П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2019 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участю представника особи яка притягається до адмінвідповідальності, адвоката Биркович О.І., розглянувши матеріали адміністративної справи що надійшли з УПП в Закарпатські області про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №233939 від 22.03.2019 р. вбачається, що 22.03.2019 р. в м. Ужгород, на перехресті вул. Боженка та вул. Менделєєва, водій ОСОБА_1 , керував ТЗ ЗАЗ LANOS д.н.з. НОМЕР_1 , порушив вимоги заборонного дорожнього знаку 3,21 «В`їзд заборонено», здійснив проїзд на вул. Менделеєва та при спілкуванні було виявлено, що водій керував ТЗ ознаками алкогольного сп`яніння: порушення координації рухів, порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно постанови Ужгородського міськрайонного суду від 27 травня 2019 року справу про адміністративне правопорушення відносно гр. України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП повернуто до УПП в Закарпатській області ДПП для усунення виявлених судом недоліків та виконання вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення.

10.06.2019 року вказані матеріали надійшли о Ужгородського міськрайонного суду після усунення недоліків.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 , адвокат Биркович О.І., пояснив, що особа яку він представляє 22.03.2019 року за кермом автомобіля ТЗ ЗАЗ LANOS д.н.з. НОМЕР_1 не перебував. Крім того, вказує, що відсутні відомості про особу водія враховуючи що прізвище вказано в протоколі як « ОСОБА_3 », по відеоматеріалам « ОСОБА_4 », наявні розбіжності в часі зупинки автомобіля та складання адміністративного протоколу, та наявності розбіжностей в підписах понятих та прізвищах свідків у протоколі та поясненнях, доданих до матеріалів провадження.

В судове засідання гр. ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У попередньому судовому засіданні ОСОБА_2 , категорично заперечує факт керування транспортним засобом та зазначає, що за кермом автомобіля марки ЗАЗ LANOS д.н.з. НОМЕР_1 , перебував ОСОБА_4 .

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що суд повинен своєчасно, повно, всебічно та об`єктивно з`ясовувати обставини справи. Для правильного вирішення справи необхідно, щоб були дотримані вимоги щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 256 КУпАП.

У відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. Особа, яка вчинила правопорушення, має право подати пояснення та зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підпису. Власноручно викладені цією особою пояснення та зауваження додаються до протоколу, про що до нього вноситься відповідний запис із зазначенням кількості аркушів, на яких подано такі пояснення та/або зауваження. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дати пояснення і підписати протокол у ньому робиться запис про це. При складанні протоколу порушникові роз`яснюються його права і обв`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідност.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №233939 від 22.03.2019 р. вказується, що 22.03.2019 р. в м. Ужгород, на перехресті вул. Боженка та вул. Менделєєва, водій ОСОБА_1 , керував ТЗ ЗАЗ LANOS д.н.з. НОМЕР_1 , порушив вимоги заборонного дорожнього знаку 3,21 «В`їзд заборонено», здійснив проїзд на вул. Менделеєва та при спілкуванні було виявлено, що водій керував ТЗ ознаками алкогольного сп`яніння: порушення координації рухів, порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за даною нормою настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність по ній настає 1) у разі керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (п. 2.9 «а» ПДР України), 2) у разі передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів (п. 2.9 «г» ПДР України), 3) а також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 ПДР).

Таким чином для кваліфікації діяння за ч.1 ст. 130 КУпАП необхідно встановити, що особа: -керувала транспортним засобом, при цьому будучи у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; -або передала керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, за умови, що тому, хто передає керування, відомо про такий стан; -або керувала транспортним засобом та відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.266 КУпАП, п.2 та п.3 розділу І Інструкції - огляд водіїв на стан сп`яніння проводиться лише у тому випадку, коли є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до роз`яснень, що міститься в п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 р. №14 під керуванням транспортними засобами слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортними засобами, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, такий обов`язок покладається саме на водія транспортного засобу, який керує автомобілем.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Натомість у матеріалах справи про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні об`єктивні дані, підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами, які б підтверджували факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом за обставин, наведених в протоколі, а надані суду докази не спростовують доводів сторони захисту.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 підтвердив, що саме він перебував за кермом ТЗ ЗАЗ LANOS д.н.з. НОМЕР_1 , та був очевидцем подій що мали місце 22.03.2019 року. Вказав, що саме він, як водій надавав працівнику поліції документи на автомобіль та посвідчення водія. ОСОБА_2 знаходився на пасажирському сидінні, коли вийшов до нього підійшли працівники поліції та почали стверджувати, що саме ОСОБА_2 був за кермом автомобіля. Вказуючи, що скло на дверцятах належного йому автомобіля, тоноване (затемнене), тому працівники поліції не могли бачити хто саме керував ТЗ ЗАЗ LANOS д.н.з. НОМЕР_1 .

Відеозапис, надісланий до суду разом з протоколом про адміністративне правопорушення, який було досліджено в судовому засідання, не містить даних які б підтвердили факт перебування за кермом, та факт керування транспортним засобом, саме ОСОБА_2 Навпаки, з відеозапису вбачається, що останній виходить з авто зі сторони пасажирського сидіння з правого боку автомобіля, а ОСОБА_4 вказує що саме він є водієм вказаного вище автомобіля.

Згідно доданої до матеріалів про адміністративне правопорушення копії постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення серії ДП18 №498002 від 22.03.2019 р., передбаченого ч. 1 ст. 126 та ч.1 ст. 122 КУпАП, вказано, що такий 22.03.2019 року о 19.00 годині водій ОСОБА_1 , керував ТЗ ЗАЗ LANOS д.н.з. НОМЕР_1 , порушив вимоги заборонного знаку 3.21 «В`їзд заборонено» та здійснив проїзд по вул. Менделєєва та при цьому не надав посвідчення водія та реєстраційний документ.

Суд враховує, що з метою об`єктивного з`ясування обставин справи із вказаного питання до суду для надання пояснень в якості свідка неодноразово належним чином викликався працівник поліції, яким складено протокол у справі про адміністративне правопорушення, але жодного разу він на виклики не з`явився. Судом вжито всіх можливих заходів щодо його виклику, які визначені положеннями КУпАП.

Крім того, у протоколі, вказано особу правопорушника « ОСОБА_1 », до матеріалів справи додано довідку про отриманні посвідчення водія відповідної категорії на право керування транспортними засобами НОМЕР_2 № НОМЕР_3 гр. « ОСОБА_2 ».

Тобто у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначено невірне прізвище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та при складанні протоколу працівником поліції не було встановлено особу правопорушника.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано друковані бланки письмових пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які підписані ними про те, що у їх присутності, ОСОБА_1 відмовився пройти медичний огляд у встановленому Законом порядку за допомогою приладу «ДРАГЕР» та в лікаря нарколога для визначення стану сп`яніння.

Крім того, судом неодноразово в судові засідання викликались вказані свідки, разом з тим, такі не з`явились.

Разом з тим, вказані свідки не були безпосередніми очевидцями події зупинення транспортного засобу 22.03.2019 року о 19.00 годині, враховуючи досліджений відеозапис доданий до матеріалів протоколу.

Оскільки відповідно до вимог ст.245 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне вирішення справи, зважаючи на неодноразові виклики інспектора, який працює поліцейським, та вжиті всі можливі заходи із вказаного питання, суд вважає, що розгляд справи можливо завершити на підставі наявних доказів.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» ( з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

За таких обставин, суд вважає, що суть правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП є сумнівною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б беззаперечно доводили вчинення ОСОБА_2 інкримінованого йому адміністративного правопорушення та містять істотні недоліки. Відтак, оцінюючи кожен доказ окремо з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що у справі відсутні достатні і достовірні докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_2 автомобілем, що відповідно виключає в діях особи склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке ставиться йому в провину.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП). Встановлені у суді обставини не підтверджують правильність викладених у протоколі даних про обставини правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

За вищезазначених обставин, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 , відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім того, не підтвердженним є сама подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП

Керуючись ст.ст.9, 245, 247 ч.1 п.1, 280, 283 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,- закрити у зв`язку із відсутністю в складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош