Єдиний унікальний номер 725/6792/18
Номер провадження 3/725/4216/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2019 року.

Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Вольська-Тонієвич О.В., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КпАП України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачаться із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №434005 від 10.12.2018р., ОСОБА_1 10 грудня 2018 року о 12:01год., керував транспортним засобом марки «ЗАЗ 110206», державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного спяніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло, однак від проходження огляду на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків.

Таким чином, на думку працівників поліції, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КпАП України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав. Пояснив, що працівники поліції його зупинили, у звязку із тим, що у них була інформація про причетність транспортного засобу, яким він керував, до дорожньо-транспортної пригоди. При огляді документів патрульний став підозрювати його у вживанні наркотичних речовин і запропонував пройти огляд на місці, на що він погодився. Під час огляду, поліцейський звернув увагу та зауважив, що зіниці його очей не реагують на світло. На це він пояснив працівникам поліції, що носить контактні лінзи і можливо тому така реакція очей. Однак патрульний відповів, що він не є лікарем, а тому свою невинуватість хай він доводить у суді та склав на нього протокол.

Захисник ОСОБА_2 в судовому засіданні просила закрити провадження у справі у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з тих підстав, що у працівників поліції були відсутні підстави для направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан наркотичного спяніння, оскільки відповідні ознаки, що свідчать про можливе вживання наркотичних речовин у ОСОБА_1 були відсутні, а зіниці очей не реагувати на світло лише тому, що у останнього поганий зір та він користується очними краплями і носить контактні лінзи.

Додатково звернула увагу на те, що працівниками поліції протягом місяця неодноразово було зупинено ОСОБА_1 та під час перевірки його документів вони запідозрювали у керуванні ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного спяніння. Оскільки ОСОБА_1 не було відомо, що відмова від проходження медичного огляду на стан спяніння тягне за собою відповідальність він відмовся від проходження огляду. У подальшому йому було розяснено наслідки такої відмови та при наступному зупиненні патрульними він проходив огляд в КМУ «Чернівецький обласний наркологічний диспансер». Згідно наданих лікарем-наркологом висновків від 04 грудня 2018р. та 04 січня 2019р. він у стані наркотичного чи алкогольного спяніння не перебуває. Вказане, на її думку, свідчить про те, що працівники поліції помилково приходять до висновку про наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного спяніння та не враховують той факт, що у нього захворювання очей.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді кожної справи суддя зобов'язаний з'ясувати обставини, передбачені ст.280 КУпАП, а винесене у справі судове рішення має ґрунтуватись на конкретних доказах.

Відповідно до п. 4 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці справи про адміністративне правопорушення до розгляду вирішує питання чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

У відповідності до вимог ст.251 КУпАП адміністративний матеріал повинен містити фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п.2.5, пп. в) п.2.9 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Таким чином, законодавець зобовязує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, а відмова від проходження такого огляду тягне за собою відповідальність передбачену ст. 130 КУпАП.

Оцінивши наявні в матеріалах докази, пояснення ОСОБА_1 та надані захисником докази щодо наявності у ОСОБА_1 захворювання очей, приходжу до висновку про відсутність в діях останнього складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, у відповідності до вимог п.п.3,4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці . Ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Так, із наданих ОСОБА_1 довідок вбачається, що у нього поганий зір, у звязку із чим він носить контактні лінзи, а отже, у працівників поліції були відсутні підстави для направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан наркотичного спяніння, оскільки відповідні ознаки, що свідчать про можливе вживання наркотичних речовин у ОСОБА_1 були відсутні.

Крім того, в матеріалах адміністративної справи відсутній відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення.

Згідно вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.62 ч.3 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом, про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 цього ж Кодексу визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положення ст.62 ч.3 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії» від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов'язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого «Рішення ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов'язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

Оскільки працівниками поліції не долучено до матеріалів справи належних доказів, які б спростовували доводи та докази надані ОСОБА_1, в тому числі і відеозапис з нагрудної відеокамери відеореєстратора щодо вчинення ним вказаного вище адміністративного правопорушення, суд керуючись ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП тлумачить на його користь, у звязку із чим приходить до висновку про відсутність у його діях складу вказаного правопорушення.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що провадження відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП підлягає закриттю, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.9,33,124,247,283-285,294 КпАП України,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м.Чернівці протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич