Провадження № 33/4823/18/19
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2019 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю захисника Блохіної Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 листопада 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, заміжня, має на утриманні двох малолітніх дітей, освіта вища, не працює, проживає у АДРЕСА_1,

притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на неї накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 352,40 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 05 жовтня 2018 року, в 01.51 год., по вул. Рокосовського, 45, у м. Чернігові, ОСОБА_2 керувала транспортним засобом «Geely Emgrand», д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» та у лікаря-нарколога у встановленому законом порядку відмовилася в присутності двох свідків, чим порушила п.2.5 Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, у зв'язку з відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Вказала, що відеозаписом з нагрудної камери поліцейського підтверджується лише факт її перебування поряд з автомобілем, а не керування нею транспортним засобом, тому вона не може бути суб'єктом даного адміністративного правопорушення. Зазначила, що пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» їй було запропоновано з порушенням вимог ст.266 КУпАП, тобто більше ніж через 2 години з моменту зупинки. Крім того, поліцейськими під час складання протоколу їй було відмовлено у наданні правової допомоги. Послалась на порушення вимог ст.276 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення щодо неї складений не на місці вчинення правопорушення, і навіть не за місцем обліку транспортного засобу чи за місцем її проживання. Також зазначила, що судом в основу її винуватості було покладено показання в якості свідка працівника поліції ОСОБА_3, який складав протокол про адміністративне правопорушення. Проте, на думку апелянта, ці показання суперечать вимогам п.7 Розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, так як не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи щодо неупередженості яких є сумніви. Крім того, послалась на безпідставну відмову суду у задоволенні клопотання про допит свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також про витребування з Управління патрульної поліції в Чернігівській області детальної інформації про пересування екіпажу патрульної поліції в ніч з 04 на 05 жовтня 2018 року, в якому перебував поліцейський взводу № 2 роти № 1 УПП в Чернігівській області ОСОБА_3

Заслухавши пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами, зокрема, в стані алкогольного сп'яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" передбачено, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №238056 від 05.10.2018 року, ОСОБА_2, 05 жовтня 2018 року, о 01.51 год., у

м. Чернігові, по вул. Рокосовського, 45, керувала транспортним засобом «Geely Emgrand», д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» та у лікаря-нарколога у встановленому законом порядку, відмовилася в присутності двох свідків, чим порушила п.2.5 Правил дорожнього руху (а.с.3).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, та є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Факт відмови ОСОБА_2 від огляду на виявлення стану алкогольного сп'яніння підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, згідно яких 05.10.2018 року, в їх присутності, водій ОСОБА_2 відмовилася пройти огляд на стан сп'яніння у закладі охорони здоров'я та за допомогою приладу «Драгер», а також відмовилась від підпису та надання письмових пояснень у протоколі й отримання його копії

При цьому, на переконання апеляційного суду, дані свідки не мали жодних підстав обмовляти ОСОБА_2, їх пояснення повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи (а.с.5, 6).

Допитаний у місцевому суді інспектор поліції ОСОБА_3 пояснив, що 05.10.2018 року, близько 01 год. 50 хв., під час патрулювання, ним був помічений автомобіль НОМЕР_2, який рухався по тротуару біля буд. 43 по вул. Рокосовського, у м. Чернігові і зачепив огорожу. Під час переслідування цього транспортного засобу він зупинився біля будинку № 45 по вул. Рокосовського. За кермом перебувала ОСОБА_2, в салоні автомобіля більше нікого не було. Ця жінка відмовлялася представитися і надати документи, що посвідчують особу, казала, що просто гуляє містом. За зовнішніми ознаками ОСОБА_2 перебувала в стані алкогольного сп'яніння, тому їй запропонували продути «Драгер» на місці, на що вона відмовилася, але погодилася проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння. По прибуттю до наркологічного диспансеру ОСОБА_2 змінила свою думку та відмовилась проходити у лікаря огляд на стан сп'яніння. Так як був нічний час і людей на вулиці не було, то вони на службовому автомобілі підвезли ОСОБА_6 до готелю «Україна», де на парковці знаходилися таксисти і запросили двох чоловіків в якості свідків. Знову ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» або в лікарні, на що остання відмовилася. Тому відносно неї був складений протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

З переглянутого у суді апеляційної інстанції відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, отриманого під час виконання ними службових обов'язків, вбачається, що ОСОБА_2, у присутності двох свідків, відмовилася від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння. Зокрема, це відображено на відеозапису, де спочатку ОСОБА_2 відмовився від медичного огляду на стан сп'яніння, а потім і від огляду за допомогою приладу «Драгер». Крім того, з даного відеозапису чітко видно, що саме ОСОБА_7, вночі 05 жовтня 2018 року, керувала транспортним засобом «Geely», д.н.з. НОМЕР_1, який рухався по тротуару, по вул. Рокосовського, у м. Чернігові. В салоні автомобіля більше нікого не було.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доведена, оскільки вона, керуючи транспортним засобом, відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, чим порушила п.2.5 Правил дорожнього руху, а постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Посилання ОСОБА_2 на порушення вимог ст.276 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення щодо неї складений не на місці вчинення правопорушення, і навіть не за місцем обліку транспортного засобу чи за місцем її проживання, не ґрунтується на законі, оскільки статтею 276 КУпАП передбачено місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

У даному випадку підсудність не порушена і справа була розглянута Деснянським районним судом м. Чернігова, за місцем вчинення правопорушення.

В той же час протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 повністю відповідає вимогам ст.256 КУпАП, згідно якої у протоколі, зокрема, зазначаються час та місце вчинення правопорушення

(м. Чернігів, вул. Рокосовського, 45), а також місце складання протоколу

(м. Чернігів, проспект Перемоги, 90).

Також помилковим є посилання апелянта на порушення судом першої інстанції вимог п.7 Розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, зокрема, щодо допиту у судовому засіданні у якості свідка працівника поліції ОСОБА_3

Так, дія вищевказаної Інструкції поширюється на дії працівників поліції під час складання протоколів про адміністративне правопорушення, а також на порядок оформлення та зміст протоколу про адміністративне правопорушення.

Виходячи зі змісту даної Інструкції, не можуть бути зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, як свідки, поліцейські або особи щодо неупередженості яких є сумніви.

Доводи ОСОБА_2 з приводу безпідставної відмови суду у задоволенні клопотання про допит свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не заслуговують на увагу, оскільки суд сприяв явці даних свідків у судове засідання шляхом надіслання повісток, про що свідчить наявність у матеріалах справи відповідних поштових конвертів та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.24, 26).

Процесуальні положення статті 268 КУпАП передбачають право фізичної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката.

Даним правом ОСОБА_2 скористалася під час розгляду справи судом першої та апеляційної інстанцій.

При цьому, ні вищевказаною статтею, ні чинним Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено участі захисника під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

А тому, посилання ОСОБА_2 на порушення її права на захист не заслуговують на увагу та спростовуються вищенаведеним.

У зв'язку з цим, доводи апелянта про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу. Таку позицію останньої слід розцінювати, як намагання уникнути нею встановленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Стягнення ОСОБА_2 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою її притягнуто до адміністративної відповідальності.

Отже, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 листопада 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний