Справа № 344/3128/19
Провадження № 33/4808/151/19
Категорія ч. 2 ст. 172-15 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року м. Івано-Франківськ
Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 березня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого начальником фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2465 гривень, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ :

Оскарженою постановою судді суду першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , будучи начальником фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 , за своїм військовим званням наділений організаційно-розпорядчими функціями та являється військовою службовою особою.

Відповідно до «Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України», затвердженого наказом Міністра оборони України від 16 липня 1997 року № 300, військові службові особи, які відають військовим господарством, повинні знати вимоги чинного законодавства України, наказів, положень, настанов, інструкцій та інших керівних документів щодо організації та ведення військового (корабельного) господарства та неухильно керуватись ними у своїй діяльності, здійснювати постійний контроль за правильним, ощадливим та доцільним витрачанням (використанням) матеріальних засобів і коштів, вживати необхідних заходів для боротьби з нераціональними їх витратами (використанням), втратами, нестачами, псуванням і розкраданням тощо.

Згідно з ст. 88 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України начальник фінансової служби відповідає за фінансове забезпечення полку і зобов`язаний: організовувати і вести фінансове господарство полку; забезпечувати планування, затребування необхідних коштів, вірогідність фінансового обліку і звітності; разом із заступниками командира полку і начальниками служб складати та подавати на затвердження командира полку кошторис на наступний період; вживати заходів для своєчасного грошового забезпечення особового складу; забезпечувати контроль за витрачанням коштів, додержанням фінансової дисципліни посадовими особами полку, своєчасністю і повнотою відшкодування збитків, завданих державі внаслідок втрати, недостачі, крадіжки чи незаконного витрачання коштів і матеріальних цінностей; перевіряти підзвітність посадових осіб полку; забезпечувати збереження грошових документів, довірених коштів і матеріальних цінностей; щоденно проводити звіряння наявності коштів і матеріальних цінностей з даними обліку; забезпечувати дотримання в полку єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку, складання і подання в установлені терміни фінансової звітності; організовувати контроль за відображенням на рахунках бухгалтерського обліку всіх господарських операцій; забезпечувати перевірку стану бухгалтерського обліку в підрозділах полку та у військових частинах, матеріальне та фінансове забезпечення яких здійснюється відповідними службами полку.

Пунктом 33.2 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України № 260, визначено, що матеріальна допомога надається військовослужбовцям за їх заявою за місцем штатної служби на підставі наказу командира військової частини, а командиру (начальнику) - на підставі наказу вищого командира і начальника) із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Так, під час проведення аудиту відповідності у військовій частині НОМЕР_1 було встановлено факти безпідставної виплати одноразових видів грошового забезпечення (матеріальної допомоги та грошової допомоги на оздоровлення) без наказу командира військової частини НОМЕР_1 , а тільки на підставі рапортів військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 на загальну суму 146 327,93 грн.

Причинами вказаного правопорушення стало неналежне здійснення своїх службових обов`язків через особисту недбалість військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_1 .

Вказане правопорушення підтверджено аудиторським звітом № 234/5/41.

Таким чином, своїми діями начальник фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а саме недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі за закінченням строку, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення.

Мотивує свої вимоги тим, що, на його думку, протокол складено прокурором військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону Негричем Н.М. необґрунтовано, нехтуючи межами встановлених чинним законодавством строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, а суддя суду першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог закону, а саме проігнорував факт закінчення строку, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення. Зазначає, що з тексту протоколу № 22 «датою виявлення вказаного адміністративного правопорушення слід вважати 28 січня 2019 року (лист військової прокуратури Західного регіону)». В той час, 29 серпня 2018 року було складено аудиторський звіт № 234/5/41, в якому були зазначені факти безпідставної виплати одноразових видів грошового забезпечення. За результатами вказаних порушень у військовій частині НОМЕР_1 було проведено службове розслідування, за результатами якого його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, оголошено догану. Наказ про результати службового розслідування № 210-о відбувся 25 вересня 2018 року. Тобто, якщо рахувати момент виявлення 29 серпня 2018 року, то до моменту складення протоколу пройшло п`ять місяців. Вважає твердження військового прокурора про те, що датою виявлення необхідно вважати 28 січня 2019 року, безпідставним.

В судове засідання апеляційного суду з`явилась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , якому роз`ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП, вказав, що здійснюватиме свій захист самостійно без захисника.

В судовому засіданні апеляційного суду клопотань не заявляв.

Повідомив, що жодних заяв та клопотань поштою не направляв, до канцелярії суду не подавав, на адресу електронної пошти суду не надсилав.

ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги з мотивів, викладених у ній, просив скасувати постанову судді, прийняти нову постанову, якою закрити провадження по справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не оспорює доведеність його вини та правильність кваліфікації дій, незгоду висловив саме в частині накладення адміністративного стягнення, оскільки вважає, що минув строк, передбачений законом для накладення стягнення.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Правовим наслідком закінчення строку є неможливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинене нею діяння. В цьому разі провадження не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вважаю, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні постанови суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність накладення адміністративного стягнення та про відсутність підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до протоколу № 22 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, від 19 лютого 2019 року тривалий час здійснювалася безпідставна виплата одноразових видів грошового забезпечення без наказу командира військової частини у зв`язку з неналежним здійсненням службових обов`язків через особисту недбалість, тобто весь цей час вчинялося недбале ставлення військової службової особи ОСОБА_1 до військової служби вчинене в умовах особливого періоду. Дата виявлення адміністративного правопорушення, вказана в протоколі 28 січня 2019 року (а.п. 4).

Апелянт заперечує те, що датою виявлення адміністративного правопорушення є 28 січня 2019 року, вважає, що датою виявлення адміністративного правопорушення є 29 серпня 2018 року, що є днем складення аудиторського звіту № 234/5/41, в якому були зазначені факти безпідставної виплати одноразових видів грошового забезпечення.

Однак, вважаю, що датою виявлення правопорушення є саме час вказаний прокурором у протоколі, оскільки йому, як уповноваженій особі, що має право на складання протоколу, стало відомо про адміністративне правопорушення після того, як Військовою прокуратурою Західного регіону Ураїни направлено військовому прокурору Івано-Франківського гарнізону для вивчення та вжиття заходів прокурорського реагування аудиторського звіту 28 січня 2019 року.

Саме після цього уповноваженою особою було встановлено достатні дані, що вказували на вчинення особою адміністративного правопорушення, фактично виявлено його, відповідно й були підстави для складення протоколу саме з такої дати.

Оскільки за одне й те порушення особу може бути притягнуто як до службової, так і до адміністративної відповідальності, тобто до різних видів відповідальності, посилання на те, що наказ про результати службового розслідування № 210-о винесено 25 вересня 2018 року, що свідчить про те, що правопорушення виявлено раніше, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки при притягненні до адміністративної відповідальності має значення саме час виявлення уповноваженою особою, що має право складати протокол, ознак адміністративного правопорушення.

За таких обставин, мотиви апеляційної скарги про те, що строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 3 ст. 38 КУпАП, сплинув, що відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття справи, вважаю безпідставними.

Таким чином, порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови судді, як про це просить апелянт, не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 березня 2019 року щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло