Справа № 525/1341/18
Провадження №3/525/21/2019

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.01.2019 року Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Хоролець В.В., при секретарі Пилипенко П.І., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши матеріал, який надійшов з Великобагачанського відділення поліції Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, ідентифікаційний номер суду не відомий, протягом року до адміністративної відповідальності не

притягувався, -

в с т а н о в и в :

27 жовтня 2018 року о 18 годині 23 хвилини водій ОСОБА_1 в с. Красногорівка по вулиці Гоголя, 81 Великобагачанського району Полтавської області керував мопедом FOSTI-FT 50 QT-15 А без державних номерних знаків з ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. Отже, водій ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення не визнав повністю та суду пояснив, що у вечірній час 27.10.2018 року в с. Красногорівка Великобагачанського району Полтавської області він випив пляшку безалкогольного пива і на скутері їхав у робочих питаннях до контори ТОВ «Білагро». Коли зупинив скутер, то встав з нього і почав йти, тобто був пішоходом, до нього підійшли працівники поліції і попросили предявити документи на скутер, однак їх у нього не було. Потім в ході спілкування працівники запитали його, чи вживав він спиртні напої, на що він відповів, що вживав безалкогольне пиво, однак вони йому не повірили, звинуватили його в тому, що він керував скутером в стані спяніння і запропонували пройти тест на пристрої алкотестер «драгер» в присутності понятих, однак він відмовився, пославшись на особисті мотиви, в лікарню йому їхати не пропонували. Просив закрити справу за недоведеністю його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1, допитавши свідка-особу, яка склала протокол про адміністративне правопорушення поліцейського СРПП №4 ОСОБА_2, дослідивши сукупність наявних матеріалів справи та переглянувши наявний відеозапис з місця зупинення транспортного засобу в їх взаємозвязку і давши цим доказам належну оцінку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення від 27 жовтня 2018 року серія БР №062167, де зазначені обставини вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та вказано, що 27 жовтня 2018 року о 18 годині 23 хвилини водій ОСОБА_1 в с. Красногорівка по вулиці Гоголя, 81 Великобагачанського району Полтавської області керував мопедом FOSTI-FT 50 QT-15А без державних номерних знаків з ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; при цьому, водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків (а.с.1);

- письмовими поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від 27 жовтня 2018 року (тобто які складені одразу після зупинення ОСОБА_1 на місці в с. Красногорівка Великобагачанського району Полтавської області), в яких він підтвердив факт свого керування у вечірній час 27 жовтня 2018 року мопедом (скутером) в с. Красногорівка Великобагачанського району Полтавської області та свою відмову від проходження огляду на стан спяніння за допомогою пристрою алкотестер «драгер» (а.с.2); вбачається, що ОСОБА_1 власноручно вказав, що пояснення від його імені написано вірно та ним прочитано;

- письмовими поясненнями громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 27 жовтня 2018 року, зі змісту яких вбачається, що в їх присутності водій ОСОБА_1 цього числа відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на пристрої «Драгер», при цьому говорив, що цього вечора він вживав безалкогольне пиво (а.с.а.с.3-4);

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 27.10.2018 року серії НК №234518 відносно ОСОБА_1 за ч.6 ст.121 КУпАП (яка набрала чинності) (а.с.5); зі змісту цієї постанови слідує, що ОСОБА_1 по суті не заперечував, що здійснював керування скутером у вечірній час 27.10.2018 року по вулиці Гоголя в с. Красногорівка Великобагачанського району Полтавської області;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 27.10.2018 року серії НК №235369 відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП (яка набрала чинності) (а.с.6); зі змісту цієї постанови також вбачається «поза розумним сумнівом», що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом - скутером у вечірній час 27.10.2018 року по вулиці Гоголя в с. Красногорівка Великобагачанського району Полтавської області;

- показаннями допитаного в судовому засіданні 21.01.2019 року в якості свідка поліцейського СРПП №4 Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_2, який, будучи попередженими судом про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України вказав, що у вечірній час 27.10.2018 року під час патрулювання вулиці Гоголя в с. Красногорівка Великобагачанського району Полтавської області в районі магазину «Наш Маркет» ним та його напарником було помічено водія, який керував скутером без мотошолому та без державного номерного знаку. Даний водій підїхав до вищевказаного магазину, поставив скутер і намагався піти з місця зупинення, однак був зупинений. В ході спілкування з громадянином-водієм даного скутера зясувалося, що це громадянин ОСОБА_1, який не мав документів на право керування транспортним засобом і скутер не був зареєстрований у встановленому порядку. Також з його ротової порожнини було чути запах алкоголю, на їх запитання про те, чи вживав даний громадянин спиртне, ОСОБА_1 відповів, що пив безалкогольне пиво, однак на пропозицію пройти тест на алкоголь в присутності понятих на пристрої «драгер» ОСОБА_1 відмовився з особистих мотивів;

-переглянутим в судовому засіданні відеозаписом (диск з відеозаписом з нагрудної камери та реєстратора патрульного автомобіля доданий працівниками поліції до матеріалів справи, містить три файли, придатних для перегляду і знаходиться на аркуші 17 справи), з якого чітко та «поза розумним сумнівом» вбачається, що під час руху патрульного поліцейського автомобіля Рено-Дастер по вулиці Гоголя в с. Красногорівка Великобагачанського району Полтавської області близько 18 год. 23 хв. в поле параметрів зйомки відеореєстратора патрульного автомобіля потрапив водій, який керував скутером і який підїхав до приміщення магазину «Наш Маркет», працівники поліції одразу зупинилися за даним водієм; вбачається, що даний водій (як вбачається, це ОСОБА_1) намагався залишити місце зупинення скутера, однак повернувся завдяки наполяганням працівників поліції, не надав їм для перевірки документів на даний транспортний засіб, при цьому, працівники поліції повідомили даного водія про причину зупинки та розяснили положення ПДР; також вбачається, що зі змісту розмови ОСОБА_1 з працівниками поліції він не заперечував, що щойно керував скутером, а на їх запитання про те, чи вживав він спиртні напоїв сьогодні відповів, що вживав безалкогольне пиво; також з переглянутого відеозапису «поза розумним сумнівом» вбачається, що в присутності понятих водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу «Драгер», хоча працівники поліції розяснили йому та присутнім понятим (свідкам) порядок та мету проведення такого огляду на стан виявлення алкогольного спяніння.

В цьому контексті слід відмітити, що на запитання головуючого у справі судді Хоролець В.В. (після дослідження письмових матеріалів справи та неодноразового перегляду в судовому засіданні наявного відеозапису) про те, чим може пояснити ОСОБА_1 запах алкоголю з його ротової порожнини станом на час його зупинення працівниками поліції (працівниками поліції було чітко озвучено і запитано у водія на місці про те, що з його ротової порожнини чути явний запах алкоголю), особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відповів, що допускає, що цей запах міг бути після вживання ним того вечора безалкогольного пива, а свої мотиви відмовити від проходження тесту на алкоголь на місці зупинення, під час судового розгляду справи ОСОБА_1 пояснив тим, що раніше він в такі ситуації з працівниками поліції не потрапляв і прислухався до поради свого знайомого в жодному разі не продувати пристрій «Драгер».

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в т.ч. тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Так, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Пунктом 1.10. Правил дорожнього руху визначено, що водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами), водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення, зокрема, стану алкогольного спяніння.

Також, пункт 2.9 а ПДР України прямо та категорично забороняє керування транспортними засобами в стані, зокрема, алкогольного спяніння.

Спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно п.2 цієї Інструкції, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного спяніння є, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота та порушення мови (п.2 цієї Інструкції). Отже, виходячи з викладеного, саме відповідний поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції, зокрема, і при зупинці транспортного засобу та в ході спілкування з водієм конкретного транспортного засобу, мав підстави вважати, що особа (водій) за певними вказаними в п.3 Інструкції ознаками перебуває у стані спяніння.

Відповідно до п.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан спяніння проводиться як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоровя. Тобто, аналіз положень п.6 Інструкції містить можливість альтернативності огляду водія на стан спяніння і не визначає імперативність чи послідовність такого огляду, як наприклад, положення п.8 Інструкції, що лише у випадку ДТП регламентує обовязковість проведення огляду на стан спяніння лише у закладі охорони здоровя.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП встановлює юридичну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного спяніння та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого спяніння.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України.

Рішення Європейського суду є офіційною формою розяснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у звязку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Також в пункті 42 рішення "Бендерський проти України" від 15.11.2007 року Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи (рішення ЄСПЛ у справі "Руїз Торійа проти Іспанії" від 09.12.1994 р.). Конвенція не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (рішення у справі "Артіко проти Італії" від 13.05.1980 р.). Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом (п.33 рішення у справі "Дюлоранс проти Франції" від 21.03.2000 року; пп.32 рішення у справі "Донадзе проти Грузії" від 07.03.2006 року).

Крім того, Європейський суд з прав людини у п.23 та п.25 рішення у справі "Проніна проти України" від 18.07.2006 року вказав, що суди зобов'язані давати обґрунтування своїх рішень за аргументами, які сторона може представити в суд, та проаналізувати позов з точки зору цих аргументів.

Також, суд при оцінці наявних у справі доказів враховує висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Аналіз положень п.2.5 та п.2.9 Правил дорожнього руху України в сукупності та в тісному системному взаємозвязку з пунктами 2,3,6,7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції свідчить про те, що в даній конкретній ситуації, яка склалася 27 жовтня 2018 року о 18 год. 23 хв. по вулиці Гоголя, 81 в с. Красногорівка Великобагачанського району Полтавської області з участю водія скутера FOSTI-FT 50 QT-15 А без державних номерних знаків ОСОБА_1, відповідна уповноважена посадова особа Національної поліції (в даному випадку поліцейський СРПП №4 Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_2) мав право за відповідних виявлених ним ознак алкогольного спяніння водія запропонувати йому пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці із застосування приладу «Драгер» в установленому порядку (що ним і було зроблено згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення, який посвідчено відповідними написами, це ж вбачається зі змісту письмових пояснень та слідує з переглянутого в судовому засіданні відеозапису з місця зупинення водія ОСОБА_1І.).

В сукупності досліджених доказів у справі, в т.ч. відомостей, отриманих в процесі перегляду відеозапису з відеореєстратора патрульного автомобіля та нагрудних камер патрульних поліцейських, суд не погоджується з посиланнями особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 про те, що він у вечірній час 27.10.2018 року в с. Красногорівка Великобагачанського району Полтавської області не керував як водій скутером і протокол відносно нього працівниками поліції за ч.1 ст.130 КУпАП складений безпідставно, оскільки дані, що викладені у протоколі стосуються вчиненого водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення (саме щодо порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України) і стосуються саме грубого правопорушення у сфері транспорту, а обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, знайшли своє обєктивне підтвердження в ході судового розгляду вказаного адміністративного протоколу щодо ОСОБА_1 Також, обєктивними даними відеозапису з реєстратора патрульного автомобіля чітко і беззаперечно вбачається, що ОСОБА_1 перед його зупиненням працівниками поліції навпроти магазину «Наш Маркет» в с. Красногорівка Великобагачанського району Полтавської області о 18 год. 23 хв. 27.10.2018 року керував скутером (тобто здійснював на ньому динамічний рух) і зупинившись направити даного магазину, залишив скутер і намагався піди з місця зупинення, однак був зупинений працівниками поліції. Відповідно, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 в межах розгляду даної адміністративної справи за ч.1 ст.130 КУпАП в розумінні п.1.10 Правил дорожнього руху України був водієм транспортного засобу.

Суд приймає до уваги показання свідка поліцейського СРПП №4 Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_2 щодо обставин та підстав складення 27.10.2018 року адміністративного протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1, оскільки даний свідок хоч і є працівником поліції, однак він судом у встановленому порядку як свідок попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України і дані ними показання не суперечать обєктивним даним (даним переглянутого відеозапису, на якому зафіксовані рух, дії та висловлювання водія ОСОБА_1 в частині того, що він цього вечора керував скутером та відмовився в присутності двох понятих від проходження огляду на стан спяніння за допомогою пристрою «Драгер») про те, що цього числа водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, що було виявлено працівниками поліції під час патрулювання вулиці Гоголя села Красногорівка Великобагачанського району Полтавської області і відмовився у встановленому порядку від проходження огляду на стан алкогольного спяніння.

В сукупності досліджених доказів у справі, переглянутого неодноразово в судових засіданнях відеозапису, а також з урахуванням вищевикладених обставин та висновків, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 щодо обставин події, яка мала місце 27.10.2018 року, суд повинен оцінити як спосіб захисту і намагання у такий спосіб уникнути відповідальності за вчинене грубе адміністративне правопорушення у сфері транспорту.

Отже, виходячи з сукупності та детального аналізу вищевикладених доказів у справі, у їх взаємозвязку суд приходить до висновку, що о 18 год. 23 хв. 27.10.2018 року водій ОСОБА_1 керував по вулиці Гоголя, 81 в селі Красногорівка Великобагачанського району Полтавської області скутером FOSTI-FT 50 QT-15 А без державних номерних знаків з ознаками алкогольного сп'яніння, відповідно, він був водієм цього транспортного засобу у розумінні п.1.10 Правил дорожнього рухуУкраїни, і в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, в присутності двох свідків (понятих) відмовився від проходження огляду на стан спяніння у встановленому порядку, тобто він допустив порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст.61 Конституції України).

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст.61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, наприклад, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м'якого покарання, умовного засудження, відстрочки виконання вироку, давністю притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення від неї тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинили адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).

За загальними правилами ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом'якшує відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності суддя вважає вчинення правопорушення вперше.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддя не вбачає.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням суті та характеру вчиненого ОСОБА_1 грубого адміністративного правопорушення у сфері транспорту, того, що раніше він до адміністративної відповідальності не притягувався (дані про це в матеріалах справи відсутні), наявність обставини, що помякшує його відповідальність, відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність, з метою запобіганню вчинення ним нових правопорушень, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, що передбачений санкцією ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому, суд враховує, що згідно юридичної структури видів адміністративних стягнень, передбачених ст.24 КУпАП, штраф за своєю юридичною суттю, є одним із найменш суворіших видів адміністративних стягнень, що передбачені даною статтею КУпАП, а також встановлений санкцією ч.1 ст.130 КУпАП як безальтернативний і єдиноможливий (згідно логіки законодавця). При цьому, враховуючи положення ч.1 ст.130 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення застосовує до винної особи разом із штрафом позбавлення права керування транспортними засобами, що також визначене законодавцем як безальтернативне у санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення. Враховуючи цю норму законодавства та виходячи з положень ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у даній справі про адміністративне правопорушення в сумі 384 грн. 20 коп. належить стягнути з ОСОБА_1

На підставі викладеного та керуючись ст.61 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.9,23,27,33,40-1,ч.1 ст.130, ст.ст.251,252,280,283,284,289,294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накласти на нього стягнення у виді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн.20 коп.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Великобагачанський районний суд Полтавської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.В. Хоролець