ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 33/821/46/19 Справа № 697/196/19 Головуючий по 1 інстанції Русаков Г.С.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПДоповідач в апеляційній інстанції Соломка І.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2019 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., при секретарі Єгоровій С.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №697/196/19 відносно ОСОБА_1 , що надійшли з Канівського міськрайонного суду Черкаської області за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6. ,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 01 квітня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 384,20 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , 26.01.2019 о 17 год. 00 хв. в м.Канів по вул. Г.Дніпра, 49, Черкаської області керував т/з CHEVROLET LACETTI , д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, захисник ОСОБА_6.подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що працівниками поліції під час складення протоколу про адміністративне правопорушення грубо порушено вимоги «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Заслухавши думку захисника ОСОБА_6. в підтримку доводів, викладених в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, які надійшли з Канівського міськрайонного суду Черкаської області і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.

Висновок міськрайонного суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Обґрунтування невинуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_6 є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 148898 від 26.01.2019, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , 26.01.2019 о 17 год. 00 хв. в м.Канів по вул. Г.Дніпра, 49 Черкаської області керував т/з CHEVROLET LACETTI, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР України, (а.с. 1);

- первинними показами ОСОБА_1 , які він надавав працівникам поліції, та визнав той факт, що його 26.01.2019 р. близько 17 години було доставлено до Канівської ЦРЛ, де він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, після чого його було доставлено до Канівського ВП, де він в присутності 2-х свідків також відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 2);

- показами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що вони були свідками того, як ОСОБА_1 в їх присутності відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 3,4).

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Також, апеляційним судом встановлено відсутність порушень вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за № 1413/27858, «Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в МЮ України 10.11.2015 № 1408/27853, та вимог КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

Доводи апелянта про необ`єктивність показів свідків є безпідставними, та не можуть слугувати підставою для скасування постанови місцевого суду, оскільки різниця в часі вказаному в протоколі про адміністративне правопорушення та письмових поясненнях свідків розцінюється апеляційним судом як описка.

Посилання апелянта про неповноту розгляду справи місцевим судом є необґрунтованими, оскільки місцевим судом здійснювалися всі дії, спрямовані на об`єктивне дослідження доказів по справі, та недопущення порушення прав ОСОБА_1 ..

З матеріалів справи вбачається, що слухання справи 12.02.2019 відкладалося у зв`язку з неявкою ОСОБА_1 в судове засідання, а 05.03.2019 та 18.03.2019 за клопотаннями захисника ОСОБА_6. в яких останній не вказував про необхідність допиту свідків та працівників поліції. Лише в судовому засіданні 01.04.2019 захисник ОСОБА_5 втретє заявив клопотання про відкладення розгляду справи та необхідність виклику в судове засідання свідків та працівників поліції.

Апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про те, що така процесуальна поведінка ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_6. під час розгляду справи місцевим судом свідчить про умисне створення умов для затягування розгляду справи в передбачений ч.1 ст. 277 КУпАП строк. Також, участь ОСОБА_1 в розгляді справи, виходячи з приписів ст. 268 цього Кодексу, є необов`язковою.

Крім того, слід врахувати, що за неодноразове відкладення розгляду аналогічної справи за клопотаннями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її адвоката рішенням ВРП від 25.01.2019 у справі № 194/1дп/15-18 суддю притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Зокрема констатовано, що з огляду на те, що особа, яка притягувалася до адміністративної відповідальності, була обізнана про розгляд справи, не вживала заходів для явки до суду, її поведінка свідчила про свідоме затягування розгляду справи з метою закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП. За наведених обставин суддя мав вжити всіх заходів для вирішення справи у строки, визначені КУпАП.

Доводи апелянта про недотримання місцевим судом вимог ст. 33-35 КУпАП є безпідставними, оскільки адміністративне стягнення накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік відповідає вказаним положенням КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушника. Крім того, санкція ч.1 ст. 130 КУпАП не передбачає альтернативних адміністративних стягнень.

З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставним.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова міськрайонного суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття справи за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення, як про це просить апелянт, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 01 квітня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6. - залишити без задоволення.

Постанова остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка