Справа № 359/413/19
Провадження № 3/359/292/2019
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 січня 2019 року м. Бориспіль
02.12.2018 р. о 15 год. 10 хв. під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» громадянин ОСОБА_2 Арабської ОСОБА_3 ОСОБА_3, що прибув з Туреччини, м. Стамбул, літаком авіакомпанії «Міжнародні авіалінії України», рейсом № 0712, своїми діями обрав канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України, тобто своїми діями засвідчив факти, що мають юридичне значення. «Зелений коридор» призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.
Перетин пасажиром «зеленої лінії», згідно Наказу Міністерства Фінансів України № 671 від 03.08.2018р. «Про затвердження Порядку виконання митних формальностей на повітряному транспорті», яка позначає початок «зеленого коридору», вказує, що для проходження митного контролю ним обрано «зелений коридор», і декларування здійснюється шляхом вчинення дій. Громадянин самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний») для проходження митного контролю.
Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування. Зі слів громадянина ОСОБА_2 Арабської ОСОБА_3 ОСОБА_3 вказана валюта належить йому особисто.
Пасажир обрав проходження митного контролю зеленим коридором, де передбачено наявність у громадян готівки у сумі, що не перевищує 10 000 євро (чи еквівалент цієї суми в іншій валюті).
З виявленої суми пасажиру було пропущено 11 381 долар США (еквівалент 9 995 євро по курсу НБУ на 02.12.2018). За протоколом про порушення митних правил вилучено 14 400 доларів США.
На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації пасажир не надав, до моменту перетину ним «зеленої лінії» для отримання довідкової інформації в інформаційній зоні та розяснення митних правил та порядку використання двоканальної системи до інспектора митниці не звертався.
Таким чином, своїми діями громадянин ОСОБА_2 Арабської ОСОБА_3 ОСОБА_3, під час проходження митного контролю в залі «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» порушив встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.
Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України громадянином ОСОБА_2 Арабської ОСОБА_3 ОСОБА_3, який формою проходження митного контролю обрав проходження через «зелений коридор» готівки в обсязі, що підлягає обовязковому письмовому декларуванню у повному обсязі для резидентів України, відповідно до Постанови Правління НБУ № 148 від 27.05.2008 р. зі змінами, та мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України.
Підстав для відкладення розгляду справи, направлення матеріалів для додаткової перевірки, закриття провадження в справі, - не встановлено.
В судовому засіданні представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат ОСОБА_1 зазначила, що ОСОБА_4 свою вину в порушенні митних правил України визнає повністю, правопорушення вчинив ненавмисно, з необережності. Гроші, які він переміщував через митний кордон України належать йому особисто та мають легальне походження, а саме від продажу дачі. Адвокат просила суд врахувати практику Європейського суду з прав людини, оскільки конфіскація вилучених коштів, буде втручанням в право громадянина ОСОБА_2 Арабської ОСОБА_3 ОСОБА_3 на повагу власності, що призведе до порушення вимог ст. 1 Протоколу №1 до ратифікованої Україною 17 липня 1997 р. Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Крім того, конфіскація вилучених коштів є непропорційною з тяжкістю скоєного правопорушення та сприятиме погіршенню матеріального становища ОСОБА_4. Просила суд призначити громадянину ОСОБА_2 Арабської ОСОБА_3 ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, а вилучену в нього валюту, - повернути, оскільки дані грошові кошти являються для нього надзвичайно значною та важливою сумою.
Представник митниці в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Суддя, заслухавши думку представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях громадянина ОСОБА_2 Арабської ОСОБА_3 ОСОБА_3 вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ст. 471 Митного кодексу України.
В судовому засіданні встановлено, що громадянин ОСОБА_2 Арабської ОСОБА_3 ОСОБА_3, який прибув до України з Туреччини, м. Стамбул, літаком авіакомпанії «Міжнародні авіалінії України», рейсом № 0712, самостійно обрав вид митного оформлення зону спрощеного митного оформлення «зелений коридор», а тому відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо вивезення за межі митної території України.
Диспозицією ст. 471 МК України встановлено, що правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.
Відповідальність за порушення митних правил настає для громадянина, який обрав проходження митного контролю «зеленим» коридором, - з моменту перетину останнім "білої лінії", що позначає закінчення «зеленого» коридору.
Як вбачається з протоколу про порушення митних правил громадянин ОСОБА_2 Арабської ОСОБА_3 ОСОБА_3 перетнув «білу лінію», що позначає закінчення зони спрощеного митного оформлення «зелений коридор», таким чином перемістив через митний кордон України валюту, яка обмежена законодавством України, а саме в розмірі що перевищує 10 000 євро.
У відповідності з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Згідно ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України "Про міжнародні договори" від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є часткою національного законодавства України. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.
Слід зауважити, що діючим законодавством України ввезення готівкової іноземної валюти в Україну, в принципі не обмежена, обмежена лише сума (10 000 євро), яка може бути ввезена без письмового декларування.
Об'єктивна сторона правопорушення, яке вчинив громадянин ОСОБА_2 Арабської ОСОБА_3 ОСОБА_3 полягає в недекларуванні іноземної валюти при проходженні митного контролю в «зеленому коридорі», тобто в зоні спрощеного митного контролю, відповідальність за що передбачена ст. 471 МК України.
Згідно зі ст. 471 МК України, за таке правопорушення передбачено накладення адміністративного стягнення в виді штрафу і конфіскації не задекларованої валюти.
Разом з тим, при вирішення питання про конфіскацію певного предмета правопорушення мають значення, зокрема: характеристика безпосереднього предмету правопорушення (чи загалом можливе його законне переміщення через митний кордон України, у тому числі чи підлягають сплаті митні платежі, інші податки, у зв`язку з переміщенням предмета правопорушення через митний кордон; джерело походження безпосереднього предмета правопорушення; причини, які призвели до порушення порядку проходження митного контролю в зонах спрощеного митного контролю; мета переміщення порушником предмета через митний кордон України; наявність завданої державі шкоди; вартість безпосереднього предмета правопорушення; майновий стан порушника.
За матеріалами справи жодних даних, які б давали суду підстави вважати, що шляхом застосування конфіскації буде попереджена інша незаконна діяльність - легалізація злочинних доходів, торгівля наркотиками, фінансування тероризму, ухилення від сплати податків, тощо - відсутні.
Відповідно до ч. 2 розділу 2 Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, затвердженої постановою Правління НБУ від 27.05.2008 року № 148, Фізична особа-резидент має право ввозити в Україну та вивозити за межі України готівку в сумі, що перевищує в еквіваленті 10 000 євро, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі.
Таким чином, єдине діяння, яке вчинив громадянин ОСОБА_2 Арабської ОСОБА_3 ОСОБА_3 полягає в ненаданні митному органу відповідної декларації.
За вищевказане правопорушення, яке полягає в недекларуванні іноземної валюти, громадянин ОСОБА_2 Арабської ОСОБА_3 ОСОБА_3 підлягає адміністративному стягненню у виді штрафу.
Шкода, яку громадянин ОСОБА_2 Арабської ОСОБА_3 ОСОБА_3 потенційно міг завдати державі, була незначною: він не ухилявся від сплати мита та інших зборів і не завдав державі іншої шкоди, якби він ввіз гроші не задекларувавши їх, органи влади лише не отримали б інформацію про те, що ці кошти опинилися на території держави. Таким чином, метою конфіскації було не відшкодування майнової шкоди, завданої державі, оскільки вона не зазнала ніяких збитків, внаслідок невнесення заявником відомостей до митної декларації.
Крім того, застосування конфіскації в даному випадку є не компенсаційною, а стримуючою та карною мірою.
На підставі статті ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.
При прийнятті рішення суддя враховує, зазначені представником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в судовому засіданні, обставини.
При перевірці вказаних обставин, судом встановлено, що громадянин ОСОБА_2 Арабської ОСОБА_3 ОСОБА_3 прилетівши до України перевозив 25 781 долар США, з яких йому було пропущено 11 381 долар США (еквівалент 9 995 євро по курсу НБУ на 02.12.2018), а за протоколом про порушення митних правил вилучено 14 400 доларів США. Грошові кошти являються його власними, які він отримав від продажу дачі. Наміру приховати грошові кошти від митного органу громадянин ОСОБА_2 Арабської ОСОБА_3 ОСОБА_3 не мав. Порушення митних правил сталося через необережність. Конфіскація вилучених коштів, поставить громадянина ОСОБА_2 Арабської ОСОБА_3 ОСОБА_3 в скрутне матеріальне становище.
Дані, які б свідчили про незаконність походження вказаних коштів, у матеріалах справи відсутні.
З огляду на наведене, застосування конфіскації, предметів порушення митних правил, в даному випадку є порушенням положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, а саме втручання в право громадянина ОСОБА_2 Арабської ОСОБА_3 ОСОБА_3, на повагу власності, так як є не пропорційним, оскільки покладає на нього "індивідуальний надмірний тягар".
Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що конфіскація вилученої валюти, не сприятиме вихованню громадянина ОСОБА_2 Арабської ОСОБА_3 ОСОБА_3 та попередженню вчиненню ним нових порушень, а лише негативно вплине на його матеріальне становище.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Враховуючи характер скоєного, виходячи із ч. 3 ст. 462 МК України, матеріали справи, встановлені судом обставини, зазначені норми закону, суддя дійшов висновку, що на правопорушника має бути накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1700 грн.). З цього приводу підстав для застосування додаткового покарання - конфіскації вилученої валюти у суду немає, яке вказане в санкції ст. 471 МК України.
Саме таке стягнення суддя вважає достатнім для виправлення та належної поведінки громадянина ОСОБА_2 Арабської ОСОБА_3 ОСОБА_3 в подальшому.
Відповідно до ч. 1 ст. 520 МК України витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. Витрати на оплату послуг перекладача відшкодовуються з державного бюджету.
Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з громадянина ОСОБА_2 Арабської ОСОБА_3 ОСОБА_3, на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.
Керуючись п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 3, 10, 366, 462, 471, 520 МК України (в редакції 2012 р.), ст. ст. 8, 23, 33, 40-1 КУпАП, суддя
п о с т а н о в и в :
Визнати винним громадянина ОСОБА_2 Арабської ОСОБА_3 ОСОБА_3 (Ahmad Ahmad), ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина ОСОБА_2 Арабської ОСОБА_3 для виїзду за кордон 002-16-L041286, виданий 15.03.2016 р., орган, що видав: Damas-Cеnter, посвідка на постійне проживання в Україні ІН045513, видана 01.09.2014, орган, що видав, 2601 - у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред'явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк