Єдиний унікальний номер 448/743/19
Провадження № 3/448/273/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.08.2019 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В., при секретарі судового засідання Керницькій Л.М., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,розглянувши матеріали справи, що надійшли з Мостиського відділення поліції Яворівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадина України, непрацюючого,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

До Мостиського районного суду Львівської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №376346 від 22.05.2019р., складеного поліцейським СРПП №4 ПП Мостиського ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області Топієм Р.А., відомо, що 22.05.2019р. біля 01:00 год. по вулиці Грушевського, 3 в м.Мостиська Львівської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем марки «ВАЗ-21063», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився із використанням алкотестеру «Драгер» у встановленому законом порядку у присутності двох свідків.

Вказано, що такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху та в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав. Пояснив, що 22.05.2019 року поїхав автомобілем в с.Підгать Мостиського району до свого товариша ОСОБА_2 . В подальшому вирішили поїхати на рибалку в с.Черневе Мостиського району Львівської області. Оскільки попередньо вже вживав спиртне, то попросив сісти за кермо ОСОБА_2 , а сам слідував у даному автомобілі в якості пасажира. По дорозі слідування, зокрема у той момент, коли працівники поліції зупинили транспортний засіб, водій ОСОБА_2 перестрибнув на заднє сидіння автомобіля. Останній вчинив так з переляку, бо не мав посвідчення водія на керування транспортним засобом. Ствердив, що його ( ОСОБА_1 ) пояснення, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, написані ним під тиском працівників поліції, які кричали в його адресу та висловлювали йому погрози; в ході його огляду на стан сп`яніння з використанням приладу «Драгер» та під час складання вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення не були присутні жодні свідки.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 , пояснив, що являється знайомим ОСОБА_1 . Зазначив, що у вищевказаний день і час під час зупинки працівниками поліції автомобіля марки «ВАЗ-21063», д.н.з. НОМЕР_1 , він ( ОСОБА_3 ) також перебував в салоні такого в якості пасажира. Заперечив той факт, що даним автомобілем керував ОСОБА_1 . Ствердив, що даним транспортним засобом керував саме ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 слідував на передньому сидінні в якості пасажира. Коли працівники поліції зупинили транспортний засіб ОСОБА_2 перестрибнув на заднє сидіння, оскільки у нього було відсутнє посвідчення водія та такий налякався. Присутні в автомобілі особи, зокрема ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 написали письмові пояснення під диктовку працівників поліції.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 показав, що являється знайомим ОСОБА_1 . Ствердив, що у вищевказаний день і час саме він керував транспортним засобом марки «ВАЗ-21063», оскільки попередньо не вживав спиртних напоїв, а ОСОБА_1 слідував у такому в якості пасажира. Коли працівники поліції зупинили транспортний засіб, то він ( ОСОБА_2 ) перестрибнув на заднє сидіння, бо не мав посвідчення водія та налякався. Ствердив, що надані ним письмові пояснення, які містяться в матеріалах справи, написані під впливом працівників поліції та не відповідають дійсності.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 підтвердив обставини, на які покликався ОСОБА_1 та свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Допитані у судовому засіданні поліцейські СРПП №4 ПП Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області Бішко В.М. та ОСОБА_6 , показали, що у зазначений день і час перебували на патрулюванні разом із поліцейським інспектором ОСОБА_7 Підходячи до автомобіля, зауважили, що водій такого перелазить з водійського сидіння на пасажирське. Крім водія, у даному транспортному засобі перебувало ще дві чи три особи. Водій ОСОБА_1 спочатку заперечував факт керування саме ним транспортним засобом, однак всі інші присутні в автомобілі особи стверджували, що саме останній перебув за кермом такого. З огляду на наведене, саме йому було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер», в ході проведення якого були присутні свідки, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , показання свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , а також пояснення працівників поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до положень ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є саме водій, яким згідно п.1.10 ПДР України визнається особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №376346 від 22.05.2019р. слідує, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, оскільки керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зокрема алкотестеру «Драгер», вбачається, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду проба позитивна, 1,72 проміле.

Разом з тим, факт перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля безпосередньо не підтверджено жодними доказами, суду не надано переконливих доказів того, що саме він був водієм - особою, яка керувала транспортним засобом марки «ВАЗ-21063», д.н.з. НОМЕР_1 .

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції не було враховано вимоги ст.251 КУпАП, не зібрано і не долучено до матеріалів беззаперечних доказів, які б безсумнівно вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Виходячи з положень ст.7 КУпАП, забезпечення законності при застосуванні заходів адміністративного примусу передбачає не тільки наявність законних підстав для застосування адміністративного стягнення, але і дотримання встановленого законом порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У відповідності до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, відповідальність особи за вказаною статтею настає у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у випадку передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, характеризується такими діяннями: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів та 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як було зазначено вище, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Водночас слід зазначити, що чинним законодавством регламентовано порядок проведення огляду для виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння.

Так, статтею 266 КУпАП передбачено порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, який у свою чергу повністю відповідає та узгоджується із Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735.

Так, згідно п.6 розділу І вказаної Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів регламентовано розділом ІІ зазначеної Інструкції.

Так, за наявності ознак алкогольного сп`яніння, що передбачені пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням Інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду,проведеного поліцейським,такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Частиною 2 ст.266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Відомості щодо наявності таких свідків вносяться у сам протокол про адміністративне правопорушення, а їх покази повинні бути зафіксовані у відповідних письмових поясненнях, з метою подальшого використання у відповідності до ст. 251 КУпАП, як докази в адміністративній справі.

Зазначене повністю зіставляється з положеннями п.15 Розділу ІІ «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» затвердженої Наказом МВС 06.11.2015№ 1376, у відповідності з якими, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

В ст.272 КУпАП вказується, що свідок зобов`язаний дати правдиві пояснення щодо обставин, які йому відомі та підлягають установленню по даній справі, тобто в даному випадку на інспекторів патрульної поліції покладається обов`язок документування відомостей про адміністративне правопорушення шляхом належного процесуального закріплення пояснень свідків щодо обставин справи, зокрема з-приводу часу, місця, способу та інших відомостей вчинення адміністративного правопорушення.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №376346 від 22.05.2019 року зазначено свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які нібито були очевидцями даного адміністративного правопорушення. Однак, працівники поліції не відібрали у вказаних осіб жодних пояснень щодо обставин керування ОСОБА_1 транспортним засобом та щодо порядку проходження ним медичного огляду на стан сп`яніння і визначення результатів такого.

Крім того, дані свідки викликались судом для надання пояснень щодо підтвердження своєї присутності під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , підтвердження обставин, які зазначені у такому, однак такі, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися та не повідомили суд про причини своєї неявки.

Більше того, в матеріалах справи відсутні будь-які інші докази (відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, пояснення свідків чи інше), на підтвердження тих обставин, що ОСОБА_1 22.05.2019р. біля 01:00 год. по вулиці Грушевського, 3 в м.Мостиська Львівської області керував автомобілем марки «ВАЗ-21063», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився із використанням алкотестеру «Драгер» у встановленому законом порядку у присутності двох свідків.

Щодо показань допитаних в судовому засіданні працівників поліції Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , то в силу професійної діяльності такі являються зацікавленими особами, а тому, як вважає суд, в їх неупередженості є сумніви.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що працівники поліції дотримались вимог ст.266 КУпАП та провели огляд на стан алкогольного сп`яніння із дотриманням вимог цієї статті та вимог вищевказаних Інструкцій.

У відповідності до п.22 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, висновки щодо результатів огляду осіб на стан сп`яніння, складені із порушенням вимог даної Інструкції, вважаються недійсними, що у повній мірі відповідає приписам ч.5 ст.266 КУпАП, згідно якої огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений із порушенням вимог цієї статті є недійсним.

Ст.129 Конституції України передбачає, що однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої вст.62 Конституції України - презумпції невинуватості.

Відповідно дост.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно дост.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, ЄСПЛ в своєму рішенні від 10.02.1995 по справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, чим це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин. Крім того, в своєму рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 ЄСПЛ визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачено санкцію у виді позбавлення права керування транспортним засобом. П.21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення. ЄСПЛ підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

При цьому ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25). У справі «Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 06.12.1988 зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати, як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. Однак, достовірність доказів, які є сумнівними та відсутність доказів зібраних особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення є неприпустимою оскільки суперечить позиції ЄСПЛ, а також Конституційного Суду України та порушує презумпцію невинуватості особи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що сукупність досліджених у даній справі доказів не є достатніми для висновку про те, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищенаведене, керуючись принципом презумпції невинуватості, згідно якого, крім іншого, усі сумніви мають трактуватись на користь особи, яка притягується до відповідальності, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки у відповідності до ст.40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, то суд вважає, що у даному випадку відсутні підстави для стягнення такого із ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.247, 283-285, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушенняможе бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення через Мостиський районний суд Львівської області до Львівського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.В.Кічак

Постанова набирає законної сили «___» ______________ 20__ р.

Суддя Ю.В. Кічак