Справа № 346/6504/18
Провадження № 33/4808/169/19
Категорія ст. 124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції П'ятковський В. І.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника Васютіна М.В., потерпілого ОСОБА_4 та його захисника Венгринюка Ю.В., потерпілого ОСОБА_6, розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, на постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.03.2019 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, який не працює, громадянина України,

визнано винуватим та притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців. Цією ж постановою стягнуто судовий збір, -

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній скарзі апелянт ОСОБА_2 просить постанову суду як незаконну та необґрунтовану скасувати, закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Апелянт стверджує, що вказане адміністративне правопорушення він не вчиняв. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що він, рухаючись по дорозі вирішив припаркувати свій автомобіль біля магазину на протилежній стороні, для чого увімкнув сигнал лівого повороту, під'їхав до середини проїзної частини дороги, переконався у відсутності перешкод для подальшого руху та продовжив рух у напрямку парковки, з'їхавши з автодороги і в'їхав на територію парковки, після чого відчув удар в правий бік його автомобіля автомобілем марки ««Skoda Super B», внаслідок якого його автомобіль відкинуло у бік іншого автомобіля марки «Опель Віваро», що перебував на парковці. Вважає, що саме водій марки «Skoda Super B» ОСОБА_4 є винуватим у вчиненні ДТП, тому висновки суду не відповідають фактичним обставинам події. На думку апелянта, протокол про адміністративне правопорушення є незаконним та недопустимим доказом, внаслідок відсутності у нього відомостей щодо свідків та потерпілих, невручення його апелянту, про що свідчить відсутність відмітки про вручення копії. Звертає увагу на фальсифікацію відомостей у протоколі та у схемі ДТП, що долучена до нього. Вказує на те, що доказом відсутності його вини у вчинення вказаної ДТП є відеозапис з камери відеоспостереження. Вважає, що суд першої інстанції не відтворив дослівно пояснення інспектора поліції під час його допиту як свідка. Також апелянт вказує на те, що не відповідають дійсності й пояснення водія ОСОБА_6, який в своїх первинних свідченнях наголошував на тому, що знаходився всередині магазину та не був очевидцем події. Вважає, що пояснення ОСОБА_4 суперечать відеозапису з відеореєстратору його автомобіля. Вважає безпідставною відмову суду у задоволенні його клопотання про призначення експертизи за наявності суперечності на схемі ДТП, яка була складена зі слів ОСОБА_4 Апелянт наголошує на тому, що його не було належним чином повідомлено про час слухання справи 13.03.2019 року, що вважає порушенням його прав, передбачених ст. 268 КУпАП. Апелянт висловив свою незгоду в частині обраного суддею виду адміністративного стягнення, вважав його необґрунтованим.

Постановою судді встановлено, що 18.12.2018 року о 15-10 год. в м. Коломия по вул. Миколайчука, 23 а, ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «AUDI Q7», державний номерний знак НОМЕР_1 при зустрічному роз'їзді не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем марки «Skoda Super B», державний номерний знак НОМЕР_2, який рухався в зустрічному напрямку та яким керував ОСОБА_4, а також здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки «Opel Vivaro» державний номерний знак НОМЕР_3, який належить ОСОБА_6, внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Своїми діями ОСОБА_2 допустив порушення п. 13.3 Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 роз'яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, захисникам Венгринюку Ю.В. та ОСОБА_3 роз'яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП, потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 роз'яснені права, передбачені ст. 269 КУпАП.

ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3 заявили клопотання про проведення автотехнічної експертизи.

З'ясувавши думку учасників судового провадження, які заперечували проти задоволення вказаного клопотання, вважаю, що в задоволені вказаного клопотання про проведення автотехнічної експертизи належить відмовити, оскільки матеріали провадження містять достатньо відомостей для прийняття рішення по суті.

Сторони жодних заяв та клопотань поштою не направляли, до канцелярії суду не подавали, та на адресу електронної пошти суду не надсилали.

Під час апеляційного розгляду:

- ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3 підтримали доводи апеляційної скарги, просили провадження по справі закрити, оскільки вважали винуватим у вчиненні ДТП іншого водія - ОСОБА_4;

- ОСОБА_4 та його захисник Венгринюк Ю.В. просили постанову суду залишити без змін;

- ОСОБА_6 просив постанову суду залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково, постанову місцевого суду - скасувати, прийняти нову, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, однак не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 наголошує на тому, що суд першої інстанції не повідомив його про час та місце розгляду справи 13.03.2019 року та прийняв рішення по суті у його відсутність, незважаючи на його заяву про відкладення слухання по справі, що на його думку, порушує його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Вважаю вказані доводи апелянта слушними.

Так, право на участь в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлено ст. 268 КУпАП, відповідно до якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Апелянтом до апеляційної скарги долучено копію заяви про перенесення слухання по справі, адресовану суду першої інстанції та направлену на електрону адресу суд, оскільки з 11.03.2019 року апелянт перебуває на стаціонарному лікуванні, що підтверджується копією виписки №2016 від 11.03.2019 року (а.п. 84, 85).

Враховуючи наведене вище, вважаю, що суд першої інстанції у порушення процесуальних норм, розглянув справу у відсутність ОСОБА_2, чим позбавив його можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, що є суттєвим порушенням, а тому постанова суду першої інстанції як незаконна підлягає скасуванню.

Під час апеляційного перегляду, водій ОСОБА_2 пояснив, що не вважає себе винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, оскільки він, рухаючись зі швидікстю 30 км/год по дорозі, вирішив припаркувати свій автомобіль біля магазину на протилежній стороні, для чого увімкнув сигнал лівого повороту, під'їхав до середини проїзної частини дороги, переконався у відсутності перешкод для подальшого руху, та продовжив рух у напрямку парковки, з'їхавши з автодороги і в'їхав на територію парковки, відчув удар в правий бік його автомобіля автомобілем марки ««Skoda Super B» під керуванням водія ОСОБА_4, внаслідок чого його автомобіль відкинуло у бік іншого автомобіля марки «Опель Віваро», що перебував на парковці та належав ОСОБА_6. Вважає, що саме водій марки «Skoda Super B» ОСОБА_4 є винуватим у вчиненні ДТП.

Потерпілий ОСОБА_6, якому належить автомобіль марки «Opel Vivaro» державний номерний знак НОМЕР_3, пояснив, що він не є очевидцем дорожньо-транспортної пригоди, оскільки на час зіткнення автомобілів перебував в магазині.

Потерпілий ОСОБА_4 та його захисник Венгринюк Ю.В. вважають, що саме ОСОБА_2 порушив ПДР України, що призвели до ДТП, оскільки ОСОБА_2 не надав перевагу в русі, почав здійснювати маневр повороту ліворуч, що стало перешкодою в русі ОСОБА_4, який прийняв заходи для зменшення швидкості руху, але уникнути зіткнення не зміг.

Відповідно до п. 13.3 ПДР України, під час обгону, випередження, об'їзду перешкоди чи зустрічного роз'їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Дослідивши матеріали, вважаю встановленим, що 18.12.2018 року о 15-10 год. в м.Коломия по вул. Миколайчука, 23а, ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «AUDI Q7», державний номерний знак НОМЕР_1 при зустрічному роз'їзді, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Skoda Super B», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, який рухався в зустрічному напрямку, а також скоїв зіткнення з автомобіль марки «Opel Vivaro» державний номерний знак НОМЕР_3, який знаходився на стоянці, та належить ОСОБА_6, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Таким чином, своїми діями ОСОБА_2 допустив порушення п.13.3 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пояснення ОСОБА_2 в частині відсутності його вини у інкримінованому йому адміністративному правопорушенні спростовуються наявними в матеріалах провадження доказами, а саме: 1) протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №032320 від 18.12.2018 року, складеного уповноваженою на те особою; 2) схемою наслідків ДТП, з якої вбачається розташування автомобілів на проїзній частині після дорожньо-транспортної пригоди, з описом отриманих під час ДТП механічних пошкоджень; 3) Поясненнями ОСОБА_4, ОСОБА_6 (а.п. 1-13).

