1Справа № 335/1875/19 3/335/443/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжна В.В., за участю секретаря судового засідання Кудряшової Ю.І., прокурора Вишневського О.В., захисника ОСОБА_1, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі справу про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, яка надійшла від Управління захисту економіки в Запорізькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, громадянина України, неодруженого, який неповнолітніх дітей не має, працює фахівцем ДУ „UkraineInvest, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, перебуваючи з 03.11.2015 року по 02.08.2018 року на посаді заступника начальника управління начальника відділу інвестиційної політики Управління зовнішніх зносин та ЗЕД ЗОДА, будучи, згідно з п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3, ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», приміткою до ст. 172-6 КУпАП субєктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, достовірно знаючи про необхідність подати перед звільненням до 00 годин 00 хвилин 03.08.2018 року, декларацію особи, яка припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким субєктом, у порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року № 3, подав її несвоєчасно, лише 06.08.2018 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (в редакції Закону № 1700-VII від 14.10.2014) - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи яка припиняє діяльність, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, суду пояснив, що із протоколом про адміністративне правопорушення не погоджується, декларацію не подав своєчасно у звязку із перебуванням 02.08.2018 року у відрядженні до м. Києва, повязаного із працевлаштуванням на новому місці, розраховував своєчасно повернутися та подати декларацію з робочого місця, однак не встиг цього зробити. Повернувшись 03.08.2018 року близько 16-00 години до м. Запоріжжя, не зміг потрапити до робочого місця, у звязку із закінченням робочого часу, та оскільки були вихідні дні, подав декларацію наступного понеділка 06.08.2018 року. З іншого місця не міг подати декларацію, оскільки цифровий ключ знаходився на робочому місці. Вважає причини несвоєчасного подання декларації поважними.

На питання прокурора, пояснив, що був ознайомлений та попереджений про встановлені Законом обмеження, повязані з прийняттям на державну службу та її проходженням.

Захисник у судовому засіданні вважав причини неподання ОСОБА_2 своєчасно декларації поважними. Крім того, заперечував проти того, що днем виявлення правопорушення є день складення протоколу від 13.02.2019 року, вважає, що строк притягнення до адміністративної відповідальності слід обраховувати від 21.12.2018 року, з дня направлення запиту щодо отримання доказів, після виявлення на його думку правопорушення. Тому, на думку захисника, строк притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на час розгляду справи судом сплинув, у звязку з чим захисник просить закрити провадження у справі у звязку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення та у звязку з відсутністю складу правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні наполягав на обставинах, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, просив визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, просив притягнути його до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу, з урахуванням щирих пояснень, наданих суду, у мінімальному розмірі - 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника та думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до примітки до ст. 172-6 КУпАП, субєктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобовязані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що до осіб, які зобовязані подавати декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, визначені ч. 1 та ч. 2 цієї статті, відносяться особи, зазначені у п. 1, п.п. «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. З цього Закону.

Відповідно п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є державні службовці.

Пунктом 3 ч. 2 ст. З ЗУ «Про державну службу» встановлено, що дія цього Закону поширюється на державних службовців місцевих державних адміністрацій.

Як встановлено під час розгляду справи, розпорядженням голови Запорізької обласної державної адміністрації від 30.10.2015 № 212-к, ОСОБА_2 з 03.11.2015 року призначено на посаду заступника начальника управління - начальник відділу інвестиційної політики Управління зовнішніх зносин та зовнішньоекономічної діяльності Запорізької обласної державної адміністрації.

Згідно положень посадової інструкції заступника начальника управління - начальника відділу інвестиційної політики Управління зовнішніх зносин та зовнішньоекономічної діяльності Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_2 є особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

З посадовою інструкцією ОСОБА_2 був ознайомлений 02.02.2018 року, про що свідчить його особистий підпис.

Також судом встановлено, що ОСОБА_2 03.11.2015 року був попереджений про спеціальні обмеження, встановлені Законом України „Про державну службу щодо прийняття на державну службу та проходження державної служби, а також обмеженнями, встановленими Законом України „Про запобігання корупції, про що свідчать його особисті підписи.

Встановлено, що наказом начальника Управління зовнішніх зносин та зовнішньоекономічної діяльності Запорізької обласної державної адміністрації від 27.07.2018 № 12-к, заступника начальника управління - начальника відділу інвестиційної політики Управління зовнішніх зносин та зовнішньоекономічної діяльності Запорізької обласної державної адміністрації, ОСОБА_2 з 02.08.2018 було звільнено з займаної посади. З наказом ОСОБА_2 ознайомлений 27.07.2018 року.

Враховуючи наведене, ОСОБА_2, перебуваючи з 03.11.2015 по 02.08.2018 року на посаді заступника начальника управління - начальника відділу інвестиційної політики Управління зовнішніх зносин та зовнішньоекономічної діяльності Запорізької обласної державної адміністрації, відповідно до ч. 1 примітки до ст. 172-6 КУпАП, п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» є субєктом відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Частиною 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обовязкові для виконання нормативно-правові акти.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року № 3 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 958/29088), «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», передбачено, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи:

перший етап - з 00 год. 00 хв. 01.09.2016 для таких типів декларацій (повідомлень) та субєктів декларування: щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 01.09.2016 займають згідно зі ст. 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. Зазначені у цьому абзаці декларації подаються протягом 60 календарних днів з дати, визначеної у цьому абзаці; декларації, передбачені абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону (декларації осіб, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування), службових осіб, які 01.09.2016 чи пізніше цієї дати припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та станом на день такого припинення займають згідно зі ст. 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище; повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, передбачені ч. 2 ст. 52 Закону, службових осіб, які станом на 01.09.2016 чи пізніше цієї дати займають згідно зі ст. 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище;

другий етап - з 00 годин 00 хвилин 01.01.2017 для всіх інших субєктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом.

Крім цього, зазначені у пункті 1 цього рішення декларації подаються згідно із Законом шляхом заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до підпункту 2 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016, декларація субєкта декларування, визначеного в абзаці першому частини другої статті 45 Закону, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли субєкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Декларація субєкта декларування, визначеного в абзаці першому частини другої статті 45 Закону, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким субєктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день, що передує дню подання декларації. Під раніше поданими деклараціями розуміються як декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, так і декларації, що були подані відповідно до Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції".

Таким чином ОСОБА_2, перед звільненням з посади заступника начальника управління - начальника відділу інвестиційної політики Управління зовнішніх зносин та зовнішньоекономічної діяльності Запорізької обласної державної адміністрації, відповідно до ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», є субєктом декларування, та був зобовязаний до 00 годин 00 хвилин 03.08.2018 року подати декларацію особи яка припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким субєктом.

Проте, встановлено, що згідно публічної частини Єдиного державного реєстру осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, ОСОБА_2 як субєкт декларування, несвоєчасно подав декларацію особи яка припиняє діяльність, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період з 01.01.2018 року по 01.08.2018 року, шляхом заповнення відповідних форм на веб-ресурсі саме 06.08.2018 року, що є порушенням вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно з ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, як це визначено ст. 252 КУпАП.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, підтверджується зібраними та дослідженими судом доказами, зокрема:

-поясненнями ОСОБА_2;

-копією витягу з Єдиного державного реєстру осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щодо послідовності дій, які вчинив ОСОБА_2;

-копією розпорядження голови ЗОДА про затвердження положення про Управління зовнішніх зносин та ЗЕД ЗОДА № 658 від 26.12.2012; копією посадової інструкції заступника начальника управління - начальника відділу інвестиційної політики Управління зовнішніх зносин та ЗЕД ЗОДА від 02.02.2018;

-копією розпорядження голови ЗОДА про призначення на посаду начальника управління - начальника відділу інвестиційної політики Управління зовнішніх зносин та ЗЕД ЗОДА ОСОБА_2 № 212-к від 30.10.2015;

-копією наказу начальника Управління зовнішніх зносин та ЗЕД ЗОДА про звільнення ОСОБА_2 № 12-к від 27.07.2018; копією особової картки державного службовця ОСОБА_2 № 79; копією відомостей з публічної частини Єдиного державного реєстру осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування;

-копією декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, після звільнення (перед звільненням), ОСОБА_2

Таким чином, суд доходить висновку, що ОСОБА_2, будучи відповідно пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3, ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» субєктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», на порушення вимог ч. 1 ст. 45 вказаного Закону, несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, яка припиняє діяльність, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Доводи сторони захисту щодо відсутності в діях ОСОБА_2 обєктивної сторони правопорушення у вигляді активної форми прояву, яка полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації, суд вважає необґрунтованими. Надану захисником довідку № 8 від 15.03.2019 року у якості доказу на підтвердження причин несвоєчасного подання декларації, суд не вважає належним доказом, виходячи з того, що зі змісту наданої довідки не вбачається обставин, які перешкоджали поданню декларації ОСОБА_2 у встановлений строк саме 02.08.2018 року. Перебування ОСОБА_2 у м. Києві саме 02.08.2018 року не свідчить про неможливість подати декларацію до 00-00 години 03.08.2018 року. При цьому суд враховує, що 02.08.2018 року був останнім робочим днем ОСОБА_2 на займаній посаді, та ним не доведено поважність причини виїзду за межі м. Запоріжжя та залишення робочого місця і неможливості подачі декларації. Тобто, ОСОБА_2 на свій власний розсуд надав перевагу необхідності вирішення питання по працевлаштуванню на новому місці роботи над необхідністю виконання вимог Закону України „Про запобігання корупції.

Крім того, у судовому засіданні ОСОБА_2 не було наведено достатніх та обґрунтованих доказів наявності обставин, які перешкоджали своєчасному поданню декларації, в тому числі, з іншого місця, відмінного від робочого та з іншого носія, який має доступ до мережі Інтернет. Посилання ОСОБА_2 в обґрунтування заперечень на протокол на те, що цифровий підпис, за допомогою якого він міг подати декларацію, залишився на робочому місці, до якого він не мав доступу, не приймається судом у якості належного доказу щодо відсутності обєктивної сторони правопорушення. Такі доводи на переконання суду не заслуговують на увагу, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2, будучи 03.11.2015 року попередженим про спеціальні обмеження, встановлені Законом України „Про державну службу щодо прийняття на державну службу та проходження державної служби, а також обмеженнями, встановленими Законом України „Про запобігання корупції, не вжив заходів щодо дотримання строку подання відповідної декларації. Так, ОСОБА_2 не наведено достатніх доказів про те, які саме обставини перешкоджали йому у день звільнення використати цифровий підпис для подання декларації перед залишенням робочого місця.

При цьому, суд вважає непереконливими доводи ОСОБА_2 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення через відсутність у нього умислу на його вчинення, оскільки склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є формальним, тобто таким, для якого обовязковою ознакою обєктивної сторони є лише суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, повязане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або. цивільно-правову відповідальність.

Одним із основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних та повязаних з корупцією правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, отже таке правопорушення не може бути визнане як малозначне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Правопорушення, повязане з корупцією має формальний склад, тобто є таким, що не передбачає наслідків як обовязкової ознаки обєктивної сторони. У той же час, обовязковою ознакою обєктивної сторони цього правопорушення з формальним складом завжди є діяння.

Крім того, суд вважає не обґрунтованими доводи сторони захисту щодо спливу строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

З моменту вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, уповноваженими особами Управління захисту економіки в Запорізькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, були вжиті заходи щодо збирання доказів про його вчинення, що відповідає дослідженим матеріалам справи. У свою чергу остаточні пояснення щодо обставин вчинення правопорушення ОСОБА_2 було надано 28.01.2019 року, з часу яких на момент розгляду справи судом встановлений ст. 38 КУпАП строк не сплинув.

21.12.2018 року, день направлення Управлінням захисту економіки в Запорізькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України запиту про надання інформації з метою отримання доказів, про що свідчить досліджений судом лист від 21.12.2018 року вих. № 7161/39/107/03-2018, не може вважатися днем виявлення правопорушення, оскільки на той час лише проводилася перевірка щодо наявності ознак правопорушення.

Стороною захисту у свою чергу не доведено на підтвердження доводів про сплив строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, що станом на 21.12.2018 року уповноважений орган мав у своєму розпорядженні достатньо доказів та можливість оцінити їх з точки зору наявності складу адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, в діях ОСОБА_2

Судом встановлено, що проект протоколу про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, для погодження прокурору було направлено 31.01.2019 року.

За таких обставин, судом не встановлено обставин для висновку про пропуск строку притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, та на переконання суду, з урахуванням досліджених доказів, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, повністю доведена в судовому засіданні.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає, що ОСОБА_2 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності та нього слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті у вигляді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

Відповідно до ст. 40-1 КпАП України, особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 384,20 гривень.

Керуючись ст. ст. 40-1, 172-6, 221, 250, 251, 271, 272, 280, 283-285, 287, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі пятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 850 (вісімсот пятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: В.В. Калюжна