Справа № 359/9096/18
Провадження № 3/359/23/2019
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2019 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши за участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2, адміністративний матеріал, що надійшов від Управління патрульної поліції у м. Бориспіль Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, тимчасово непрацюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, паспорт серії СК № 630893, виданий Бориспільським МРВ ГУ МВС України в Київській області 26.08.1997 року,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 28.10.2018 року о 03 год. 24 хв. в м.Бориспіль Київської області по вул.Нижній Вал,3, водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_2, з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, нечітка мова. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку та в закладі охорони здоровя водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні просив закрити провадження по справі у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Судом неодноразово вживались заходи для виклику свідків правопорушення, однак останні належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, не зявились. На їх допиті наполягала сторона захисту.

Заслухавши пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ознайомившись з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, встановлено, що вина ОСОБА_1 не знайшла свого підтвердження, а склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом не встановлений.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне з'ясування всіх обставин справи. Підлягають з'ясуванню питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Рішення по справі приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зміст постанови судді про притягнення особи до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283-284 КУпАП. В постанові потрібно зазначити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник.

Відповідно до вимог ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів і документом, що офіційно засвідчує факт неправомірних дій, має бути складений уповноваженою на те особою та має містити поряд з даними про особу правопорушника і інші відомості необхідні для вирішення справи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації № R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обовязок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обовязку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Згідно з ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, до того ж на виклик до суду свідки та поняті не зявились, пояснень останніх суд не мав можливості заслухати.

Дані в протоколі про адміністративне правопорушення викладені зі слів осіб - свідків, один з яких фактично не був присутній під час відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння, що підтверджено наявним в справі відеозаписом, а відтак суд не може посилатися на показання свідка з тим, щоб перевірити захисну версію представника ОСОБА_1

Суд також критично оцінює вказані письмові пояснення свідків, оскільки вони виконані на друкованому шаблоні бланку пояснень, у якому заздалегідь надрукований текст: свідком яких подій мав бути свідок, розяснення прав правопорушнику у присутності свідка, тому такі пояснення не можуть розцінюватися судом як доказ.

Оскільки в судовому засіданні не доведено поза всяким сумнівом, що мали місце події, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, суд дані, що містяться в ньому, як єдиному доказі вини ОСОБА_1, оцінює критично, а всі сумніви з цього приводу тлумачить на користь особи, яка притягається до відповідальності. Письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд оцінює лише як похідні докази, які збиралися після подій, які виявилися неналежно зафіксованими.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, та відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч.1 ст.130 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично.

Відповідно до ст.247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене та зазначені норми Закону, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ч. 1 ст.130 та п.1 ст. 247 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, щодо притягнення його до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 КУпАП, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред'явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк