Провадження № 3/756/367/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 лютого 2019 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Шестаковська Л.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 130 КУпАП, яка надійшла від Управління патрульної поліції в м. Києві відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 (АДРЕСА_1),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, будучи особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані наркотичного сп'яніння, 14.12.2018 року о 18:20 годині рухаючись в м. Києві по вул. Автозаводській, 93 керував автомобілем марки «RENAULT», державний номерний знак НОМЕР_1, мав при цьому ознаки наркотичного сп'яніння (поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, бліде обличчя). Від проходження у встановленому законом порядку на вимогу працівника поліції огляду на стан наркотичного сп'яніння водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, порушивши тим самим вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, а тому відповідно до ст. 268 КУпАП, справу можливо розглянути у відсутності правопорушника на підставі матеріалів, що є у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суддя дійшов висновку, що вина порушника доведена та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 343379 від 14.12.2018 року, поясненнями свідків, у присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння, відео з нагрудної камери працівника поліції, а також витягом з бази «АРМОР».

Враховуючи викладене, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення є доведеною, його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Положеннями ч. 3 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обставин, які пом'якшують або обтяжують покарання правопорушника, не встановлено.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням його права керування транспортними засобами - відповідно до санкції ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 384,20 гривень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 33 - 35, 130 ч. 3, 251, 283, 284 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва особами, яких притягнуто до адміністративної відповідальності, їх захисниками, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред'явлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя Л.П. Шестаковська