Справа № 215/993/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року суддя Тернівського районного суду міста ОСОБА_1 ОСОБА_2, за участі секретаря судового засідання Азаренко К.М. розглянувши матеріали, які надійшли з Полку патрульної поліції в місті ОСОБА_1 Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_3 (прізвище після реєстрації шлюбу ОСОБА_4) ОСОБА_5 (ІН НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, яка раніше не притягалася до адміністративної відповідальності, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

16.02.2019 о 02:05 год. м.Кривому Розі по вул. Маршака, водій ОСОБА_3 керучи транспортним засобом BMW 520, н/з JZR 963, перебувала в стані алкогольного сп'яніння, огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6820 » в присутності двох свідків. Результат огляду: тест № 332 склав 1,37 ‰. З результатамтусту не згодна. Від проходження огляду на підтвердження стану спяніння у встановленому законом порядку в медичному закладі КЗ «КПНД» ДОР» м. Кривого Рогу відмовилася в присутності двох свідків. Правопорушення зафіксовано на бодікамери АЕ 00266, АЕ00120 та на відеореєстратор «Ксіомі». Своїми діями ОСОБА_3 порушила пункт 2.9 «а» ПДР України та вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_3 у судове засідання з'явилася, вину не визнала, пояснила, що 16.02.2019 вона їхала з дітьми та чоловіком з гостей. Потім побачила, що за нею їде патрульна машина. Після чого, вона почала паркуватися, поліція включила ліхтарі, та вона з сімєю вийшли з машини, предявила посвідчення водія, але вони почали вимагати документи на машину, у них з собою таких документів не було, тому чоловік пішов за ними додому. Через 40 хв., поки вони чекали з працівниками поліції, патрульні запропонували пройти їй «Драгер», у звязку з чим вона поцікавилася для чого та чи є привід для перевірки на стан спяніння. Через деякий час, приїхало ще дві патрульні машини, привезли свідків, свідки випали з машини, бо були в неадекватному стані, які потім намагалися втекти, але працівники поліції їх ловили. Потім привезли ще двох свідків, які також були в неадекватному стані та не розуміли, що вони тут роблять. Потім їй запропонували пройти «Драгер», але вона попросила предявити документи на нього, на її звернення не реагували, тому вона запропонувала працівникам поліції також пройти тест на «Драгері». Після того, як поліцейські привезли свідків, це були не відомі їй особи, тому вона також викликали своїх знайомих на місце події, щоб вони були свідками. Протокол їй вручено на місці не було. Після цих подій їй стало погано із сердцем, тому вона разом із своїм чоловіком ОСОБА_4 поїхали в Криворізьку міську лікарню №2, де пройшли «Драгер», результат якого показав, що вона не перебуває в стані спяніння. Вона не чула, щоб поліцейські їй пропонували проїхати в «ПНД» для медогляду та не знала, що можна туди поїхати для проходження медичного огляду.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 16.02.2019 , повертаючись додому, за кермом авто була його дружина ОСОБА_6 Після зупинки автомобілю він вийшов та поцікавився про причину зупинки, їх повідомили, що зупинили з метою перевірки документів, оскільки автомобіль має іноземні номери. Потім виявилося, що технічний паспорт на автомобіль вони забули вдома, тому він пішов додому за документами, а дружина залишилася з патрульними. Патрульні сказали, що від дружини чутно запах алкоголю та запропонували їй пройти Драгер, вони попросили сертифікат на нього, але їм його так і не надали. Вони просили патрульних також пройти алкотест, але вони відмовилися. Потім інші патрульні привезли свідків, вони були «наркоманами». Після того, як дружина пройшла алкотест, результат якого показав 1,37 ‰, вони з дружиною поїхали в Криворізьку міську лікарню №2, де пройшли «Драгер», результат якого показав, що вона не перебуває в стані спяніння. Вони поїхали саме до цієї лікарні, оскільки дружина там часто лікується, у неї захворювання серця, результат алкотесту був сумнівний, тому вони вирішили його перевірити та пройти ще раз, але в лікарні.

Суддя, вислухавши пояснення ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_7, дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 098018 від 16.02.2019 (а.с. 3), письмові пояснення свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с. 5-6), акт огляду на стан алкогольного спяніння (а.с.7), згідно якого ОСОБА_3 пройшла огляд на стан спяніння за допомогою «Alkotest 6820», результат якого 1,37 ‰, направлення на огляд водія (а.с. 8), рапорт працівника поліції (а.с. 9), результат алкотесту (а.с.10), запис відеофіксації скоєння правопорушення (а.с. 12), приходить до висновку, що в діях ОСОБА_3 вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За даних обставин, з метою дотримання розумного строку розгляду справи, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, суддя приходить до висновку про можливість розгляду справи.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 ( із змінами, внесеними з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід урахувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП на стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Для притягнення до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Диспозиція частини 1 ст.130 КУпАП, передбачає відповідальність водіїв за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зазначений порядок передбачено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння та ч.2-5 ст.266 КУпАП згідно норм якої, огляд особи на стан спяніння проводиться працівником міліції із застосуванням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Згідно ст. 251 КУпАП- доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Згідно ст.252 КУпАП- орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно розділу 1 ч.6,7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебуванні під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачено, що огляд на стан спяніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

Таким чином, врахуавши вимоги вказаної Інструкції, після проходження огляду, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, ОСОБА_3 в разі не згоди із результатом алкотесту, повинна була пройти огляд на стан спяніння в закладі охорони здоровя, перелік закладів, якому надано право проведення огляду на стан спяніння водіїв, затверджений Міністрерством охорони здоровя України.

Згідно Наказу Дніпропетровської обласної Державної адміністрації Департаменту охорони здоровя за № 199/0/197-17 від 22.02.2017 « Про проведення медичних оглядів з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», таким закладом в м.Кривий Ріг є КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР».

Так, суд не може взяти до уваги довідку, надану особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, видану КП «Криворізька міська лікарня №2», в якій зазначені результати алкотесту 0,12‰, оскільки вказаний заклад не наділений правом на проведення огляду на стан спяніння водіїв.

Крім того, за результатами огляду на стан спяніння, закладом охорони здоровя складається медичний акт та висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебуванні під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який видається на підставі акта медичного огляду, що узгоджується з Розділом ІІІ, п.1,15-16 Інструкції.

Таким чином, належним доказом проведення огляду на стан спяніння в закладі охорони здоровя є медичний акт та висновок, тому довідка надана ОСОБА_3 не є належним доказом по справі.

Пояснення ОСОБА_3, з приводу того, що вона не чула, як працівники поліції пропонували їй пройти огляд на стан спяніння в ПНД спростовуються, як письмовими матеріалами справи так і відеозаписом, доданим до матеріалів справи.

Так, із відеозапису вбачається, що на місці вчинення правопорушнення, працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_3 пройти медичний огляд в «ПНД», на що вона або взагалі не реагувала та не відповідала або відповідала: «ні, я не відмовляюся, якщо треба, то поїду».

Але оскільки ОСОБА_3 не пройшла огляд в належному закладі охорони здоровя, доказів не перебування в стані алкогольного спяніння суду не надала, свідки підтвердили своїми письмовими поясненнями факт відмови від проходження медичного огляду, що також узгоджується з відеозаписом, тому у суду відсутній сумнів щодо винуватості даної особи в скоєнні адміністртивного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, суд не може взяти до уваги пояснення ОСОБА_3 з приводу не бажання працівників поліції також пройти цей же «Драгер», оскільки вказані вимоги не узгоджуються з вимогами діючого законодавства.

За таких обставин, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_3 стягнення у межах санкцій ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.10.1 Правил дорожнього руху України, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно довідки від 16.02.2019 встановлено, що ОСОБА_3 отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, а.с.-11, тому вона підлягає відповідальності саме як особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суддя дійшов до висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Статтею 40-1 КУпАП встановлено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що буде складати 384,20 грн. із розрахунку (1921*0,2).

Керуючись ст.ст. 40-1, 279, 280,281, 283-285, 287,289,291,294 , 308 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП визнати винуватою та притягнути до адміністративної відповідальності наклавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 384,20 грн. на користь держави (стягувач Державна судова адміністрація України, , місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Лепська, 18/5).

У разі несплати штрафу в добровільному порядку, не пізніше як через пятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови, штраф стягується у порядку примусового виконання в подвійному розмірі, а також стягуються витрати на облік правопорушення.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

СУДДЯ: