Справа № 404/1426/19
Номер провадження 3/404/455/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда Бурко Руслан Володимирович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_1, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, 19.02.2019 року о 01-07 год., рухаючись в м. Кропивницькому по вул. Вокзальній, 74, керував автомобілем «ВАЗ 211540», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, в стані алкогольного спяніння, згідно результатів алкотестеру «Драгер» Alkotest 6820 від 19.02.2019 року 1,11‰ (а.с. 3), який водій пройшов за власною згодою в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання, яке було призначено на 10.04.2019 р., ОСОБА_1 не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак в попередньому судовому засіданні, що відбулося 08.04.2019 року зазначив, що вину у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, він не визнає повністю. Крім того направив до суду захисника ОСОБА_2, яка просила суд викликати та допитати в суді поліцейського та свідків, які були присутні при складанні зазначеного протоколу.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, пояснення захисника ОСОБА_2, проаналізувавши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність водія за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об'єктивна сторона правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані сп'яніння.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. При цьому згідно п. 4 зазначеної постанови суб'єктом правопорушення визнають особу, яка керує транспортним засобом, незалежно від того, чи має вона на це право.

Суб'єктами правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у цьому випадку є водії транспортного засобу.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1, вважаю, що доведеність його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю знайшла своє підтвердження матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №412943 від 19.02.2019 р. із долученим відеозаписом (а.с.1,8), які підтверджують обставини встановлені судом, у тому числі факт керуванням ОСОБА_1 транспортним засобом та проходження огляду із застосуванням технічного засобу «Драгер» в присутності двох свідків, результатом алкотестеру з показником 1,11‰, який підтверджує перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння, письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді.

Таким чином, вважаю, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його доводи та доводи його захисника з приводу відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, вважаю непереконливими через їх необґрунтованість та безпідставність, оскільки вони повністю спростовуються сукупністю досліджених по справі обєктивних, належних, допустимих доказів, які є послідовними, достатньо вагомими, чіткими, узгодженими між собою, а тому достовірними, достатніми та відповідають критеріям якості доказів, встановленим в рішеннях Європейського суду з прав людини в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 липня 2011 року та в справі «Яременко проти України» від 12 вересня 2008 року, у звязку з чим не викликають сумнівів у суду та покладені в основу постанови. Крім того, суд вважає, що клопотання захисника про виклик до суду для надання особистих пояснень поліцейського роти № 4 батальйону УПП в Кіровоградській області ОСОБА_5, який складав зазначений протокол та свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є необґрунтованим та безпідставним, оскільки з долученого до протоколу відеозапису, переглянутого судом в ході судового розгляду справи вбачається, що протокол дійсно складено поліцейським роти № 4 батальйону УПП в Кіровоградській області ОСОБА_5, який виклав у протоколі встановлені ним обставини адміністративного правопорушення вчиненого ОСОБА_1, також на відеозаписі присутні зазначені свідки, особи яких встановлені поліцейськими, які зазначили їх анкетні відомості, а саме прізвища, ім»я та по-батькові та які були присутні при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу «Драгер».

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

При накладенні стягнення, суд згідно з вимогами ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Із врахуванням особи винного, який тимчасового не працює, виходячи із характеру вчиненого правопорушення, яке є тяжким, про що свідчить його характер, та визначені законодавцем вид та розмір адміністративного стягнення, його особливу небезпечність, підвищену соціальну чуттєвість до такого роду правопорушень, з метою належного виховання правопорушника, запобіганню вчинення нових правопорушень, враховуючи ступінь його вини та обставини правопорушення, зважаючи на те, що ч.1 ст.130 КУпАП визначено безальтернативне стягнення, суд вважає за можливе накласти стягнення у межах закону, який він порушив, у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд стягує з правопорушника на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Керуючись ст.33, ч.1 ст.130, ст.ст. 283, 284, 285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_1) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. 00 коп., який підлягає сплаті на наступні реквізити: призначення платежу 21081300, р/р 1001, , МФО 899998, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику копії постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вказаний строк постанова надсилається для примусового виконання, в порядку якого з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп., який підлягає сплаті на наступні реквізити: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО банку: 899998, рахунок отримувача: 6001, код класифікації доходів бюджету: 22030106 (в графі «Призначення платежу» необхідно вказувати «Судовий збір за розгляд справи про адміністративне правопорушення»).

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_6