Справа № 583/343/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області КОВАЛЬОВА О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення разом з матеріалами, що надійшли від Управління Укртрансбезпеки у Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, не працюючого

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення

встановив:

ОСОБА_1 18.01.2019 року о 13-05 годині в с. Климентове Охтирського району на автомобілі НОМЕР_2 провадив господарську діяльність з перевезення пасажирів на таксі без державної реєстрації як суб'єкт господарювання, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі, просив провадження у справі закрити.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провадження у справі слід закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 245, 252, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачено, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, згідно з ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

Диспозицією ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення наведені підстави притягнення до адміністративної відповідальності, а саме провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Частиною 1 та 2 статті 3 Господарського кодексу України визначено поняття господарська діяльність, а саме: під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність; господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Статтею 42 цього ж Кодексу визначено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про підприємництво», підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб'єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, поняття «підприємницька діяльність» («підприємництво») є складовою ширшого за обсягом поняття «господарська діяльність».

З метою визначення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, необхідно встановити всі характеризуючі ознаки підприємницької діяльності, основними з яких є: самостійність, ініціативність та систематичність.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб'єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов'язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Отже, необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більше разів. Разове вчинення зазначеної дії не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Проте, матеріали справи стосовно ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження обставини, які б давали підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, протокол про адміністративне правопорушення серії ІІ № 0006665 від 18.01.2019 року не містить даних про те, що ОСОБА_1 здійснював свою діяльність систематично, тобто провадив господарську діяльність з перевезення пасажирів на постійній основі, не вказано осіб, яким він надавав послуги з перевезення, за якою ціною здійснював послуги з перевезення пасажирів. Також не надано доказів, що ОСОБА_1 є суб'єктом господарювання в розумінні положень ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення серії ІІ № 0006665 від 18.01.2019 року відносно ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення неможливо однозначно встановити ознаку, яка характеризує зовнішній прояв події вчиненого адміністративного правопорушення, а саме: місце його вчинення, оскільки місцем адміністративного правопорушення зазначено с. Климентове Охтирського району, без вказівки вулиці, номеру будинку чи іншої будівлі, споруди, за яким надається можливим встановити точне місце події.

Тобто протокол про адміністративні правопорушення серії ІІ № 0006665 від 18.01.2019 року не містить жодної інформації щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення має бути обґрунтовано конкретними доказами.

Інших доказів, які б підтверджували факт того, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність без державної реєстрації, а саме, надавав послуги по перевезенню пасажирів без оформлення відповідних дозволів, матеріали справи містять.

В своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином, з огляду на вказане сам по собі протокол про адміністративне правопорушення серії ІІ № 0006665 від 18.01.2019 року, складений відносно ОСОБА_1 не може бути беззаперечним доказом його вини, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не впливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту.

Разом з тим, норма ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення є бланкетною, то в протоколі обов'язково має бути посилання на норму спеціального закону, за порушення якої настає відповідальність. Однак таке посилання у протоколі відсутнє.

Суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ст. 164 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин відсутність складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 183-1, 247, 245, 251, 252, 266, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області О.О. КОВАЛЬОВА