Справа №585/3885/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Шульга
Номер провадження 33/816/60/19 Суддя-доповідач Олійник В. Б.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Олійник В. Б. ,з участю особи, відносно якої застосовано адміністративне стягнення - ОСОБА_2, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 17 грудня 2018 року, якою відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1

застосовано адміністративне стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 17 грудня 2018 року, ОСОБА_2 підданий до адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП у виді штрафу на суму 10200 грн. з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів на строк один рік, у зв?язку з тим, що ОСОБА_2 22 вересня 2018 року, о 22 - й год. 30 хв., в с. Коржі, Роменського р ? ну, Сумської обл. керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1, перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_2 у поданій апеляційній скарзі зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений був не за місцем виявлення адміністративного правопорушення, а в медичному закладі, медичний огляд було проведено не уповноваженим лікарем, зокрема, лікарем - психіатром ОСОБА_3, огляд проводився з застосуванням спецільного технічного засобу «Алкофор - 307», який не зареєстрований у визначеному законом порядку для застосування, при медичному обстеженні відібрання біологічних зразків не здійснювалося, не було вручено другого примірника медичного висновку. У зв'язку з цим ОСОБА_2 вважає, що наявні докази у справі є не допустимими і такими, що не можуть братися судом до уваги, а тому просив постанову судді скасувати, провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 про підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріли справи, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. ст. 245; 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне рішення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, суддею були встановлені всі обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху України встановлює заборону водіям керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідальність за порушення зазначеної вимоги передбачена ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Судом першої інстанції обґрунтовано встановлено наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, оскільки ОСОБА_2, як особа, що керує транспортним засобом, перебувала у стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 (а. с. 2), з якого вбачається, що ОСОБА_2 22 вересня 2018 року, о 22 - й год. 30 хв., в с. Коржі, Роменського р ? ну, Сумської обл. керував автомобілем марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 22 вересня 2018 року, за № 167 (а. с. 4), згідно якого ОСОБА_2 22 вересня 2018 року, о 23 - й год. 05 хв., перебував в стані алкогольного сп'яніння; світлокопією акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 22 вересня 2018 року, за № 167 (а. с. 36), згідно якого ОСОБА_2 мав стійкий запах алкоголю з порожнини рота, огляд проводився 2 рази з інтервалом в 20 хв. Перша спроба позитивна о 23 - й год. 05 хв. - 0,9 ‰, друга спроба позитивна о 23 - й год. 25 хв. - 0,89 ‰. Огляд проводився за допомогою спеціального технічного засобу - приладу «Алкофор - 307», який був повірений 31 серпня 2018 року; поясненнями лікаря ОСОБА_3 (а. с. 37, 56), який підтримав свій висновок що перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп'яніння під час його обстеження.

Доводи апеляційної скарги про визнання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, відносно ОСОБА_2, недопустимим доказом, через складення його не за місцем вчинення правопорушення не є обґрунтованими, оскільки ст. 254 КУпАП передбачає складення протоколу про адміністративне правопорушення, не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, не за місцем вчинення правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо його змісту, оскільки у протоколі вказані дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол підписаний особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме ОСОБА_2

Із вище викладеного вбачається, що закон не містить заборони на складення протоколу про адміністративне правопорушення не за місцем виявлення правопорушення, оскільки сам по собі протокол є не лише певним доказом, а й процесуальним документом, яким фактично уповноважений орган державної влади притягує особу до адміністративної відповідальності за конкретне адміністративне правопорушення.

Працівники поліції, складаючи протоколом про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 в м. Ромни, а не в с. Коржі, тобто в закладі охорони здоров'я, де за результати медичного обстеження у ОСОБА_2 було встановлено стан алкогольного сп'яніння останнього, діяли у повній відповідності до вимог КУпАП.

Доводи апеляційної скарги стосовно проведення у медичному закладі огляду ОСОБА_2 на стан сп'яніння не уповноваженим лікарем, також не заслуговують на увагу, оскільки лікар ОСОБА_3 був допитаний суддею і пояснив в судовому засіданні, що він пройшов відповідне навчання та отримав у визначеному законом порядку дозвіл на визначення стану сп'яніння та наказом головного лікаря був допущений до проведення таких оглядів. Доказів які б спростовували пояснення допитаного суддею лікаря ОСОБА_3, ні ОСОБА_2, ні його захисником, суду надано не було.

Твердження апеляційної скарги, що огляд проводився з застосуванням спеціального технічного засобу - «Алкофор - 307», який відсутній у Державному реєстрі медичної техніки, як дозволеного для застосування, а тому його результати не можуть визнаватися дійсними, суд апеляційної інстанції знаходить необґрунтованими, оскільки засоби вимірювальної техніки «Газоаналізатори АлкоФор…» зареєстровані в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3577-14 та мають сертифікат затвердженого типу засобів вимірювальної техніки № UA-MI/1-3161-2015, від 30 березня 2015 року, та мають сертифікат повірки, що діє з 28 листопада 2017 року до 28 листопада 2027 року.

Також не можна погодитися й з доводами апеляційної скарги про те, що огляд ОСОБА_2 на стан сп'яніння є недійсним, оскільки був проведений без відібрання біологічних зразків.

Процедура огляду в закладі охорони здоров?я визначена розділом ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», від 11 листопада 2015 року, за № 1413/27858.

Вказана Інструкція містить перелік випадків, передбачених в п. п. 7, 8, 14, коли відібрання біологічних зразків є обов'язкове, це проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, уточнення результатів або ж якщо водій - учасник дорожнього руху внаслідок дорожно - транспортної пригоди перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, а в усіх інших випадків відібрання біологічних зразків здійснюється за бажанням особи.

Із висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 22 вересня 2018 року, за № 167 та акту до нього (а. с. 4, 36) вбачається, що ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного сп'яніння, проблем у встановленні вказаного стану не було, самостійно здати біологічні зразки останній не забажав, а тому підстав вважати, що під час медичного огляду лікарем було допущено порушення процедури, що може мати, як наслідок, недійсність відповідного медичного висновку, не має.

Доводи апеляційної скарги про не вручення другого примірника медичного висновку не ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки в п. 20 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», від 11 листопада 2015 року, за № 1413/27858 передбачено, що висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров'я.

В матеріалах справи наявний примірник медичного висновку поліції (а. с. 4), на запит суду закладом охорони здоров'я було направлено до суду ксерокопію примірника свого висновку (а. с. 35). При цьому, на висновку закладу охорони здоров'я мається підпис ОСОБА_2 про ознайомлення з висновком, та відсутність будь - яких записів в цьому висновку, що йому не було надано його примірника.

Таким чином, ОСОБА_2 жодним чином не було доведено факту не вручення йому примірника медичного висновку в закладі охорони здоров'я.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що доводи ОСОБА_2 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, суперечать наявним в матеріалах справи фактичним даним, є необґрунтованими та спростовуються належним чином встановленими та дослідженими, як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, доказами по справі.

За наведених обставин, враховуючи, що судом першої інстанції були дотримані вимоги ст. 33 КУпАП, при вирішенні питання про застосування відносно ОСОБА_2 адміністративного стягнення, підстав для зміни чи скасування постанови суду, а відповідно, і для задоволення апеляційних вимог, не вбачається.

Керуючись, ст. 294 КУпАП,суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 17 грудня 2018 року, про застосування адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, відносно ОСОБА_2, у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_2, без задоволення.

Постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуОлійник В. Б.