Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

19.03.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Мишинчук Н.С., з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, його захисника - адвоката Товт М.М., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 березня 2018 року.

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 352 грн. 40 коп. судового збору.

За постановою судді Шинкарь Є.Б. визнаний винним у тому, що він 27.12.2017 року о 03 год. 10 хв. по вул. Фединця, в м. Ужгороді керував транспортним засобом марки «Дейво», номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів, при цьому від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимогу п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд обґрунтував протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №0700605 від 27.12.2017, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 відеозаписом події, які у своїй сукупності стверджують наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі та доповненні до неї ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі, у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що судом, всупереч вимог ст. 245, 252, 283 КУпАП, виніс постанову без з'ясування фактичних обставин справи. Так, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та в судовому засіданні він зазначав, що автомобілем він не керував та пояснював, що належний йому автомобіль знаходився навпроти кафе в якому він відпочивав та вживав алкогольні напої і не мав наміру в подальшому сідати за кермо. В автомобіль він сів тільки для того щоб зателефонувати, однак працівники поліції звинуватили його у керуванні таким та висловили підозру щодо перебування ним в стані алкогольного сп'яніння. У зв'язку з неправомірними діями працівників поліції, він розгубився та від проходження огляду з застосуванням спеціальних технічних засобів відмовився. Вказані доводи підтверджуються відеозаписом. Оскільки, відповідальність за ст. 130 КУпАП настає у зв'язку з керуванням транспортним засобом особами в стані алкогольного сп'яніння і він не керував автомобілем, а тому не може бути визнаний суб'єктом порушення п. 2.5 Правил ДРУ та адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Крім того, вважає, що працівниками поліції було порушено процедуру проведення огляду на визначення стану сп'яніння та оформлення результатів такого огляду, у відповідності до вимог встановлених Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015. Так, при проведенні огляду на визначення стану сп'яніння, працівниками поліції не було ознайомлено його з порядком використання спеціального технічного пристрою та не пред'явили відповідних сертифікатів відповідності такого пристрою та свідоцтво про повірку робочого стану. Стверджує, що працівниками поліції в присутності свідків, на місці зупинки транспортного засобу, було запропоновано апелянту пройти огляд на визначення стану сп'яніння у встановленому законом порядку, проте не запропоновано пройти такий огляд у медичному закладі. Вважає, що протокол у даному випадку, було складено з порушенням вимог Інструкції та ст. 266 КУпАП щодо процедури проходження огляду на визначення стану сп'яніння. Водночас вказує, що відсутня відповідальність за відмову від огляду на місці зупинки транспортного засобу, а тому оскільки, належні та допустимі докази того, що він перебував за кермом автомобіля з увімкнутим двигуном, що його зупинено саме за кермом, в стані алкогольного сп'яніння і що він відмовився від огляду в медичному закладі, відсутні, відтак вважає, що суд безпідставно дійшов до висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника Товт М.М. , які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити, дослідивши та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Апеляційний суд погоджується з апеляційними доводами про те, що суд першої інстанції докази у справі перевірив поверхово, при тому, що ОСОБА_1 вину не визнав, заперечуючи факт керування транспортним засобом.

З відеозапису події не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, також з нього і не видно чи працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, як цього вимагає ст. 266 КУпАП та Інструкція про виявлення у водіїв стану сп`яніння...

Відповідальність водія, який керує транспортним засобом, за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння настає за відмову у проходженні огляду відповідно до встановленого порядку. Такий порядок визначений ст. 266 КУпАП: в разі відмови водія пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, такий огляд проводиться у медичному закладі.

Оскільки зазначені відомості на відезаписі відсутні, як і те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, напротивагу цьому останній ствердив, що автомобіль стояв запаркованим, а поліцейські не пропонували пройти огляд у медичному закладі, рішення суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 є передчасним та необгрунтованим. Тому оскражувана постанова підлягає скасуванню, як необгрунтована, а протокол про адміністративне правопорушення - поверненню органу, що його надіслав- для належного оформлення, тобто, долучення інформації з приводу керування автомобілем та пропонування водію ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 березня 2018 року, якою на ОСОБА_1 накладено стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а протокол про адміністративне правопорушення повернути органу, що його надіслав, для налженого оформлення.

Постанова касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя: