Справа № 199/1022/19
ПОСТАНОВА

іменем України

04 квітня 2019 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Щербина-Почтовик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно:ОСОБА_1, 28.05.1988р.н.,громадянки України, проживаючої у ІНФОРМАЦІЯ_1,

- яка притягується до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

за участю:

ОСОБА_2 - представника потерпілої ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 29.01.2019 серія БД №180429 слідує, що 29.01.2019 о 08.00 годині водій ОСОБА_1 у місті Дніпрі по вулиці Кривоноса, 33, керуючи транспортним засобом Toyota державний номерний знак НОМЕР_1, не обрала безпечного інтервалу та скоїла зіткнення із транспортним засобом КІА державний номерний знак АЕ 5777ІТ під керуванням водія ОСОБА_3 Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Судом 26.02.2019 із врахуванням розяснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», - призначено по справі судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському НДЕКЦ МВС України. При цьому на вирішення експертизи поставлені наступні запитання:

1) яким чином, в даній дорожній обстановці, повинні були діяти водії ОСОБА_1 і ОСОБА_3?

2) чи мали технічну можливість водії ОСОБА_1 і ОСОБА_3 уникнути даної пригоди?

3) дії кого з водіїв, ОСОБА_1 чи ОСОБА_3, в даній дорожній обстановці, не відповідали вимогам Правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному звязку з даною пригодою?

Так, 26.03.2019, до суду від Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи.

Зокрема судовий експерт ОСОБА_4, у повідомленні зазначив про те, що дослідивши вихідні дані, які викладені в поясненнях водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_3, встановлено, що, учасники даної пригоди, в своїх поясненнях, її обставини виклали, з технічної точки зору, по різному. Так, водій ОСОБА_1 пояснила (29.01.2019р.), що, під час зустрічного роз'їзду з автомобілем «Кіа Corento», його «понесло задом» і відбулося зіткнення. Водій ОСОБА_3, в своїх поясненнях (29.01.2019р.) вказала, що, виявивши ускладнений роз'їзд з зустрічним автомобілем «Тойота», вона зупинила керований нею автомобіль «Кіа Corento». Зустрічний автомобіль «Тойота» продовжував рух і відбулося їх зіткнення. Наведені протиріччя, в поясненнях учасників даної пригоди, експертним шляхом усунути не надається можливим, по причині відсутності, в наданих матеріалах справи, необхідних ознак.

Наведене унеможливило, в межах судової експертизи. Провести дослідження по поставлених питаннях.

Таким чином, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як свідчать матеріали даної справи, суд при розгляді справи врахував розяснення про які зазначив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», а саме те, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки у справі «Надточий проти України від 15.05.2008» Суд зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

А тому, зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), виходжу з того, що суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також слід зазначити, що у відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Незважаючи на вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП та рішення ЄСПЛ, які згідно ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» обовязкові і для працівників Національної поліції, уповноваженими особами на складання протоколу не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно приписів ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що справа про адміністративне правопорушення фактично основана на припущеннях того, що водій порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху, що не підтверджено жодними доказами по справі, провадження по справі на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП необхідно закрити у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити, у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Щербина-Почтовик

04.04.2019