Справа № 206/677/19
Провадження № 3/206/369/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.,

за участю секретаря Колтакової М.К.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, не працюючої, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, за ст.173 КУпАП,

за участю правопорушника: ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, 26.01.2019 року близько о 16 годині 00 хвилин, знаходячись в на зупинці громадського транспорту, розташованої в м. Дніпро по вул. Семафорна, біля буд. 27, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння виражалась нецензурною лайкою в бік прохожих громадян та працівників поліції на зауваження не реагувала, чим порушила громадський порядок та спокій громадян. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, за що передбачена відповідальність за ст.173 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнала, підтвердила обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не заперечувала проти накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави, про що надала суду заяву.

Відповідно до вимог ст.ст. 245,280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення повністю доведена матеріалами справи, а саме: показаннями ОСОБА_1, даними протоколу про адміністративне правопорушення від 26.01.2019 року серії ГП № 296045 та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

В рішенні Європейського Суду з прав людини "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 року наголошено на тому, що, як зазначено у Кодексі України про адміністративні правопорушення та у подальших розясненнях Пленуму Верховного Суду України, адміністративні правопорушення (тобто незначні правопорушення за законодавством України) караються арештом лише у виключних випадках (див. пункти 16 та 18), тобто адміністративне стягнення повинно бути пропорційним переслідуваній меті.

Відповідно до положень ст. 33КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом'якшує відповідальність ОСОБА_1 суд визнає щире каяття винної.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1, яка вперше притягується до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Положеннями ст.40-1КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовийзбір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1 не відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 28 Конституції України, ст.ст.33,39-1,40-1,173-2,251,283-285 КУпАП, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»,Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,Законом України «Про судовий збір», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 (пятдесят одна) гривня.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В.Поштаренко