Вказані відомості підтверджуються також відеозаписом, який долучений до матеріалів провадження, що узгоджуються з даними схеми ДТП та відповідають характеру встановлених пошкоджень транспортних засобів, їх локалізації та механізму їх утворення.

Так, з відеозаписів вбачаєтеся, як автомобіль марки «AUDI Q7» під керуванням ОСОБА_2 увімкнувши лівий поворот, здійснює маневр повороту ліворуч на парковку магазину, що стає перешкодою для руху автомобілю марки «Skoda Super B», що рухався назустріч під керуванням ОСОБА_4, внаслідок чого відбувається зіткнення.

Зі схеми ДТП вбачається взаємне розташування транспортних засобів після ДТП та механічні пошкодження транспортних засобів. Схема підписана всіма учасникам ДТП без будь-яких заперечень (а.п. 2), тому доводи апелянта в частині того, що відомості на схемі не відповідають фактичним обставинам справи не є слушними.

Сукупність вищевказаних доказів, характер та ступінь механічних пошкоджень транспортних засобів в результаті дорожньо-транспортної пригоди, розташування транспортних засобів відповідно до схеми дорожньо-транспортної пригоди, пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, свідчать про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Доводи апелянта про те, що йому не вручена копія протоколу про адміністративне правопорушення не є слушним, оскільки в графі «підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав, внесені про мене дані - правильні» - міститься підпис ОСОБА_2 (а.п. 1).

Доводи апелянта в частині того, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості щодо свідків не впливають на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення. Працівником поліції зроблений запис в протоколі про адміністративне правопорушення в графі «свідки» наступного змісту: «не залучались», до протоколу долучено пояснення інших учасників ДТП (а.п. 7, 10).

Доводи апелянта про винуватість у вчиненні ДТП іншого водія - ОСОБА_4 не є предметом розгляду вказаної справи про адміністративне правопорушення, оскільки розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 (а.с. 1), в той час як питання про наявність або відсутність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення повинно розглядатися у встановленому законом порядку за умови складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення уповноваженою посадовою особою.

Твердження апелента в частині фальсифікації відомостей у протоколі про адміністративне правопорушення та у схемі ДТП, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду. Всі наявні у справі документи складені працівником поліції у присутності осіб, ними ж підписані, а тому всі відомості, що вносились до документів, були відомі всім учасникам ДТП, зауважень під час їх складання учасники не заявляли.

Згідно з п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14 «суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху».

Враховуючи наведене вище вважаю, що дії водія ОСОБА_2 внаслідок порушення останнім вимогам п. 13.1 ПДР України перебувають у причинно-наслідковому зв'язку з наслідками, що настали у виді механічного пошкодження транспортних засобів.

З урахуванням повноважень, визначених ст. 294 КУпАП, під час апеляційного розгляду були досліджені в повному обсязі матеріали справи про адміністративне правопорушення для прийняття рішення в межах обвинувачення, що викладене у протоколі.

З огляду на викладене, вважаю, що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Таким чином, перевіривши всі наявні докази у справі, співставивши їх як з фактично дослідженими по справі обставин, та й зі змістом обставин, що ставляться у вину ОСОБА_2, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, вважаю доведеним факт вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Проте, на час прийняття рішення апеляційним судом, строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, сплинув, що відповідно до п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 245, 251, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, задовольнити частково.

Постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.03.2019 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватим та притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, скасувати.

Прийняти нову, якою ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження по справі закрити, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло