Справа № 373/2148/18
ПОСТАНОВА
Іменем України

16 січня 2019 року м. Переяслав-Хмельницький

Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Свояк Д.В., розглянув матеріали, які надійшли від командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вівсяники Вільшанського району Кіровоградської області, інструктора 3 навчального взводу навчальної батареї військової частини НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В протоколі про військове адміністративне правопорушення А3085 №5 від 15.01.2019 зазначено, що ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, 02.11.2018 о 08:00 не вийшов на військову службу без поважних причин. 04.11.2019 близько 16:00 самостійно повернувся до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується по АДРЕСА_2 , в період з 02.11.2018 по 04.11.2018 не виконував свої посадові обов`язки, чим ненедбало поставився до військової служби.

Постановою суду від 26.12.2018 адміністративний протокол №171 від 15.11.2018 відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст.172-15 КУпАП повернуто до військової частини НОМЕР_1 , для належного оформлення.

Як вказано у цій постанові, ОСОБА_2 пояснив, що в нього захворів десятирічний брат, в якого піднялася висока температура. Нікого з батьків на той час з ним не було. Він звертався до командира батареї, написав два рапорти, але його не відпустили. Повідомив, командира взводу, що їде. Приїхавши додому, відвіз брата в лікарню, куди його госпіталізували. Повернувся на службу в неділю, а в понеділок заступив у наряд.

Відповідно до постанови суду від 26.12.2018 свідок ОСОБА_3 командир взводу, в суді пояснив, що службове розслідування по даному факту завершилося, результат сувора догана, з ОСОБА_2 знято премію. О 07:45 під час шикування виявили відсутність ОСОБА_2 , доповіли командиру батареї капітану Голубцю, той доповів командиру в/ч. Призначили службове розслідування. ОСОБА_2 був відсутній одну робочу добу, а субота, неділя вихідні. Полтава у четвер приблизно о 15-16 год. підходив та просив вихідний у зв`язку з сімейними обставинами, ОСОБА_3 дозвіл дав, але рішення приймає командир батареї. Казав, що хтось з родичів захворів. Встановили, що захворів брат, і ОСОБА_2 возив його у лікарню. Обставини хвороби брата не встановлювали, хто доглядає брата теж. У службовому розслідуванні це не встановлювалося. На ранковому шикуванні був присутній заступник командира батареї з медично-психічного забезпечення ОСОБА_4 .
У зазначеній постанові від 26.12.2018 вказано, що свідок ОСОБА_5 командир навчальної батареї в суді пояснив, що ОСОБА_2 звертався з проханням відпустити його додому приблизно за один день. Жодної причини поважної надано не було. Рапорту теж написано ніякого не було. У задоволенні прохання ОСОБА_2 відмовив. Зранку побачив, що ОСОБА_2 немає і склав рапорт. Службове розслідування проведено. Знає результат, обставин не знає. Вказав, що іноді Полтава каже неправду.
Висловлені в постанові від 26.12.2018 зауваженнясуду щодо зазначення того, як співвідносяться дії, які інкримінуються ОСОБА_2 залишення території військової частини, із диспозицією статті 172-15 КУпАП недбале ставлення військової службової особи до військової служби, а також вимоги про проведення перевірки викладених в суді ОСОБА_2 фактів «крайньої необхідності» його відсутності на військовій службі не розглянуті при виконанні цієї постанови.

Крім того, після доопрацювання до суду надійшов інший (з іншим номером та датою складення) протокол відносно ОСОБА_2 , складений за одне і те ж правопорушення.

Акт службового розслідування за фактом відсутності на службі солдата ОСОБА_2 суд оцінює з врахуванням того, що вказане розслідування проведено особою, яка була безпосереднім учасником обставин, які викладені у протоколі як суть правопорушення. Так, акт складений командиром 3 навчального взводу навчальної батареї ПТКР в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 , який, як встановлено з пояснень ОСОБА_2 та пояснень ОСОБА_3 , які містяться у вищезазначеній постанові, розглядав питання про надання дозволу ОСОБА_2 виїхати до свого брата 02.11.2018. Також, відповідно до цього акту він підписаний ОСОБА_3 , який проводив службове розслідування, 12.11.2018, але одразу під цим записом міститься запис про те, що ОСОБА_2 ознайомлений з актом службового розслідування 05.11.2018 за тиждень до того, як був складений сам акт, що свідчить про недостовірність вказаного документу.

Під час службового розслідування не встановлені мотиви вчинення правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_2 , що спростовує висновок, зроблений в акті та зазначений у протоколах, про особисту недисциплінованість ОСОБА_2 , що, як зазначено, стало умовою, яка сприяла вчиненню ним протиправної поведінки.

Таким чином, дослідивши письмові матеріали справи, зважаючи на пояснення ОСОБА_2 , та пояснення свідків, зазначені у постанові від 26.12.2018, судом встановлено, що вказані в протоколі обставини адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_2 , не доведені в установленому законом порядку.

Крім того, із вказаної в протоколі суті правопорушення, вбачається, що ОСОБА_2 02.11.2018 о 08:00 не вийшов на військову службу без поважних причин. 04.11.2019 близько 16:00 самостійно повернувся до розташування військової частини НОМЕР_1 , що на думку командира військової частини є невиконанням ОСОБА_2 посадових обов`язків, що свідчить про не недбале поставився до військової служби.

Крім того, що не недбале ставлення до військової служби за побудовою цього словосполученням є дбалим ставленням до військової служби, суд доходить висновку, що сама суть правопорушення, яке зазначене у протоколі, не містить складу правопорушення, передбаченого ст. 172-15 КУпАП, оскільки обставини невиходу на військову службу ОСОБА_2 у зв`язку із залишенням ним розташування військової частини для відвідування свого брата, має розглядатись у контексті диспозиції ст. 172-11 КУпАП.

За таких обставин суд констатує грубе порушення вимог законодавства у цій справі при проведенні службового розслідування, у тому числі щодо проведення службового розслідування посадовою особою, яка прямо зацікавлена в його результатах, а також неналежному оформленні результатів цього розслідування. Крім того, командиром військової частини НОМЕР_1 безпідставно, в порушення положень ст. 61 Конституції України, складено щодо ОСОБА_2 два протоколи про адміністративне правопорушення за ст.172-15 КУпАП за одних й тих самих фактичних обставин.

Зважаючи на те, що санкція ч. 2 ст.172-15 КУпАП передбачає стягнення у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті на строк від 7 до 10 діб, суд, зважаючи на позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у рішеннях «Гурепка проти України (2)» (Заява № 38789/04), «Корнєв і Карпенко проти України» (Заява № 17444/04), застосовує до цієї справи усі гарантії, передбачені статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які мають бути дотримані у кримінальних провадженнях.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до пункту 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Таким чином, суд доходить висновку, що склад адміністративного правопорушення за ч.2 ст.172-15 КУпАП відносно ОСОБА_2 командиром військової частини НОМЕР_1 не доведений, так як докази на його підтвердження є недопустимими та отримані з порушенням законодавства, а інкриміновані діяння не охоплюються диспозицією ч.2 ст.172-15 КУпАП, що свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого цією статтею.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.245, п.1 ч.1 ст.247, 251, 252, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.2 ст.172-15 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі до Київського апеляційного суду апеляційної скарги через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя: Д. В. Свояк