ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/8366/18 Номер провадження 33/814/156/19Головуючий у 1-й інстанції Гусач О. М. Доповідач ап. інст. Костенко В. Г.
Категорія: ч.1 ст.130 КпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2019 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.,

з участю порушника ОСОБА_2,

захисника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою порушника ОСОБА_2 на постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 28 листопада 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець АДРЕСА_1, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, маючий неповнолітнього сина, працюючий водієм ТОВ «Креміньавтосервіс», на підставі ст.89 КК України такий, що не має судимості,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, з накладенням адміністративного стягнення - штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 26 вересня 2018 року о 22 год. 15 хв. керував транспортним засобом «MERCEDES BENZ-411СDI», д.н.з. НОМЕР_1, в м. Кременчук Полтавської області по вул. Халаменюка з ознаками наркотичного сп'яніння та, в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння.

В апеляційній скарзі порушник ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати та закрити провадження в справі.

При цьому зазначає, що не відмовлявся від медичного огляду, прибув з працівниками поліції до Кременчуцького наркологічного диспансеру, де експрес-тест на стан наркотичного сп'яніння показав позитивний результат.

Стверджує, що відмовився здати зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження за порадою лікаря, який, на його думку, штучно створив умови для цього.

Зазначає, що вказівка в протоколі про керування ним автомобілем з явними ознаками наркотичного сп'яніння не відповідає об'єктивній стороні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Звертає увагу, що не був відсторонений від керування автомобілем.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення порушника та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, переглянувши відеозапис події, приходжу до такого.

Висновки судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на зібраних у встановленому порядку і перевірених в судовому засіданні доказах.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №340793 від 26 вересня 2018 року, ОСОБА_2 керував автомобілем з явними ознаками наркотичного сп'яніння та відмовився проходити, відповідно до встановленого порядку, огляд на стан наркотичного сп'яніння в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.1).

Викладені у протоколі відомості підтверджуються показаннями в судовому засіданні свідків: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - працівників поліції, які оформлювали матеріали справи про адміністративне правопорушення; лікаря нарколога ОСОБА_8, а також свідка ОСОБА_5, які підтвердили фактичні обставини відмови ОСОБА_2 проходити огляд на стан наркотичного сп'яніння.

Такі їх показання узгоджуються з поясненнями свідка ОСОБА_4, а також підтверджуються відеозаписом події (а.с.4, 8).

При цьому, із долученого до справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 дійсно прибув з працівниками поліції до Кременчуцького наркологічного диспансеру, де експрес-тест на стан наркотичного сп'яніння показав позитивний результат.

Проте, здати зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження він добровільно відмовився.

Жодних доказів того, що ОСОБА_2 змусили відмовитися від огляду матеріали справи не містять і в апеляційній скарзі не наведено.

Навпаки, як вбачається з відеозапису події, після роз'яснення лікарем процедури відбору зразків біологічного середовища, порушник повідомив, що відмовляється від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Приписами п.2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.7 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов'язкове.

Саме після відмови ОСОБА_2 здати зразки біологічного середовища працівниками поліції правомірно складено протокол про адміністративне правопорушення, де зазначено про недотримання ним вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, оскільки така відмова унеможливила проведення лабораторних досліджень, що в даному випадку є обов'язковим.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами ст.255 КпАП України, та відповідає вимогам ст.256 цього Кодексу.

Всупереч доводам апеляційної скарги, протокол містить, зокрема, відомості про місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення (відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння) та нормативний акт (п.2.5 Правил дорожнього руху України), який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Фактичні обставини відсторонення ОСОБА_2 від керування транспортним засобом підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення з відміткою про вилучення у нього посвідчення водія ВХР 536440, та відеозаписом події, з якого вбачається, що ОСОБА_2 до управління автомобілем допущений не був.

Пленум Верховного Суду України в п.27 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз'яснив, що відповідальність за ст.130 КпАП України несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, з огляду на дотримання приписів закону працівниками патрульної поліції при складанні протоколу та суддею під час розгляду справи, вважаю обґрунтованим висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильною кваліфікацію його дій за ч.1 ст.130 КпАП України.

Стягнення накладене у відповідності з приписами ст.33 КпАП України, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом'якшують відповідальність.

Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам ст.283 КпАП України. Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді не встановлено.

Враховуючи викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 28 листопада 2018 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін, а його апеляційну скаргу, - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.