Постанова

Іменем України

25 січня 2019 року

смт Краснопілля

справа № 578/1140/18

провадження № 3/578/4/19

Суддя Краснопільського районного суду Сумської області Косар А.І., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисників - адвокатів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу стосовно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1, за частиною першою статті 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі також - КУпАП/, права, передбачені статтею 268 КУпАП, роз'яснені, -

Встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 11 листопада 2018 року серії СхРУ № 461654, складеного старшим інспектором прикордонної служби ВПС «Краснопілля» лейтенантом Перець М.М., гр. ОСОБА_1 11 листопада 2018 року о 23.30 год на напрямку населених пунктів Підвисоке (Російська Федерація) - Високе (Україна) в районі інформаційного покажчика № 317 («Увага! Державний кордон України. Прохід заборонено!») на автомобілі марки «УАЗ», без номерного знаку з вантажем ТНС, після незаконного перетину державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску (контролю) з Російської Федерації на Україну та на відстані близько 6000 м від державного кордону був затриманий працівниками прикордонної служби.

ОСОБА_1 в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 204-1 КУпАП, не визнав та пояснив, що у вказаний день державного кордону України не перетинав, був на відстані 6000 м від державного кордону України на полюванні і спостерігав за ходом звіра, до нього підійшли прикордонники, при собі в нього був паспорт громадянина України, який він показував їм, його почали бити, поставили на коліна і не пояснивши підстави затримання посадили його до автомобіля марки «Газель», де він просидів до ранку, потім відвезли до СБУ в м. Суми. Документи на місці не складали, не було роз'яснено підстави затримання, інспектора Перця М.М. на місці затримання не було. Змусили підписати пустий бланк протоколу про вчинення адміністративного правопорушення без участі захисника. Схему місцевості району затримання (виявлення) правопорушників від 11.11.2018 не підписував і при огляді у судовому засіданні підтвердив, що підпис не його. Також пояснив, що наміру перетинати кордон у нього не було.

Захисники особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвокати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернули увагу суду, кожен окремо, на численні порушення з боку прикордонників при складанні адміністративного матеріалу, зокрема, невірну кваліфікацію правопорушення; незаконне затримання та порушення чинного законодавства щодо затриманої особи; наявні перекручення фактичних обставин справи, як-то місце та час затримання ОСОБА_1 Просили суд закрити справу за недоведеністю вини ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_5 суду показав, що з позивачем товаришують та разом їздять на охоту. 11.11.2018 близько 16.00 год. зателефонував ОСОБА_1 і запропонував поохотитися на дикого кабана, на що він погодився. Вони разом поїхали в район села Покровка Краснопільського району Сумської області, на польовій дорозі з насипом між с. Поповка і с. Покровка Краснопільського району Сумської області, близько 17.00 год. висадив ОСОБА_1, дав йому рацію та бінокль, а сам поїхав до хутора Високе Краснопільського району Сумської області. Вони обговорювали питання про документи, ОСОБА_5 особисто бачив паспорт ОСОБА_1, оскільки охота відбувалася в прикордонній зоні. Чув постріли зі сторони, де знаходився ОСОБА_1. Через півтори години був втрачений зв'язок між ними і ОСОБА_5 вирішив поїхати додому, по дорозі в с. Новодмитрівка пробив колесо на автомобілі та зупинився його замінити. Приїхали прикордонники, затримали його, підстави затримання не пояснили, протримали до ночі в полі поки не приїхав адвокат, якого викликали його друзі, яким він встиг повідомити про своє затримання. По приїзду адвоката його відпустили. Після цього адвокат поїхав шукати ОСОБА_1. Зі слів ОСОБА_1 дізнався, що його затримали прикордонники застосувавши фізичну силу в 5 км від кордону, який при собі мав паспорт громадянина України, на місці документи не складали, потім перевели до СБУ, де тримали до 12.11.2018.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суддя встановила наступне.

Згідно статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з'ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дії ОСОБА_1 компетентною особою кваліфіковано за частиною першою статті 204-1 КУпАП, яка передбачає відповідальність за здійснення перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, і суб'єктивна сторона правопорушення передбачає прямий умисел. Тобто, особа, яка його вчинила, усвідомлювала, що вона незаконно перетнула державний кордон чи здійснила спробу такого перетину, та бажала вчинити такі протиправні дії.

В якості доказу на підтвердження обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, суду надано безпосередньо протокол про адміністративне правопорушення СхРУ №461654 від 11.11.2018, Схема місцевості району затримання (виявлення) правопорушників від 11.11.2018, письмові пояснення ОСОБА_1; Рапорти ст. інспектора Перця М., а також паспортні дані особи, усього на 8 арк.

Правові засади здійснення прикордонного контролю визначені статтею 3 Закону України "Про прикордонний контроль", зокрема, під час прикордонного контролю посадові та службові особи Державної прикордонної служби України здійснюють свої повноваження в межах, передбачених Конституцією України, цим Законом, Законом України "Про Державну прикордонну службу України", іншими актами законодавства України, а також міжнародними договорами України. Якщо міжнародним договором, згоду на обов'язковість якого надано Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що встановлені цим Законом, то застосовуються правила міжнародного договору.

Статтею 2 Закону України "Про Державну прикордонну службу України", визначено основні функції Державної прикордонної служби України, серед яких, в тому числі, і здійснення в установленому порядку прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України та до тимчасово окупованої території і з неї осіб, транспортних засобів, вантажів, а також виявлення і припинення випадків незаконного їх переміщення.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Відповідно до зазначеної правової норми прямої дії судом проведена повна та всебічна оцінка зібраних доказів.

Як встановлено у суді, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений з порушенням права ОСОБА_1 на захист затриманої особи.

Факт перебування ОСОБА_1 поряд з державним кордоном України сам по собі не викриває останнього в його перетинанні, а отже, не свідчить про наявність в його діях події чи складу правопорушення, передбаченого частиною першою статті 204-1 КУпАП.

Крім того, по даній справі не доведено наявність прямого умислу ОСОБА_1 на вчинення зазначеного адміністративного правопорушення.

Покази особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, та свідка ОСОБА_5 матеріалами справи не спростовуються, а навпаки, узгоджуються між собою.

Для з'ясування фактичних обставин справи до суду викликався інспектор Перець М.М., який не прибув та клопотань про відкладення проведення судового засідання не надав.

Також, для з'ясування фактичних обставин справи до суду викликалися поняті ОСОБА_6, ОСОБА_7, про причину неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення проведення судового засідання не надійшло.

Крім цього, Постанова складена начальником відділення інспекторів прикордонної служби «Краснопілля» /тип В/ ВПС «Краснопілля» /тип Б/ майора Байдюк Івана Івановича №000069 від 15.11.2018 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 202 Кодексу України про адміністративні правопорушення, скасована, а справу про адміністративне правопорушення закрито.

З огляду на викладене, протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення у їх сукупності не можуть слугувати достатніми доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за частиною першою статті 204-1 КУпАП.

Рапорт співробітника прикордонної служби відповідно до статті 251 КУпАП не є доказом.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Держава має організувати свою правову систему таким чином, щоб їх правоохоронні органи могли дотримуватись зобов'язань щодо уникнення порушень прав і свобод людини, принципу верховенства права, ураховуючи практику Європейського суду з прав людини.

Враховуючи зазначені обставини та досліджені судом докази, суддя вважає вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності, в спосіб, що визначений законодавством, не доведеною.

Згідно п. 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 204-1 КУпАП України, в зв'язку з чим вважаю за можливе до цих правовідносин застосувати статтю 247 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 245, 247, 252, 268, 269, 280, 283 - 285, 287 - 289, 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

Постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Сумського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Краснопільський районний суд Сумської області.

Суддя А.І. Косар