Єдиний унікальний номер: 223/68/19
Провадження номер: 3/223/41/2019
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2019 р. м. Вугледар

Суддя Вугледарського міського суду Донецької області Дочинець С.І., при секретарі Лифенко Н.Г., за участі особи відносно якої складено адміністративний матеріал ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Житомир, командира ЕТВ військової служби за контрактом, молодший сержант роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
Від Військової частини НОМЕР_1 надійшов протокол про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , про вчинення ним адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

В судовому засіданні встановлено, що 22 грудня 2018 року о 14 годині 30 хвилин, перебуваючи у службовий час на території базового табору військової частини НОМЕР_3 , було помічено військовослужбовця військової служби за контрактом молодшого сержанта ОСОБА_2 у нетверезому стані (запах алкоголю з ротової порожнини). Близько 15 години 30 хвилин проведений огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням приладу «Алконт-М» №00214 тест №126, за результатом якого встановлено ступінь алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 у 2,32 проміле, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №7 від 28 грудня 2018 року. Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 , після роз`яснення йому прав передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, свою вину у вчинені зазначеного адміністративного правопорушення визнав та підтвердив обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, про що надав суду письмову заяву.

Вина ОСОБА_2 підтверджується обставинами викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення №7 від 28 грудня 2018 року, Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу від 22 грудня 2018 року, відповідно до яких 22 грудня 2018 року о 14 годині 30 хвилин, перебуваючи у службовий час на території базового табору військової частини НОМЕР_3 , військовослужбовець молодший сержант ОСОБА_2 перебував у нетверезому стані. За результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння встановлено, що ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння, ступінь алкогольного сп`яніння становить 2,32 проміле.

Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_4 від 30 травня 2001 року, Акту проведення службового розслідування за фактом перебування на службі в стані алкогольного сп`яніння молодшого сержанта ОСОБА_1 від 28 грудня 2018 року, останній є молодшим сержантом роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_2 .

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Листом від 20 жовтня 2016 року № 316/1/906 відділу правового забезпечення Генерального штабу Збройних Сил України Міністерства оборони України роз`яснено, що відповідно до Указу Президента України від 17 березня 2014 року N 303 «Про часткову мобілізацію», затвердженого встановленим порядком, оголошено часткову мобілізацію, у зв`язку з чим в Україні настав особливий період. Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не визначено чіткого порядку припинення особливого періоду.

Водночас зазначеним Законом передбачено такий захід, як демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу.

При цьому рішення щодо проведення демобілізації Президентом України не приймалося.

Так, у постанові Верховного Суду від 21.02.2018 року по справі № 211/1546/16-ц колегія суддів зазначила, що за змістом листа Міністерства оборони України від 01 жовтня 2015 року № 322/2/8417, відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» з моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року, в Україні настав особливий період. Скасування особливого періоду буде здійснено окремим Указом Президента України «Про демобілізацію» після стабілізації обстановки на сході України.

Аналогічний висновок зробив Верховний Суд у постанові від 08.02.2018 року (справа№ 335/10496/16-ц). Колегія суддів зазначила, що особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу. Рішень про демобілізацію усіх призваних військовослужбовців та переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу Президент України не приймав.

Частина 3 статті 172-20 КУпАП передбачає, зокрема, появу військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів на території військової частини в нетверезому стані, в умовах особливого періоду, що тягне за собою накладення штрафу від двохсот п`ятнадцяти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.

Таким чином, ОСОБА_1 перебував та був виявлений на території розташування базового табору військової частини з ознаками алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду, отже, вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Обираючи вид адміністративного стягнення, яке необхідно застосувати до ОСОБА_1 , суд, приймаючи до уваги обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, його майновий стан.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 34 КУпАП, в судовому засіданні не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 35 КУпАП, в судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи викладене суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винний у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП та п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» солдат ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 9, 10, 24, 34, 35, 40-1, 172-20, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 172-20 та накласти стягнення:

- у виді штрафу в розмірі 250 (двісті п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, де у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі скарги через Вугледарський міський суд Донецької області.

Суддя Вугледарського
міського суду Донецької області Дочинець С.І.