Справа № 161/3591/19
Провадження № 3/161/1243/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2019 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пахолюка А.М.,

при секретарі - Грабовській Г.О.,

з участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2

розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, місце роботи: Транс-Експрес, водій -

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1, 22 лютого 2019 року о 20 год. 35 хв., в м. Луцьку по вул. Степова, 18, керував транспортним засобом «Volkswagen Caddy», д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння. Огляд на стан алкогольного спяніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager» Aram 2273, у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав, суду пояснив, що під час зупинення автомобіля «Volkswagen Caddy» сидів на пасажирському місці, жодних дій щодо керування автомобілем не вчиняв. Зазначив, що автомобілем в той момент керував ОСОБА_3

Захисник ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав пояснення ОСОБА_4, та зазначив, що складений протокол працівниками поліції не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами, в тому числі відео диском приєднаним до матеріалів справи.

Заслухавши, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, свідка всебічно, повно та обєктивно дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що провадження у справі слід закрити, з наступних підстав.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Згідно з положеннями статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог пункту 2.9 а Правил дорожнього руху України, яким встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративна відповідальність за невиконання вимог зазначеного пункту, а саме, за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Отже, за змістом вищезазначеної норм закону, обєктивну сторону вказаного правопорушення складає саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В порушення вимог вищезазначеної статті, у досліджуваних матеріалах справи виявлено певні недоліки.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №319985 від 22 лютого 2019 року вбачається, що ОСОБА_1, 22 лютого 2019 року о 20 год. 35 хв., в м. Луцьку по вул. Степова, 18, керував транспортним засобом «Volkswagen Caddy», д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння.

На підтвердження вищевказаної обставини інспектор поліції в протоколі про адміністративне правопорушення послався на результат алкотесту «Драгер» із показником 2,08 проміле.

В матеріалах також міститься чек пристрою «Drager Alcotest6810», з кого вбачається наступне: місце проведення тесту: м. Луцьк, вул. Степова, 18; тест проведений 22.02.2019 року о 21:22; особа, яку тестують ОСОБА_1А; результат тесту: 2,08%.

Відповідно до закону, встановлення стану алкогольного спяніння потребує застосування спеціальних процедур та обладнання, а перебування особи у цьому стані може бути підтверджене виключно належними доказами відповідним медичним висновком, або показаннями спеціального приладу, що має функції газоаналізатору.

Процедура встановлення факту перебування особи, що керує транспортним засобом, у стані алкогольного сп'яніння нормативно врегульована положеннями «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, згідно Розділу ІІ якої за наявності ознак алкогольного сп'яніння поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп'яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп'яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп'яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу, та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

З наведених положень нормативного акту вбачається, що для встановлення факту перебування особи у стані алкогольного сп'яніння може бути використаний не будь-який технічний прилад, що має функцію газоаналізатору, а лише ті з них, що у встановленому порядку дозволені до використання з цією метою, та з урахуванням додаткових обмежень обов'язкової наявності сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, дотримання вимог інструкції з експлуатації тощо.

Однак, дія свідоцтва про державну реєстрацію приладу «Drager Alcotest 6810» №7261/2007 згідно з наказом МОЗ України від 10 лютого 2010 року № 95, закінчилась 10 лютого 2015 року, а тому вказаний прилад є не сертифікованим на проведення таких тестів МОЗ України.

З огляду на вказане, показання Drager Alcotest № 6810 не є допустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Водночас, крім результату алкотесту Драгер, до матеріалів справи працівником поліції долучено пояснення ОСОБА_3 від 22 лютого 2019 року, рапорт та диск з місця події.

Дослідженні судом записи з бодікамер працівників поліції не містять даних про керування ОСОБА_122 лютого 2019 року о 20 год. 35 хв., в м. Луцьку по вул. Степова, 18, транспортним засобом «Volkswagen Caddy», д.н.з. НОМЕР_1. На зазначених відео також зафіксовано, що ОСОБА_1А не заперечував факт, вживання алкогольних напоїв проте, категорично заперечив факт керування автомобілем в стані алкогольного спяніння. Натомість зафіксовано, що коли працівник поліції підійшов до транспортного засобу ОСОБА_1 сидів на місці пасажира, а на місці водія сиділа інша особа.

Зазначена обставина також підтверджується показаннями свідка ОСОБА_3В, який суду пояснив, що 22.02.2019 року по вул. Степовій керував транспортним засобом марки «Volkswagen Caddy». О 20:35 був зупинений на вимогу патрульної поліції, предявивши усі документи та показавши працівникам поліції автомобіль. Причиною зупинки як було повідомлено працівниками поліції був не робочий пристрій підвіски номера в темну пору доби.

За таких обставин, в судовому засіданні належним чином не знайшов свого підтвердження сам факт керування ОСОБА_1 автомобілем.

Будь-які інші докази, в тому числі письмові пояснення чи відповідні рапорти, працівників поліції, фото чи відео доказів, до матеріалів справи не додано, що позбавило суд, можливості спростувати версію ОСОБА_1 При цьому із наданих суду відеодоказів неможливо встановити зміст пояснень ОСОБА_3 працівнику поліції.

Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом…,який вирішить спір щодо його прав та обов'язків …»

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Срамек проти Австрії» (case Sramek v. Austria, § 36) зазначив, що орган влади, який не є судом держави, для виконання статті 6 § 1, може розглядатися як «суд» у змістовному значенні цього терміна.

На думку суду, в даному випадку поняття «суд» може розглядатися у змістовному значенні щодо працівника поліції у справі, так як, останній відповідно до вимог Закону України «Про Національну поліцію» та вимог КУпАП наділений повноваженнями одноособово вирішувати питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, працівник поліції, будучи уповноваженим діяти від імені держави, при вирішенні питання про притягнення позивача до відповідальності повинен був дотримуватися критеріїв незалежності та безсторонності, передбачених ст. 6 Конвенції.

На думку суду, під час притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності зазначені критерії не були дотримані, оскільки, із відеозапису чітко вбачається, що працівник поліції критично віднеслась до пояснень ОСОБА_1 щодо керування ним транспортного засобу, та без відповідних доказів склала щодо останнього протокол про адміністративне правопорушення.

Отже, аналіз наведених вище обставин та доказів в їх сукупності не дає достатніх і переконливих підстав дійти висновку про наявність події і складу в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та про доведеність його винуватості у вчиненні цього правопорушення й порушенні пункту 2.9а Правил дорожнього руху України.

Жодних доказів в розумінні статті 251 КУпАП на спростування вищевказаного в матеріалах справи немає.

За змістом статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (частина 1 статті 7 КУпАП).

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вказане, проаналізувавши та оцінивши відповідно до вимог статті 252 КУпАП наведені вище обставини справи та докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 7, 247, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Пахолюк А.М.