Справа № 201/3376/19
Провадження № 3/201/1634/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, притягнутого за ч. 4 ст. 122 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Інспектором патрульної поліції складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП у відношенні ОСОБА_1, відповідно до якого останній 27 лютого 2019 року о 14 годині 00 хвилин, керуючи транспортним засобом «DAF», д/н НОМЕР_1, не переконався в технічній справності свого транспортного засобу, внаслідок чого під час руху по вул. Космічній в м. Дніпрі, у останнього відмовили гальма, що призвело до створення аварійної обстановки автомобілю НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, який вимушено різко змінив напрямок руху для уникнення зіткнення. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 з'явився до суду та пояснив, що він діяв в стані крайньої необхідності для уникнення та відвернення значних наслідків, оскільки в нього під час руху відмовили гальма та він намагався не здійснити зіткнення з іншими автомобілями, а тому маневрував на кільці доріг по вул. Набережна Перемоги - пр. Героїв - вул. Космічна в м. Дніпрі, де в цей час рухався по головній дорозі автомобіль «Хюндай», водій якого ОСОБА_2 прискорився для уникнення з ним зіткнення.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до висновку, що ця справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за обставин її вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності в стані крайньої необхідності, з наступних підстав.

Згідно ст. 18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 194885 від 27 лютого 2019 року аварійна обстановка для водія ОСОБА_2 була створена в результаті порушення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП, п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

Однак, проаналізувавши дорожню обстановку та обставини, що склались в час коли відбулась ця пригода на ділянці дороги, що має двосторонній рух, рух по якій регулюється сигналами світлофорів як для транспортних засобів, так і для пішоходів при переході через пішохідні переходи, що відповідно створює велику концентрацію на проїзній частині, суд приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 хоча і наявне порушення п. 12.3 Правил дорожнього руху України, однак воно було допущено останнім в стані крайньої необхідності, для усунення небезпеки, яка загрожувала життю та здоров'ю інших осіб. Про явність та реальність такої небезпеки, що загрожувала оточуючим свідчить той факт, що в умовах технічної несправності гальмівної системи водій ОСОБА_1 намагався уникнути зіткнення та маневрував на даній ділянці дороги, чим дійсно змусив водія ОСОБА_2 різко змінити напрямок руху, що спричинило створення аварійно-небезпечної ситуації для останнього, однак така небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами аніж здійснення маневрування задля зменшення швидкості аж до повної зупинки, що було необхідною умовою, для відвернення більш значної шкоди ніж заподіяна, у зв'язку з чим у ОСОБА_1 не було іншого вибору аніж створити аварійну ситуацію та уникнути ДТП.

Таким чином, слід констатувати, що водій ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності і відповідно намагався усунути небезпеку, яка загрожувала державному та громадському порядку, а також іншим громадянам, в тому числі водію ОСОБА_2, з яким в результаті таких дій не було скоєно зіткнення, а отже заподіяна від створення аварійної обстановки шкода є менш значною аніж та, яка могла б бути завдана при дорожньо-транспортній пригоді. Дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності хоча і утворюють ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, однак, в силу вказаних обставин, не являються правопорушенням, тобто суспільно протиправним діянням, навпаки ОСОБА_1 діяв в таких умовах правомірно.

Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП в стані крайньої необхідності, що виключає провадження в цій справі, яка підлягає закриттю на підставі п. 4 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247 п. 4, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, притягнутого за ч. 4 ст. 122 КУпАП - закрити, за обставин вчинення дії особою в стані крайньої необхідності.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя:В.М. Гончаренко