Справа № 161/2137/19 Провадження №33/802/177/19 Головуючий у 1 інстанції:Кирилюк В. Ф.
Категорія:ст. 164 КУпАП Доповідач: Філюк П. Т.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2019 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Філюк П.Т., при секретарі Тарасюк Ю.А., з участю апелянта ОСОБА_1 та його захисника адвоката ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 лютого 2019 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, не працюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адерсою м. Луцьк, вул. Федорова, 8/77, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП із застосуванням до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень без конфіскації майна та судового збору в дохід держави у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривень 20 копійок,

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 лютого 2019 року ОСОБА_1 визнано винним за те, що він 08.01.2019 року о 15.00 год. надавав послуги з перевезення двох пасажирів на легковому автомобілі марки «Peugeot», д.н.з. TNE42UL без наявності відповідної ліцензії, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень без конфіскації майна та судового збору в дохід держави у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривень 20 копійок.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою та винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, прийнята без врахування фактичних обставин справи. Заперечив вчинення адміністративного правопорушення і наявність своєї вини пояснив, що 08.01.2019 року підїхав до автостанції № 1 в місті Луцьку з наміром забрати свою посилку через водія маршрутного автобуса. Оскільки вїзд на територію автостанції для легкових автомобілів за виключенням таксі є платним, тому й скористався наявним у нього розпізнавальним ліхтарем таксі, щоб безплатно підїхати безпосередньо до платформи автостанції і отримати посилку. Додатково пояснив, що в салоні його автомобіля з ним перебували його дружина та дитина. Просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1, який апеляційну скаргу підтримав, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 164 КУпАП, стверджено зібраними у справі і дослідженими судом доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення № 0019586 від 08.01.2019 року з яким правопорушник був ознайомлений та отримав його копію (а.с. 1); актом № 103996 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 08.01.2019 року, яким підтверджено факт надання послуг ОСОБА_1, щодо перевезення двох пасажирів на легковому автомобілі (а.с. 5). Вказані документи містять підпис ОСОБА_1, що свідчить про те, що останній погодився з обставинами на підставі яких складено протокол. Крім того, матеріали справи містять фотографію на якій зафіксовано, що автомобіль з номерним знаком іншої держави реєстрації, який знаходиться в користуванні ОСОБА_1 обладнаний розпізнавальним ліхтарем таксі.

Будучи допитана як свідок дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_3 в своїх поясненнях суду підтвердила обставини про які говорив її чоловік. Пояснила, що того дня вона разом з сином ОСОБА_4 та чоловіком підїхали до автостанції, для того, щоб забрати з автостанції передачу. Крім того, вказала, що вона станом на час розгляду справи ніде не працює та перебуває на обліку у Луцькій районній філії Волинського центру зайнятості.

Висновки суду першої інстанції про здійснення ОСОБА_1 пасажирських перевезення без державної реєстрації як субєкта господарювання та без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, з огляду на зясовані обставини є правильними.

Разом з тим апелянтом було надано копії документів, а саме свідоцтво серії І-ЕГ№ 101287 про шлюб, свідоцтво серії І-ЕГ№ 238574 про народження сина 14 червня 2016 року якими підтверджується сімей стан та наявність малолітньої дитини на утриманні. Крім того, згідно довідки № 633 від 04.03.2019 року вбачається що ОСОБА_1 з 01.09.2018 перебуває на обліку в департаменті соціальної політики та отримує допомогу в розмірі 860 грн. Довідка № 36 від 19.03.2019 року вказує про те, що ОСОБА_3 дружина ОСОБА_1 знаходиться на обліку Луцької районної філії Волинського державного центру зайнятості та за період з вересня 2018 року по березень 2019 року отримала допомоги по безробіттю в розмірі 2804 грн. 66 коп. На вище перераховані документи ОСОБА_1 посилається, як на доказ того, що накладене адміністративне стягнення згідно постанови Луцького міськрайонного суду від 15 лютого 2019 року поставить його та його сімю в скрутне матеріальне становище.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, судом не в повній мірі дотримано вимог ст. ст. 23, 33 КУпАП, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що помякшують і обтяжують відповідальність.

Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

З перерахованих вище, наданих суду документів та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності притягується вперше, має на утриманні малолітню дитину, ні він сам ні дружина не працюють та отримують соціальну допомогу по безробіттю та соціальну допомогу, яка виплачується при народженні дитини. Тому адміністративне стягнення накладене на ОСОБА_1 поставить в скрутне матеріальне становище його сімю. Вважаю зазначені обставини такими, що помякшують його відповідальність.

Крім того, дії ОСОБА_1 не спричинили істотної шкоди громадським або державним інтересам, а також будь-яких обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Виходячи з принципу справедливості, який є одним із основних принципів правосуддя, вирішальним у визначенні як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права є пропорційність відповідальності вчиненому правопорушенню. Вважаю, що в даному випадку, застосування стягнення у виді штрафу розмірі 17000 грн є явно несправедливим.

За наведених вище обставин, суд прийшов до переконання, що правопорушника ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.164 КУпАП, у звязку із малозначністю вчинених адміністративних правопорушень на підставі ст.22 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

На думку суду, застосування такого заходу, як усне зауваження в даному випадку буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи вищенаведене, вважаю за доцільне постанову судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП в частині накладення адмінстягнення скасувати та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст.294, 22 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 лютого 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, в частині накладеного адміністративного стягнення скасувати.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, у звязку з малозначністю вчинених адміністративних правопорушень, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно:

Дата набрання законної сили 27.03.2019 р.

Суддя Волинського апеляційного суду П.Т. Філюк

Помічник голови суду ОСОБА_5