П О С Т А Н О В А

Справа № 151/147/19

Провадження № 3/126/417/2019

"03" квітня 2019 р. м. Бершадь

Суддя Бершадського районного суду

Вінницької області Губко В. І.

секретар Бурлака А.І.

за участі прокурора Гладкоскока М.В.

особи, щодо якої складно адміністративний матеріал ОСОБА_2

розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Департаменту захисту економіки Національної поліції України Управління захисту економіки у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки АДРЕСА_1, до адміністративної відповідальності не притягувалася ,

за ст. 172-6 ч.1 КУпАП ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу № 27 від 06.02.2019 року про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією ОСОБА_2 будучи відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб'єктом відповідальності за правопорушення,пов'язані з корупцією, в порушення вимог ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, в чому вбачаються ознаки адміністративного правопорушення , пов'язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, відповідно до наказу Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області № 2025/6 від 08.12.2015 «Про переведення ОСОБА_2» ОСОБА_2, провідного спеціаліста відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чечельницького районного управління юстиції переведено на посаду провідного спеціаліста відділу державної реєстрації актів цивільного стану Чечельницького районного управління юстиції, з 08.12.2015 з посадовим окладом згідно штатного розпису із збереженням 11 рангу державного службовця шостої категорії посад.

Згідно наказу № 826/6 від 25.05.2016 «Про присвоєння рангів державних службовців працівникам відділів державної реєстрації актів цивільного стану» у відповідності до статті 39 Закону України «Про державну службу» та п. 10 «Порядку присвоєння рангів державних службовців», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 р. № 306, ОСОБА_2 вважати такою, що працює на посаді провідного спеціаліста Чечельницького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, що віднесена до категорії «В» посад державної служби та присвоєно ОСОБА_2, провідному спеціалісту Чечельницького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, дев'ятий ранг державного службовця в межах категорії «В» посад державної служби з 1 травня 2016 року.

Згідно ст. 3 Закону ОСОБА_2, як провідний спеціаліст Чечельницького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіально управління юстиції у Вінницькій області є суб'єктом декларування та зобов'язана подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Згідно із ст. 45 Закону особи, зазначені у пункті 1. підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

3а результатами моніторингу загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які розміщенні на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції встановлено, що ОСОБА_2 12.04.2018 в порушення вимог ч.1 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції", несвоєчасно без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік.

Перед початком судового розгляду справи ОСОБА_2 було роз'яснено права у відповідності до ст. 268 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину у скоєні правопорушення не визнала та суду пояснила, що вона не мала умислу вчинити правопорушення, оскільки намагалася подати електронну декларацію вчасно, але у зв"язку з тим, що вона на момент подачі електронної декларації перебувала в декретній відпустці їй, очевидно, було заблоковано ключ доступу, яким вона користувалася під час виконання своїх службових обов"язків, у неї виникли проблеми з авторизацією на сайті, тому вона 29.03.2018 року направила електронного листа на адресу НАЗК, однак відповіді не отримала і лише після звернення до НАЗК в соціальній мережі "Фейсбук" 10.04.2018 року отримала відповідь разом з інструкціями про порядок заміни ЕЦП та 12.04.2018 року подала декларацію. Просила закрити провадження у справі у зв"язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Прокурор Гладкоскок М.В. в судовому засіданні не заперечував проти закриття провадження у справі у зв"язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, оскільки вона вчасно не подала декларацію з незалежних від неї підстав.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Положеннями ст.280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вимогами ч.1 ст. 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Так, при вирішенні питання про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати об'єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об'єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.

Для розкриття об'єктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, слід зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм.

Примітка до ст. 172-6 КУпАП, містить вказівку на суб'єкт цього правопорушення, відсилає до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ч. 1 ст. 172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв'язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Крім того, вина є одним з елементів суб'єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

Згідно з вимогами ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

У відповідності до ст.11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч.1ст.172-6 КУпАПє формальним, а обов'язковим елементом його суб'єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне неподання або несвоєчасне подання декларації.

Вказана позиція висвітлена в роз'ясненнях Вищого спеціалізованого суду України по розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією» від 22 травня 2017 року.

Відповідно до вимог п. 13 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єкти декларування є особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов'язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Згідно з вимогами п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у тому числі державні службовці.

Положеннями ч. 1 статті 45 даного Закону передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2, частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Як вбачається із зібраних матеріалів, ОСОБА_2 є суб'єктом відповідальності за вчинення даного правопорушення. Крім того, дійсно встановлено, що електронну декларацію вона подала лише 12 квітня 2018 року, тобто з порушенням вимог закону.

Разом з тим, на думку суду, в діях ОСОБА_2 відсутній умисел на вчинення даного правопорушення, не підтверджений він і наданими суду доказами.

Так, згідно пояснень ОСОБА_2 вона мала намір як і у попередньому періоді подати електронну декларацію. Але у але у зв"язку з тим, що вона на момент подачі електронної декларації перебувала в декретній відпустці їй, очевидно, було заблоковано ключ доступу, яким вона користувалася під час виконання своїх службових обов"язків, а тому у неї виникли проблеми з авторизацією, у зв'язку з чим вона 29.03.2018 року направила електронного листа на адресу НАЗК, однак відповіді не отримала і лише після звернення до НАЗК в соціальній мережі "Фейсбук" 10.04.2018 року отримала відповідь разом з інструкціями про порядок заміни ЕЦП та 12.04.2018 року подала декларацію.

Вказані пояснення ОСОБА_2 підтверджуються наданими нею доказами, зокрема, скриншотами електронних листів на адресу НАЗК з повідомленням про наявність помилки та шляхів її усунення. Також скриншотом відповіді НАЗК на електронний лист ОСОБА_2, який їй надійшов лише 10.04.2018 року.

Таким чином, суд вважає, що неподання ОСОБА_2 декларації в строк, встановлений законом, відбулось з поважних причин відсутності технічної можливості авторизуватись на порталі НАЗК, в той час як вона зі свого боку вчинила усі можливі дії для своєчасної подачі декларації завчасно змінила ЕЦП, створила нову електронну скриньку, зверталася з письмовими зверненнями до НАЗК.

На думку суду, вищезазначені дії ОСОБА_2, свідчать про те, що остання вживала всіх заходів з метою виконання дії, спрямованих на своєчасне подання документу, у спосіб, який відповідає її рівню знань та досвіду роботи з електронними системами. Проте з причин, які не залежали від неї, подати документ відповідно до вимог закону не змогла.

Відсутність умислу в діях ОСОБА_2 як вже було вказано вище, підтверджується й тим, що одразу ж після усунення недоліків у НАЗК, ОСОБА_2 одразу ж подала електронну декларацію, не маючи наміру ухилитися від її подання з метою приховати інформацію.

Таким чином, подати декларацію вчасно ОСОБА_2 заважали технічні проблеми, вирішення яких не залежало від її волі. Для подолання цих проблем, остання вчинила ряд дій, направлених на усунення таких технічних недоліків, і лише після усунення їх, змогла отримати доступ до реєстру НАЗК та 12 квітня 2018 року подати декларацію.

Таким чином, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, про відсутність в діях ОСОБА_2. умисної форми вини на несвоєчасну подачу декларації, як обов'язкової ознаки вказаного корупційного адміністративного правопорушення, оскільки вона вчиняла належні дії щодо своєчасного подання нею електронної декларації, однак з причин, що не залежали від її волі, вона свій обов'язок належним чином не виконала.

Відтак, в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо неї за ч.1 ст.172-6 КУпАП необхідно закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.33, 40-1, 172-6, 247, 280, 283, 284, 287 КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції», суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 закрити у зв'язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Бершадський районний суд Вінницької області на протязі десяти днів з дня її винесення.

Суддя В. І. Губко