Справа № 169/993/18
Провадження № 3/169/169/19
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2019 року смт Турійськ

Суддя Турійського районного суду Волинської області Тітівалов Р.К.,

з участю:

секретаря судового засідання Веремчук Л.Ю.,

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності, ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

розглянувши матеріали, які надійшли від Турійського відділення поліції Володимир-Волинського відділу поліції ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого слюсарем з ремонту автомобілів Товариства з обмеженою відповідальністю «АМіЛА»,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Турійського районного суду надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 01 листопада 2018 року о 18 годині 50 хвилин керував мотоциклом «ІЖ-6.114», номерний знак НОМЕР_1, по вулиці Привокзальній в селищі міського типу Турійськ в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав та пояснив, що 01 листопада 2018 року ремонтував мотоцикл. Близько 19 години, коли він вів у руках мотоцикл додому по вулиці Привокзальній, до нього підїхали поліцейські. Відносно нього винесли постанови за відсутність номерного знаку на мотоциклі та за керування без посвідчення водія. Потім поліцейський кудись зателефонував, після чого сказав, що необхідно пройти огляд на стан спяніння. Результат огляду був позитивний, оскільки він вживав пиво. Під час огляду був присутній ОСОБА_3, якого поліцейський зупинив і запропонував бути свідком. Інших свідків не було.

Захисник ОСОБА_1 ОСОБА_2, в судовому засіданні пояснив, що в даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1, оскільки поліцейським не дотримано порядку проведення огляду на стан спяніння та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, а протокол містить суперечності з фактичними обставинами справи, оскільки докази керування ОСОБА_1 відсутні. Просив провадження у справі закрити у звязку з відсутністю події і складу правопорушення.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, всебічно, повно й обєктивно дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суддя дійшов до такого висновку.

Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу допустимості, належності і достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Згідно з положеннями статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, яким встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративна відповідальність за недотримання вимог зазначеного пункту правил дорожнього руху, а саме: за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення до протоколу додано роздруківку з спеціального технічного засобу, відповідно до якої встановлено стан спяніння 1,09 проміле, акт огляду на стан алкогольного спяніння, письмові пояснення ОСОБА_1, свідка ОСОБА_3, копії постанов про накладення адміністративного стягнення за частиною 6 статті 121, частиною 2 статті 126 КУпАП, рапорти поліцейського від 01 та 26 листопада 2018 року.

Відповідно до вимог частини 2 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Аналогічні вимоги щодо присутності двох свідків під час проведення поліцейським огляду водія на стан спяніння на місці зупинки встановлені і в пункті 4 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року, та пункті 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Свідком огляду на стан спяніння ОСОБА_1 в протоколі зазначено ОСОБА_3, а в акті огляду, окрім останнього, також ОСОБА_4

Вказані свідки двічі викликалися в судове засідання, отримали повістки про виклик, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, однак не зявилися.

Будучи допитаним у судовому засіданні, як свідок, поліцейський ОСОБА_5, який проводив огляд на стан спяніння, показав, що 01 листопада 2018 року перебував на чергуванні. Від начальника поліції надійшла інформація, що по вулиці Привокзальній в селищі міського типу Турійськ рухається мотоцикл без увімкненого світла фар, водій якого без шолому. У вказаному місці побачили, що особа, якою виявився ОСОБА_1, веде в руках мотоцикл. Щоб останній керував мотоциклом він не бачив. Винесли дві постанови про накладення адміністративного стягнення: одну за керування без номерного знака, другу за керування без посвідчення водія. Стверджував, що будь-яких ознак алкогольного спяніння в ОСОБА_1 не було, однак, за вказівкою начальника запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан спяніння. Огляд проводився в присутності двох свідків. У звязку з тим, що о 20 годині йому потрібно було здати зброю, то матеріали передав поліцейському ОСОБА_6 для складання протоколу за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Допитаний в ході розгляду справи, як свідок, поліцейський ОСОБА_6 показав, що близько 20 години 01 листопада 2018 року поліцейський ОСОБА_5 передав йому матеріали відносно ОСОБА_1 для складання протоколу. Обставини вчинення правопорушення йому невідомі.

Пояснення ОСОБА_1 про те, що він вів у руках мотоцикл, цілком узгоджуються з показаннями поліцейського ОСОБА_5 та змістом рапорту поліцейського від 01 листопада 2018 року, а викладені в протоколі обставини про керування ОСОБА_1 мотоциклом суперечать встановленим в ході розгляду справи обставинам.

Крім того, сумнівним є факт присутності під час огляду на стан спяніння ОСОБА_1 свідка ОСОБА_4, оскільки цей свідок у протоколі не зазначений, в акті огляду на стан спяніння прізвище, імя по батькові свідка та місце проживання записано чорнилом іншого кольору, письмові пояснення свідка до протоколу не додано, причину відсутності таких пояснень поліцейський обєктивно не зміг пояснити в судовому засіданні, а ОСОБА_1 стверджував про присутність під час огляду лише одного свідка ОСОБА_3, який вказаний як у протоколі, так і в акті огляду, і письмові пояснення якого приєднані до протоколу.

Також зазначені в протоколі відомості щодо наявності номерного знаку на мотоциклі «3284 ВНД» не узгоджуються зі змістом винесеної в той же день і в той же час 01 листопада 2018 року о 18 годині 50 хвилин, постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за керування мотоциклом без номерного знака.

Відеозапис нагрудною камерою поліцейського не здійснювався.

Що стосується визнавальних пояснень ОСОБА_1, наданих органу поліції 01 листопада 2018 року, то суддя до уваги їх не приймає, оскільки визнавальні пояснення (показання) в повному обємі предявленого обвинувачення не можуть бути покладені в основу постанови про визнання винною особи та притягнення її до відповідальності без підтвердження іншими доказами в сукупності і така постанова не може ґрунтуватися виключно на визнавальних поясненнях та припущеннях, що цілком узгоджується із правовими висновками Європейського суду з прав людини, викладеними в рішеннях у справах «Бандалетов проти України» від 31 жовтня 2013 року, «Сальдуз проти Туреччини» від 27 листопада 2008 року.

Разом з тим, слід зазначити, що давати пояснення (показання) з предявленого обвинувачення або відмовитися давати пояснення (показання), змінювати їх, визнавати чи не визнавати вину і відповідати на запитання є правом особи, яка притягується до відповідальності.

У рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Луценко проти України» від 18 грудня 2008 року Суд зазначив, що для вирішення питання про те, чи відповідало використання зізнавальних показань вимогам справедливості, викладеним у статті 6 Конвенції, та справедливості процесу у цілому слід брати до уваги якість доказів, у тому числі, чи не викликають обставини, за яких вони отримані, сумнівів у їхній надійності й точності. Суд відзначив, що він раніше встановив, що якщо національні судові органи зіштовхуються з декількома суперечливими версіями правди, що пропонуються однією особою, їхня остаточна перевага показанням, даним слідчим органам перед тими, що надані у відкритому суді, саме по собі не є проблемою з точки зору Конвенції, якщо ця перевага обґрунтована й самі показання надані особою добровільно. З іншого боку, надійність доказів буде підірвана, якщо вони отримані в порушення права на мовчання та привілею проти самовикриття.

Право не викривати себе, зокрема, припускає, що обвинувач у кримінальній справі намагається довести своє обвинувачення проти обвинуваченого, не вживаючи доказів, що отримані від обвинуваченого. Якщо виникають сумніви щодо надійності певного джерела доказів, необхідність у підтвердженні його доказами з інших джерел відповідно зростає (справа «Саундерс проти Сполученого Королівства», «Яллог проти Німеччини», «Шабельник проти України»).

Відповідно до положень статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналіз наведених вище обставин та доказів в їх сукупності не дає достатніх і переконливих підстав дійти висновку про керування ОСОБА_1 транспортним засобом за викладених в протоколі обставин, наявність в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та про доведеність його винуватості у вчиненні цього правопорушення.

Буд-які належні, допустимі і беззаперечні докази на спростування вищевказаного в матеріалах справи відсутні.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (частини 1, 2 статті 7 КУпАП).

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вказане, проаналізувавши та оцінивши відповідно до вимог статті 252 КУпАП наведені вище обставини справи та докази в їх сукупності, суддя дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 7, 247, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення закрити.

Тимчасово вилучене посвідчення водія серії ВХТ № 633525 повернути ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя