Справа № 163/607/19
Провадження № 3/163/423/19
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2019 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Чишій С.С.

з участю секретаря Семенюк К.М.,

представника Волинської митниці ОСОБА_1,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_2,

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею ДФС матеріали справи за протоколом № 0705/20500/19 про притягнення до відповідальності за ст.472 МК України

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2, слідуючи 17.02.2019 року з ОСОБА_3 в Україну через митний пост "Ягодин" Волинської митниці автомобілем "ВАЗ", номерний знак НОМЕР_2, в порушення положень постанов КМ України від 21.05.2012 року №№ 431, 434 не задекларував за встановленою формою 8 штук сиру вагою 70 кг загальною вартістю 19 951,40 гривень, що знаходились в салоні та багажному відділенні автомобіля разом із задекларованими товарами і були виявлені під час митного контролю, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення повністю стверджена його зізнанням в суді та матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил, митною декларацією та письмовими поясненнями порушника, митною декларацією пасажира ОСОБА_4, актом про проведення митного огляду транспортного засобу, службовою запискою, висновком експерта.

Щодо відповідальності ОСОБА_2 вбачаються підстави для такого висновку.

Він вперше притягується до відповідальності за порушення митних правил і щиро кається у вчиненому, про що свідчать визнавальні пояснення під час складення протоколу і його розгляду в суді. На утриманні ОСОБА_2 має малолітню дочку. Сам він і його дружина не працевлаштовані, джерелом доходів їх сім'ї є державна соціальна допомога та епізодичні заробітки, в тому числі, перевезення товарів через кордон за плату.

Наведене свідчить про збіг тяжких сімейних та матеріальних обставин.

Статтею 23 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.ст.33-35 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання про стягнення необхідно враховувати співрозмірність шкоди, завданої державним та суспільним інтересам, і шкоди, завданої особі. Суд повинен проаналізувати, чи дотримано органами влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто, чи не стали вжиті заходи особистим та надмірним тягарем для заявника. Крім того, Суд звертає увагу, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути поз-бавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним.

Аналіз доказів і встановлених фактичних обставин справи (мотиви вчиненого правопорушення; асортименті і кількість переміщуваних товарів; сукупність пом'якшуючих відповідальність обставин та відомостей про особу винного) свідчать про те, що від дій ОСОБА_2 тяжкі наслідки не настали.

З огляду на зазначені обставини та практику Європейського Суду з прав людини вбачаються підстави для висновку, що застосування штрафу і конфіскації предметів порушення митних правил, що передбачено санкцією ст.471 МК України як безальтернативне стягнення, в даному випадку буде порушенням положень ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки буде непропорційним, не відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника і буде очевидно неспіврозмірним практичній ролі "правопорушення та відповідальності".

Отже, вчинені ОСОБА_2 дії є малозначними, а накладення на нього стягнення не відповідатиме суспільній шкідливості вчиненого, сімейному та майновому стану порушника.

Згідно зі ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, уповноважений розглядати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Таким чином, встановлено підстави для звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності.

На підставі положень ст.520 МК України та п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» витрати митниці та судовий збір стягненню не підлягають.

Вилучені в даній справі предмети порушення митних правил слід повернути ОСОБА_2

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, звільнити на підставі ст.22 КУпАП за малозначністю і обмежитись усним зауваженням.

Провадження в справі закрити.

Вилучені за протоколом про порушення митних правил № 0705/20500/19 в порядку ст.511 СК України 8 штук сиру вагою 70 кг, які зберігаються Волинською митницею, повернути ОСОБА_2 для проведення митного оформлення згідно з чинним законодавством.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_5