Провадження № 3/127/4611/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2019 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Романчук Р.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 30.06.2019 року о 22 год. 15 хв. за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме, умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлювані в її сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному та фізичному здоров`ю ОСОБА_2

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що правопорушення він не вчиняв та вину свою не визнає. 30.06.2019 року вечором, прийшовши додому за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , він ліг спати. У них виник конфлікт з колишньою дружиною ОСОБА_2 , однак нецензурною лайкою він не висловлювався, фізичною розправою не погрожував. Натомість ОСОБА_2 нанесла йому тілесні ушкодження, тому він звернувся із відповідною заявою до правоохоронних органів та згідно Акту судово-медичного дослідження у нього виявили легкі тілесні ушкодження. В даній квартирі вони проживають спільно з бувшою дружиною, її дочкою та внуком. Вважає, що бувша дружина з дочкою мають намір виселити його з квартири, тому провокують конфлікти.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що 30.06.2019 року вечором її бувший чоловік ОСОБА_1 прийшов додому за місцем їх спільного проживання по АДРЕСА_1 в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 справив природні потреби на пол кваритри. Вона попросила його помитися та переодягнутися та занесла йому у ванну кімнату білизну, після чого ОСОБА_1 почав висловлюватися в її сторону нецензурною лайкою, намахувався та погрожував фізичною розправою. Вона не наносила йому тілесні ушкодження, в поліцію з приводу даної заяви її не викликали. В квартирі по АДРЕСА_1 вони проживають разом з бувшим чоловіком ОСОБА_1 , її дочкою і малолітнім внуком, та спільно користуються квартирою.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, та потерпілої, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на державний або громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законодавством передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд зазначає, що адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Як встановлено в судовому засіданні з пояснень особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, та потерпілої, вони розлучені, однак в квартирі по АДРЕСА_1 проживають разом та спільно користуються квартирою.

Дослідивши обставини справи та наявні у справі докази, заслухавши пояснення особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, та потерпілої, суд дійшов висновку, що, винуватість ОСОБА_1 підтверджується зібраними по справі та дослідженими судом доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення від 30.06.2019 року серії ВІ № 010292, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які містяться в матеріалах справи, поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні.

Посилання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на те, що ОСОБА_2 нанесла йому тілесні ушкодження, тому він звернувся із відповідною заявою до правоохоронних органів та згідно Акту судово-медичного дослідження у нього виявили легкі тілесні ушкодження не є обставиною, яка виключає адміністративну відповідальність.

Крім того, доказів того, що ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за нанесення тілесних ушкоджень до суду не надано.

Суд зазначає, що ст. 23 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно положень ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, суд враховує положення ст. ст. 23, 33 КУпАП, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При розгляді даної справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність, судом не встановлено.

Обставин, що відповідно до положень ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

При цьому суд враховує характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан.

За наведених вище обставин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи, на яку накладено стягнення, стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, ч. 1 ст. 173-2, ст. ст. 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Скаргу на постанову може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Вінницької апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя