Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

18.06.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційни суд в особі судді Гошовського Г.М., за участі захисника - адвоката Коваленка О.М., розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 33/4806/210/19 в якій ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , притягнутий до адміністративної відповідальності як такий, що вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою захисника - адвоката Коваленка О.М. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.11.2018.

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 15.09.2018 о 23:10 керував транспортним засобом марки «Fiat» з номерним знаком НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук) та в присутності двох свідків, відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння з використанням технічного засобу «Drager» на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я, за що підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням на один рік права керування транспортними засобами.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову і закрити провадження в справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вказує, що суд неповно з`ясував обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Стверджує, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду внаслідок тиску на нього з боку поліцейських, які не дали йому можливості прийняти правильне рішення. Проте, він скористався правом пройти медичний огляд в закладі охорони здоров`я самостійно протягом двох годин, за результатами огляду виявився тверезим, про що надав відповідний акт огляду, долучений до матеріалів справи.

Апеляційний суд заслухав пояснення захисника на підтримання апеляційної скарги, дослідив наявні у справі докази, перевірив доводи апеляційної скарги і вважає, що вона підлягає частковому задоволенню таких підстав.

Згідно зі статтями 245, 252 КУпАП завданнями провадження в справі про адміністративне правопорушення і обов`язком органу, який її розглядає, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, проте не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Протокол про адміністративне правопорушення визнається джерелом доказів у справі за умови його відповідності вимогам ст.ст. 254-256 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зазначається дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Пунктами 2 і 3 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкції), передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, ознаками якого є: 1) запах алкоголю з порожнини рота; 2) порушення координації рухів; 3)порушення мови; 4) виражене тремтіння пальців рук; 5) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; 6) поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, п.п. 6,7 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Згідно з п.1 розділу ІІ Інструкції поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції.

У пункті 5 розділу ІІ Інструкції вказано, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Ці вимоги у справі додержані не в повній мірі.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 408279 від 15.09.2018 (а.с. 1) протиправне діяння ОСОБА_1 полягало в тому, що він цієї доби о 23:10 по вул. Першотравнева Набережна у м. Мукачево керував автомобілем марки «Fiat» з номерним знаком НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різким запахом з порожнини рота, порушенням координації рухів, вираженим тремтінням пальців рук та, в присутності двох свідків, відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння. Також відмовився надати пояснення по суті порушення.

З пояснень свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_1 у їх присутності відмовився від проходження медичного огляду для визначення стану сп`яніння (а.с. 3, 4).

Окрім протоколу і цих пояснень суддя у постанові послався на дані відеозапису з нагрудних відеореєстраторів поліцейських, на яких зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Посилань на інші докази в постанові судді немає.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 в адміністративному правопорушенні, за яке його притягнуто до відповідальності, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Ця ж правова норма забороняє покладання на особу обов`язку доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

Зі змісту пояснень ОСОБА_1 зафіксованих на відеозапису і в судовому засіданні вбачається, що від проходження медичного огляду на стан сп`яніння він відмовився через недовіру до поліцейських, оскільки спочатку у них були претензії до нього тільки через несправність фар, а вже потім вони стали вимагати він нього пройти огляд на стан сп`яніння. При цьому вони роз`яснили йому, що в разі відмови від проходження огляду буде складено і направлено до суду відповідний протокол, а суд вирішить, знаходився він у стані сп`яніння чи ні. В подальшому він відмовився від проходження огляду, вирішивши для себе, що пройде огляд у лікаря самостійно і в такий спосіб суду доведе, що був тверезий.

На підтвердження цих доводів ОСОБА_1 надав протокол № 269 медичного огляду від 16.09.2018, зі змісту якого вбачається, що він о 00:45, тобто через півтори години після пред`явлення йому поліцейськими вимоги про проходження огляду, був тверезим. Вказаний протокол підтверджує, що його відмова від проходження медичного огляду не була зумовлена метою приховати стан алкогольного сп`яніння.

Пояснення ОСОБА_1 збігається з даними відеозапису, які, до того ж, не підтверджують ні порушення координації рухів ОСОБА_1 , ні вираженого тремтіння пальців його рук. Немає підтвердження будь-яких ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 і в поясненнях свідків.

Отже, належних і допустимих доказів, якими би спростовувались пояснення ОСОБА_1 про обставини події, в матеріалах справи немає.

Санкція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає для водіїв безальтернативне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Наявність тільки однієї з ознак, визначених у п. 3 розділу І Інструкції, про яку вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, і яка, до того ж, заперечувалась ОСОБА_1 та не підтверджена жодним іншим доказом, не утворювала передбаченої у п. 2 цього ж розділу підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння, а отже і вимагати від нього проходження медичного огляду.

Перекручене інформування ОСОБА_1 , про наслідки відмови від проходження огляду свідчить про порушення поліцейським припису ч.4 ст. 256 КУпАП.

За таких обставин доводи апеляційної скарги не можуть бути відкинуті тільки як спосіб захисту ОСОБА_1 від відповідальності, а їх врахування істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого адміністративного правопорушення про яке йдеться в даному протоколі і в постанові судді.

Між тим, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, як такого, що керував транспортним засобом і відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічного засобу «Drager» на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я.

Апеляційний суд з таким висновком не погоджується і, враховуючи, що ОСОБА_1 після відмови на вимогу поліцейського від проходження огляду на стан сп`яніння пройшов такий огляд відповідно до встановленого порядку самостійно, за результатом огляду виявився тверезим, і що суворість безальтернативного адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, явно не відповідає характеру такого правопорушення, вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з огляду на малозначність правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ч.2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження по справі про адміністративне правопорушення виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись ст. ст. 22, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу захисника Кондратенка Д.В. задовольнити частково.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 27.11.2018 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, скасувати.

З огляду на малозначність вчиненого правопорушення звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, оголосити йому усне зауваження.

Провадження в справі закрити.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.М. Гошовський