрафу у мінімальному розмірі, що є достатньою мірою відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

Згідно ЗУ Про судовий збір, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та сплачуються особою, на яку накладено таке стягнення, а тому з ОСОБА_2 необхідно стягнути 384 грн. 20 коп. судового збору на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33-38, 40-1, ч.2 ст. 173-2, 276, 279, 283-285 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАПу виді штрафу в дохід держави в розмірі 340 (триста сорок) грн. 00 коп. (рахунок отримувача 0157, МФО 899998, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), отримувач коштів УДКСУ у Вовчанському районі).

Стягнути з ОСОБА_2 384 грн. 20 коп. судового збору на користь Держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: 6001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова судді протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, через Вовчанський районний суд Харківської області.

Суддя -