Справа № 683/3205/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2019 року м. Старокостянтинів

Суддя Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області Бондарчук Л.А., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, приватного підприємця, проживаючу за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

22 листопада 2018 року в ході інспекційного відвідування у фізичної особи підприємця ОСОБА_1 встановлено наступні порушення трудового законодавства.

Так, кадровим наказом № 2 «Про надання відпустки» ОСОБА_2 електрозварнику на автоматичних та напівавтоматичних машинах надано щорічну основну відпустку з 4 вересня 2018 року по 15 вересня 2018 року, згідно поданої заяви від 3 вересня 2018 року. Кадровим наказом № 3 «Про надання відпустки» ОСОБА_3 слюсарю механоскладальних робіт надано щорічну основну відпустку з 17 вересня 2018 року по 23 вересня 2018 року, згідно поданої заяви від 17 вересня 2018 року.

Відповідно до розрахунково-платіжної відомості № АВ-0000019 за вересень 2018 року ОСОБА_2 нараховано заробітну плату за частину щорічної основної відпустки в сумі 1515,48 грн., ОСОБА_3 в сумі 892,50 грн. Згідно відомості нарахування коштів на карткові рахунки співробітників № 13 від 21 вересня 2018 року.

Вищенаведені факти свідчать про порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вимог частини четвертої статті 115 КЗпП; статті 21 Закону України «Про відпустки» в частині, що заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки.

Крім того, кадровим наказом від 31 травня 2018 року «Про припинення трудового договору» звільнено ОСОБА_4 з посади бухгалтера по закінченню договору. Виплата всіх належних сум заробітної плати при звільненні ОСОБА_4 проведена пізніше дня звільнення, а саме 4 червня 2018 року, що свідчать про порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вимог ст. 116 КЗпП України, де зазначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення.

Згідно відомості про нарахування коштів на карткові рахунки співробітників заробітну плату за першу половину серпня 2018 року працівникам ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та іншим виплачено 23 серпня 2018 року, за другу половину серпня 2018 року заробітну плату зазначеним працівникам виплачено 10 вересня 2018 року; заробітну плату за першу половину вересня 2018 року працівникам ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10Ю та іншим виплачено 21 вересня 2018 року, за другу половину вересня 2018 року заробітну плату зазначеним працівникам виплачено 10 жовтня 2018 року.

Вищенаведені факти свідчать про порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 строків та періодичності виплати заробітної плати працівникам, які закріплені частиною першою та другою статті 115 КЗпП, частиною першою статті 24 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 р. № 108/95-ВР, в частині, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погоджені виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Таким чином, граничні строки виплати зарплати - не пізніше 22 числа за першу половину поточного місяця та не пізніше 7 числа наступного місяця - за другу половину. У разі, коли і. виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

ОСОБА_1 в судовому засіданні визнала вину в інкримінованому адміністративному правопорушенні.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення № 22-06/116-ІВ від 22 листопада 2018 року, даними акту інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю, № 22-06/3223-ІВ від 22 листопада 2018 року.

При накладенні на ОСОБА_1 стягнення за адміністративне правопорушення у відповідності до вимог ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушниці, ступінь її вини, майновий стан, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність, а тому вважаю за необхідне застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 384 грн 20 коп.

Керуючись ст. ст. 33, 283, 284 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави 384 грн 20 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена через Старокостянтинівський районний суд до Хмельницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: