Провадження № 33/824/341/19 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду РудніченкоО.М.

секретар: Ганжа В.В.,

за участю:

особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 06 листопада 2018 року, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,-

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого

ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, ОСОБА_3 05 вересня 2018 року о 01 год. 58 хв., керував автомобілем «Ауді А4», н.з. НОМЕР_1, по пр-ту Відрадному, 93, у м. Києві, перебуваючи у стані наркотичного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився лікарем наркологом. Вказаним діями ОСОБА_3 порушив п. 2.9 «а» ПДР України.

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 06 листопада 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200грн. та позбавлено права керування транспортними засобами на 1 рік. Стягнуто судовий збір на користь держав у розмірі 352, 40 грн.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 06 листопада 2018 року стосовно ОСОБА_3 та закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що наведені в постанові суду першої інстанції доводи не відповідають реальним обставинам справи та ґрунтуються лише на припущеннях. Також при постановлені рішення суд проігнорував клопотання ОСОБА_3 про виклик та допит свідків, які мають важливе значення для вирішення справи.

Окрім того, апелянт зазначає, що на вказані в протоколі про адміністративне правопорушення дату і час він був фізіологічно тверезий. Працівники поліції зупинили ОСОБА_3 у зв'язку з порушенням правил дорожнього руху, а саме начебто останній не ввімкнув сигнал повороту. Однак з даним порушенням ОСОБА_3 не був згоден та оскаржив його в законному порядку. Також апелянт зазначає, що переніс хворобу очей - «увеит», яка викликає почервоніння очей та сльозливість. Тому, на думку ОСОБА_3 це і було підставою проходження освідування.

Після того як працівники поліції доставили ОСОБА_3 до медичного закладу «Соціотерапія», через 17 хвилин останнього визнали нетверезим, при цьому лабораторне обстеження не проводились.

Окрім того, ОСОБА_3, відразу пройшов освідування у іншому медичному закладі, не пізніше ніж через дві години, після завершення процедури підтвердилось, що ОСОБА_3 тверезий, що стверджується оригіналом заключення.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити,

перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується доказами.

Як убачається з матеріалів справи, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_3 у порушенні п. 2.9 ПДР України, суддя місцевого суду послався на протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп'яніння та висновок лікаря нарколога КМНКЛ «Соціотерапія» від 05.09.2018, але належним чином не перевірив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та не дав їм належної оцінки, що призвело до неповноти з'ясування фактичних обставин справи.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об'єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_3, близько 00:00 годин 05.09.2018 року рухаючись по Відрадному проспекту він був зупинений поліцейським патрулем. До його автомобіля підійшов лейтенант поліції ОСОБА_4 - інспектор управління патрульної поліції у місті Києві (номер у посвідченні внизу під фотографією №002004, серія - нерозбірливо). Інспектор повідомив, що причиною зупинки є не включений показчик повороту автомобіля. З даною притензією ОСОБА_3 був не згоден, так як до моменту зупинення, відносно довгий час він їхав по прямій і його русі не було поворотів і перестроювань, про що він і відповів інспектору, зазначивши, що зупинку на їх проблискові червоні маячки ОСОБА_3 зробив з увімкненими покажчиками аварійної сигналізації, що теж не є порушенням правил зупинки. Інспектор у відповідь, сказав, що вони зафіксували вказане вище порушення раніше - коли ОСОБА_3 рухався не по проспекту Відрадному, а на іншому далекому перехресті. В подальшому працівник поліції почав просити ОСОБА_3 показати документи. В результаті, ОСОБА_3 запропонував інспектору оформляти документально те що йому інкримінували та складати постанову.

Офіцеру не сподобались пропозиції ОСОБА_3 і вимоги щодо оформлення документів, тому працівник поліції почав запитувати чи не вживав ОСОБА_3 алкоголю, після чого між ОСОБА_3 та працівником патрульної поліції відбулася дуже довга розмова і сперечання, ОСОБА_3 просив не затримувати його, а офіцер почав перевіряти останнього на ознаки сп'яніння, про що він заперечував. ОСОБА_3 виходив з автомобіля, йому світили в очі ліхтарем і просили плювати на землю. Офіцер почав стверджувати, що ОСОБА_3 перебуває в нетверезому стані на підставі того, що дуже активно розмовляє, а також що в останнього мало слини. Дана ситуація тривала близько години. В подальшому ОСОБА_3 сів в автомобіль, після того, як офіцер сказав, що будемо їхати здавати «аналізи» в клініку. ОСОБА_3 почав наполягати про необхідність, що перед тим, як кудись їхати, - потрібно скласти постанову на правопорушення з якого все почалося.

Згодом ОСОБА_3 почав телефонувати на гарячу лінію поліції та адвокату, в цей час до офіцера ОСОБА_4 під'їхала ще одна патрульна поліція і до ОСОБА_3 підійшов ще один поліцейський (ідентифікаційних даних не залишилось), з ним відбулася аналогічна розмова про необхідність ОСОБА_3 проїхати в клініку. Під час розмови з поліцейським, який під'їхав, офіцер ОСОБА_4 з документами ОСОБА_3 сів у свій автомобіль і поїхав з місця зупинки в невідомому напрямку.

Після чого, ОСОБА_3 закрив свій автомобіль і поліцейські в патрульному автомобілі повезли останнього до клініки.

Після приїзду до клініки «Соціотерапія», офіцер ОСОБА_4 вийшов з автомобіля і пішов у приміщення клініки, залишивши ОСОБА_3 в автомобілі з напарником ОСОБА_5 Через хвилин 5 він вийшов і завів ОСОБА_3 до лікаря.

Лікар почав робити огляд, на всі тести ОСОБА_3 адекватно реагував, відповідав, все було без відхилень, можливо тільки те - що відзначався дещо збуджений і роздратований стан останнього, який був результатом дій поліції.

Далі лікар дала ОСОБА_3 пробірку, щоб в туалеті він здав аналіз сечі. Коли ОСОБА_3 повернув зданий матеріал - баночки, лікар замотала папером і скотчем і відставила в шафу.

Біля 03:00 години завершивши огляд лікар надала ОСОБА_3 для підпису пустий бланк Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість для того, щоб він його підписав, але він відмовився.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дані пояснення ОСОБА_3 знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду та ґрунтуються на матеріалах адміністративного провадження та не спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Зокрема, в судовому засіданні було оглянуто відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, відповідно до якого обставини зазначені в поясненнях ОСОБА_3 повністю співпадають з відео-матеріалами.

Проведення огляду на стан сп'яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП з дотриманням вимог "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 року №1452/735.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та вищезазначеної Інструкції, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп'яніння, який першочергово проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_3 був зупинений 05.09.2018 о 00:00 год.

Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції розпочався 05.09.2018 о 03 год. 00 хв., відбір біологічного матеріалу відбувся о 03 год. 20 хв., тобто після закінчення перебігу строку, передбаченого ч.4 ст.266 КУпАП.

Згідно з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складений на підставі даного акту і оформлений датою 05.09.2018, точний час огляду зазначений о 03 год. 00 хв.

Відповідно до п.15 розділу 2 "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 року №1452/735, за результати огляду на стан сп'яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Згідно до п.16 цієї ж Інструкції, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції видається на підставі акта медичного огляду.

Для усунення розбіжностей у матеріалах адміністративного провадження та спростування доводів ОСОБА_3 до суду апеляційної інстанції неодноразово викликались як поліцейські так і лікар-нарколог. Однак, дані особи до суду не з`явились, що позбавили суд апеляційної інстанції усунути вищезазначені суперечності.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП, обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відтак, відомості щодо фактичних обставин правопорушення, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3, не знайшли свого підтвердження наявними у справі доказами.

При винесенні постанови, суддя місцевого суду на допущені інспектором поліції порушення при складенні протоколу про адміністративне правопорушення уваги не звернув, оцінки та аналізу наявним у справі доказам не надав, та в порушення вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП, не з`ясував усі обставини справи в їх сукупності, унаслідок чого, за відсутності в матеріалах справи належних доказів, дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а постанова судді Солом'янського районного суду міста Києва від 06 листопада 2018 року відносно ОСОБА_3 підлягає скасуванню з прийняттям рішення про закриття провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 06 листопада 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - скасувати.

Постановити нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 закрити на підставі п.1ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Рудніченко