ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №711/2544/19

Номер провадження 3/711/775/19

01 квітня 2019 року Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Кучеренко В.Г., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки в Черкаській області про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП надійшли з Управління захисту економіки в Черкаській області до Придніпровського районного суду м. Черкаси 25.03.2019.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 315193 від 20.03.2019 ОСОБА_1, провізор медичної частини Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» управління ДПтС в Черкаській області, та відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» являється суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов»язані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причин, несвоєчасно подала декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов»язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за раніше неохоплений період, що визначається Національним агентством, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала, при цьому пояснила, що винною себе в скоєнні адміністративного правопорушення пов'язаного з корупцією, за яке передбачена відповідальність згідно з вимогами ч.1 ст. 172-6 КУпАП не визнає, оскільки вона не є суб'єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-6 КУпАП. Згідно з протоколом, вона, ОСОБА_1, дійсно з 12 квітня 2017 року займала посаду провізора медичної частини державної установи "Черкаський слідчий ізолятор". Відповідно до посадової інструкції провізора (фармацевта) медичної частини (копію додаю) безпосередньо була підпорядкована начальнику медичної частини, її посада жодним чином не пов'язана з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно - господарських функцій, не віднесена до категорії державного службовця, тому вона не підпадає під дію ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» та не є посадовою чи службовою особою юридичної особи публічного права в розумінні та визначенні цього Закону.

Крім цього, в цілях декларування необхідно враховувати підпункт 23 пункту 3 розділу III "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про вищу раду правосуддя", відповідно до якого дія розділу VII "Фінансовий контроль" Закону не поширюється на посадових осіб закладів, установ та організацій, які здійснюють основну діяльність у сфері соціального обслуговування населення, соціальної та професійної реабілітації інвалідів і дітей-інвалідів, соціального захисту ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, охорони здоров'я (крім керівників закладів охорони здоров'я центрального, обласного, районного, міського (міст обласного значення, міст Києва та Севастополя) рівня), освіти (крім керівників вищих навчальних закладів та їх заступників), науки (крім президентів Національної академії наук України та національних галузевих академій наук, перших віце-президентів, віце-президентів та головних учених секретарів Національної академії наук України та національних галузевих академій наук, інших членів Президії Національної академії наук України та президій національних галузевих академій наук, обраних загальними зборами Національної академії наук України та національних галузевих академій наук відповідно, керівників науково-дослідних інститутів та інших наукових установ), культури, мистецтв, відновлення та збереження національної пам'яті, фізичної культури, спорту, національно-патріотичного виховання.".

Всі вищеперераховані факти чітко визначені та перелічені в Рішенні НАЗК від 08 лютого 2019 року № 368 «Про затвердження Змін до Роз'яснення щодо застосування окремих положень Закону України "Про запобігання корупції" стосовно заходів фінансового контролю».

На підставі викладеного, просила провадження у справі закрити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Положенням ст. 49 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено обов'язок державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, а також юридичних осіб публічного права перевіряти факт подання суб'єктами декларування, які в них працюють, відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

Протокол про адміністративне правопорушення складений Управлінням захисту економіки в Черкаській області 20.03.2019, але оскільки датою вчинення правопорушення ОСОБА_1 є 07.08.2018, з цих підстав провадження в даній адміністративні справі підлягає закриттю.

При цьому п.7 ч.1 ст.247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення, а є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином положення ч.1 ст.247 КУпАП виключають можливість здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, яке включає в себе дослідження доказів на предмет наявності або відсутності складу адмінправопорушення, з підстав закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Аналогічна позиція узагальнена Вищим адміністративним судом України щодо встановлення вини особи під час закриття провадження про адміністративне правопорушення у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, під час закриття провадження у справах про адміністративне правопорушення у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП, вина особи не встановлюється. Поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (див. за цим посиланням http://www.vasu.gov.ua/nkr/pravovi_vusnovky/pravjvi_visnjvki_07.11.2017/).

На підставі вищевикладеного та керуючись ч.1 ст. 172-6, ст.ст. 283-284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП провадженням закрити, у звязку із закінченням строків передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: ОСОБА_2