Справа № 524/3679/19
Провадження 3/524/1559/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2019 року Автозаводський районний суд м.Кременчука Полтавської області

у складі : головуючого судді Олейнікової Г.М.

при секретарі Денисенко Н.В.

за участю захисника Олійник Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременчука, адміністративний матеріал, який надійшов із Управління держпраці у Полтавській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої директором ТОВ «МАКСБУДКОМ», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 41 ч.1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 вчинила правопорушенняпередбачене частиною першою ст.. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення в частині порушень вимог законодавства про працю, за юридичною адресою підприємства: АДРЕСА_2 кімн. 25А; час вчинення протягом січня 2018 року травня 2019 року, виявлено в період з 10.05.2019 року по 11.05.2019 року, а саме: ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 116, ч. 1 ст. 117 КЗпПУ та ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про оплату праці», п. 10 ПКМУ № 100 «Порядку обчислення середньої заробітної плати» затвердженого ПКМУ № 100.

Порушуються вимоги ч. 1 ст. 115 КЗпП та ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про оплату праці». Виплата заробітної плати не проводиться регулярно, не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Так, згідно відомості на виплату грошей за № 2 від 19.03.19 р. (за лютий місяць 2019 року) до видаткового касового ордеру за № від 19.03.19 р. проведено виплату заробітної плати один раз на місяць всім працівникам підприємства на загальну суму 8 799,40 грн., чим порушено вимоги статті.

Порушуються вимоги ч. 1 ст. 116 КЗпП. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, не провадиться в день звільнення. Так, наказом від 01.02.19 р. за № 3 К звільнено із займаної посади ОСОБА_2 з 01 лютого 2019 року. За табелем обліку використання робочого часу за лютий місяць проти прізвища ОСОБА_2 в день звільнення, а саме 1 лютого, зазначено відпрацьовані 8 годин. У відомості по «нарахуванню заробітної плати» за лютий місяць проведено нарахування в сумі - 1214,68 грн., де 208,65 грн. - заробітна плата за фактично відпрацьований час та 1006,03 грн. - компенсація за невикористану відпустку. Виплату належних працівнику коштів проведено 19.03.19 р. в сумі 977,82 грн. по відомості на виплату грошей за № 2 від 19.03.19 р., про що свідчить підпис працівника.

Порушуються вимоги ч. 1 ст. 117 КЗпП. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в день звільнення, при відсутності спору про їх розмір, не виплачується середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Так, наказом від 01.02.19 р. за № 3 К звільнено із займаної посади ОСОБА_2 з 01 лютого 2019 року. За табелем обліку використання робочого часу за лютий місяць проти прізвища ОСОБА_2 в день звільнення, а саме 1 лютого, зазначено відпрацьовані 8 годин. У відомості по «нарахуванню заробітної плати» за лютий місяць проведено нарахування в сумі - 1214,68 грн., де 208,65 грн. - заробітна плата за фактично відпрацьований час та 1006,03 грн. - компенсація за невикористану відпустку. Виплату належних працівнику коштів проведено 19.03.2019 року в сумі 977,82 грн. по відомості на виплату грошей за № 2 від 19.03.2019 року, про що свідчить підпис працівника. Середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку не виплачений (підтвердження відсутнє).

Порушуються вимоги п. 10 «Порядку обчислення середньої заробітної плати» затвердженого ПКМУ № 100. Не проводиться коригування компенсації за невикористану відпустку. Так, згідно «розрахунку відпускних» при нарахуванні компенсації за невикористану відпустку за 9 календарних днів працівнику ОСОБА_2 не проведено коригування, а саме, для розрахунку обрано період вересень - лютий 2019 року. В період з вересня по грудень 2018 року посадовий оклад становив 3723,00 грн., починаючи з січня місяця 2019 року - 4173,00 грн. Отже в розрахунковому періоді відбулось підвищення посадового окладу, тому необхідно провести коригування.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, що свідчить про її неявку без поважних причин, про час та дату судового розгляду справи була повідомлена належним чином , через свого захисника Олійник Л.М., тобто особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вважається повідомленою належним чином про дату,час та місце розгляду судової справи, а тому згідно зі ст. 268 ч.2 КпАП України суд вважає розглянути справу у відсутність особи , яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , оскільки її явка до судового засідання не є обов`язковою.

Захисник Олійник Л.М. у судовому засіданні пояснила, що з протоколом про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вона не погоджується, тільки в частині порушення ст.. 117 ч.1 КЗпП, оскільки компенсаційні витрати не відносяться до заробітної плати, а тому не утворюють склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.. 41 ч.1 КУпАП. З іншими правопорушеннями зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення вона погоджується повністю.

Також 03.09.2019 року у провадження Автозаводського районного суду м. Кременчука надійшло клопотання захисника Олійник Л.М. в якому вона просила справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.. 41 ч.1 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строків притягнення особи, до адміністративної відповідальності, оскільки закінчились строки притягнення її до адміністративної відповідальності передбачені ст.. 38 ч.2 КУпАП.

Суддя вислухавши захисника Олійник Л.М., свідка, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків:

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об,єктивне з,ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, зміцнення законності.

Диспозиція ст.. 41 ч.1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Відповідно до положень ст. 117 ч.1 КЗпПУ в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до положень ст. 83 ч.1 КЗпПУ у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Із наказу № 3к від 01.02.2019 року (а.с. 12), вбачається, що 01.02.2019 року 01.01.2019 року був звільнений з ТОВ «Макбудком» ОСОБА_2 .

З табелю обліку використання робочого часу за лютий 2019 року на аркуші справи 13 витікає, що в день звільнення, а саме 1 лютого 2019 року працівником ОСОБА_2 відпрацьовано 8 годин, тобто була змога в день звільнення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 провести виплати належних ОСОБА_2 всіх виплат. У відомості по «нарахуванню заробітної плати» за лютий місяць проведено нарахування в сумі - 1214,68 грн., де 208,65 грн. - заробітна плата за фактично відпрацьований час та 1006,03 грн. - компенсація за невикористану відпустку.

Згідно відомості на виплату грошей № 2, ОСОБА_2 , в порушення вимог ст.. 83 ч.1 КЗпП України були здійсненні виплати всіх належних йому виплат лише 19.03.2019 року, а відомості про виплату працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку тобто з 01.02.2019 року по 19.03.2019 року відсутні.

Відносно заперечень захисника Олійник Л.М. з приводу того, що вона не погоджується,з протоколом про адміністративне правопорушення в частині порушення ст.. 117 ч.1 КЗпП, оскільки компенсаційні витрати не відносяться до заробітної плати, а тому не утворюють склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.. 41 ч.1 КУпАП, то суд не приймає їх до уваги, оскільки згідно п. 1.3 Інструкції зі статистики заробітної плати затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 року № 5 вбачається, що до фонду оплати праці включаються нарахування найманим працівникам у грошовій та натуральній формі (оцінені в грошовому вираженні) за відпрацьований та невідпрацьований час, який підлягає оплаті, або за виконану роботу незалежно від джерела фінансування цих виплат. Фонд оплати праці складається з: фонду основної заробітної плати; фонду додаткової заробітної плати; інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Тобто компенсаційні витрати відносяться до структури заробітної плати, що утворює порушення ст.. 117 ч.1 КЗпП, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в день звільнення, при відсутності спору про їх розмір, не виплачується середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Тому , з урахуванням викладеного , суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення , передбаченого ст.. 41 ч.1 КУпАП і вважає її вину доведеною у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ст..41 ч.1КУпАП .

Відносно клопотання захисника Олійник Л.М. про закриття провадження по справі у зв`язку із закінченням строків притягнення особи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності , передбачених ст.. 38 ч.2 КУпАП , то суд приходить до наступних висновків:

Відповідно до ст. 38 ч.2 КУпАП стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Суд вважає , що інспектор праці правопорушення, які було допущені в протягом січня 2018 року травня 2019 року, могла виявити тільки при проведенні перевірки ТОВ «МАКСБУДКОМ», а саме в період з 10.05.2019 року по 11.05.2019 року, про що свідчить також акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю за № ПЛ4246/1836/АВ. (а.с. 4-11)

Відповідно до ст. 38 ч.2 КУпАП стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

На момент розгляду справи закінчилися строки накладення адміністративного стягнення передбачені ст. 38 ч.2 КУпАП.

Аналіз положень п. 7 ст. 247, ст. 1, ст. 7, ст. 245 КУпАП, дозволяє зробити висновок про те, що в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.. 38 ч.2 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю без з`ясування обставин, передбачених ст.. 280 КУпАП, в тому числі винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що також в поєднанні із вимогами ст. 284 КУпАП, за змістом якої суд у резолютивній частині повинен викласти тільки одне із передбачених цією статтею рішень: про накладення адміністративного стягнення чи про закриття.

З урахуванням викладеного, враховуючи вимоги ст.247 ч.1 п.7 КУпАП провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст.. 41 ч.1 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було виявлено інспектором держпраці Рогізною Л.М. в період з 10.05.2019 року по 11.05.2019 року, таким чином, станом на день розгляду справи у суді закінчився 3-х місячний строк притягнення її до адміністративної відповідальності.

Також судом не було допущено затягування розгляду цього адміністративного матеріалу.

Так, адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 надійшов у провадження Автозаводського районного суду м. Кременчука 24.05.2019 року , у строки , передбачені ст. 277 ч.1 КУпАП справа була призначена до судового розгляду на 07.06.2019 року, але судове засідання було відкладено у зв`язку із клопотанням захисника Олійник Л.М. про ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення(а.с. 22), 02.07.2019 року розгляд справи не відбувся , у зв`язку із клопотанням захисника Олійник Л.М. про відкладення розгляду справи у зв`язку із необхідністю подання доказів (а.с. 28), 23.07.2019 року судове засідання було відкладено у зв`язку із неявкою у судове засідання свідка ОСОБА_2 , явка якого судом визнана обов`язковою, 19.08.2019 року судове засідання було відкладено у зв`язку із клопотанням захисника Олійник Л.М. про відкладення розгляду справи, у зв`язку із її зайнятістю у іншому судовому засіданні (а.с. 44).

У зв,язку з закриттям провадження по даній справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП питання щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не вирішується, з урахуванням положень рішення Європейського суду з прав людини у справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі, питання про доведеність вини особи не вирішується.

При цьому є необхідним вказати, що згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено судом.

Практика Європейського суду з прав людини, зокрема, в рішенні у вищевказаній справі встановлює, що презумпція невинуватості буде порушена, якщо стверджувати, що особа винна, коли цього не було встановлено відповідно до закону.

Таким чином, оскільки тримісячний строк, передбачений ст. 38 КУпАП з моменту виявлення правопорушення закінчився, справа відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 7ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.38 ч.2 ,41 ч.1, 247 ч.1 п.7, 284 ч.1 п. 3 КпАП України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.41 КпАП України закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його законним представником, адвокатом, потерпілим, його представником в Полтавський апеляційний суд, через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: