Провадження № 3/537/37/2019
Справа № 537/5114/18
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2019 суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з БПП у м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно повідомлення з Державної фіскальної служби від 14.11.2018, відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків відсутні, громадянина України, непрацюючого, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 а в м. Кременчуці Полтавської області,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

27.10.2018 о 01 год. 20 хв. в м. Кременчуці по вул. Халаменюка, біля буд. №10, водій ОСОБА_2 керував автомобілем VIPERIX50QT-16, д.н.з.617400АА в стані алкогольного сп»яніння. Огляд на стан сп»яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, результат тестування позитивний 1,62 % проміле.

ОСОБА_2 неодноразово викликався у судові засідання з розгляду вищевказаного адміністративного матеріалу. Так, ОСОБА_2 направлялися судові повістки про його виклик у судові засідання на 26.11.2018, 13.12.2018, 10.01.2018, 23.01.2019. Однак, останній у судові засідання не з»явився, на адресу суду повернулся конверти з відміткою Українського державного підприємства поштового зв»язку «Укрпошта», що судові повістки повернуті у зв»язку з закінченням строку їх зберігання.

У зв»язку з неявкою ОСОБА_2 у судові засідання судом на адресу Батальйону патрульної поліції у м. Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України направлявся лист про здійснення можливих заходів для забезпечення явки ОСОБА_2, згідно рапорту поліцейського роти № 1 БПП в м. Кременчук ОСОБА_3 від 10.01.2019 за адресою місця проживання ОСОБА_2 двері ніхто не відчиняв.

Таким чином, судом були вжиті всі можливі заходи для виклику за адресою, вказаною ним у протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності, та забезпечення явки ОСОБА_2 у судові засідання.

Статтею 277 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи. Згідно статті 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено у справах про адміністративні правопорушення, підвідомчих суду (судді), не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення. Відповідно до ст. 247 КУпАП, по закінченню зазначеного строку провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити.

З огляду на те, що ОСОБА_2 достовірно знав, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, який розглядається судом, не подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю його явки в судове засідання з поважних причин, не отримує численні повістки за вказаною ним же адресою та не з'явився в судове засідання, суд оцінює таку процесуальну поведінку як направлену на умисне, безпідставне затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст.38 КУпАП, що суперечить загальноправовому принципу добросовісності.

Принцип добросовісності передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб'єктів при виконанні своїх юридичних обов'язків і здійсненні своїх суб'єктивних прав. У суб'єктивному значенні добросовісність може розглядатися як усвідомлення суб'єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов'язків. Добросовісність при реалізації прав і повноважень втілюється у неприпустимості зловживання правом, яку зазвичай виводять із конституційних положень, згідно з якими здійснення прав та свобод людини не повинне порушувати права та свободи інших осіб; заборони обходу закону, тобто ухилення від застосування обов'язкового правила шляхом використання легального засобу, але з негативними намірами, при цьому обхід закону передбачає свідоме створення суб'єктами права певного фактичного складу (чи утримання від його створення) з метою забезпечити щодо себе дію одного правового припису та/чи не допустити дію іншого.

Посилання на принцип добросовісності було використане Конституційним Судом України при винесенні рішення у справі про охоронюваний законом інтерес (від 1 грудня 2004 р. № 18-рп/2004), в якому визначено, що добросовісність, як загальноправовий принцип, є одним з критеріїв для визначення того, чи є будь-який інтерес «охоронюваним законом», тобто самостійним об'єктом судового захисту. В Рішенні Конституційного суду України від 02.11.2004 р. № 15-рп-2004 у справі № 1-33/2004 (справа про призначення судом більш м'якого покарання) зазначено, що справедливість як одна з основних засад права - є вирішальною у визначенні права як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Як правило, справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в однаковому юридичному масштабі поведінки і в пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи. При розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, Законом не встановлено обов'язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Суд позбавлений права у разі ухилення від явки до суду на виклик судді цю особу піддати приводу органом внутрішніх справ.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи, що мало місце з боку учасника процесу, нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством. (ст.1 КУпАП).

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність в тому числі за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 340757 від 27.10.2018; письмовими поясненнями самого ОСОБА_2 у протоколі про адміністративне правопорушення, згідно яких він зазначив, що згоден з правопорушенням; актом огляду на стан алкогольного сп»яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результатом тестування ОСОБА_2 на алкотесторі «Драгер», згідно з яким місткість алкоголю в організмі ОСОБА_2 склала 1,62 % проміле; письмовими поясненнями ОСОБА_4; письмовими поясненнями ОСОБА_5; відеозаписом з нагрудної відеокамери поліцейського.

Під час накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП не враховуються, а тому в разі встановлення вини особи суддя лише накладає адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що буде достатнім для запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ч. 1 ст. 130, 283, 284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір, суддя, -

постановив:

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп. (десять тисяч двісті грн. 00 коп.) в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф підлягає добровільній сплаті протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу в розмірі 20 400 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 384 грн. 20 коп. судового збору.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом 10 днів з моменту винесення постанови.

Суддя: Світлана Олександрівна Фадєєва