Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1784/18
Провадження № 3/280/22/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 січня 2019 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Щербаченко І. В., розглянувши матеріал, який надійшов від Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 183? Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю особи, яка притягається доа адміністративної відповідальності, ОСОБА_1,

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області 03.01.2019 після доопрацювання від Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 183? Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №463119 від 20.11.2018, відповідно до якого ОСОБА_1 допустив заборгованість по аліментах на утримання дочки ОСОБА_2 та сина ОСОБА_3, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців, а саме: 11894,66 грн. /а.с.2/.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав, пояснив, що дійсно допускав заборгованість по аліментах, оскільки шукав місце роботи, однак сукупна заборгованість не становила суму платежів за шість місяців.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 183? Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Диспозицією статті 183? Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сімї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання.

Із матеріалів справи вбачається, що заборгованість по аліментам у платника аліментів виникла з 27.04.2015 у сумі 11894,66 грн. /а.с.8,9/, після доопрацювання до протоколу додано рапорт працівника Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, відповідно до якого у період часу з 06.02.2018 по 01.12.2018 ОСОБА_1 Лю має заборгованість по сплаті аліментів в сумі 8832 грн., що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, тобто 8232 грн.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п. 41) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У справі «Малофєєва проти Росії» ЄСПЛ серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно статті 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

За загальним положенням, встановленим цією статтею, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної сили в часі, тобто не поширюються на поведінку, що мала місце в той період, коли відповідний акт ще не був прийнятий або ще не набрав чинності.

У рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99 зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Заборона зворотної дії є однією з важливих складових принципу правової визначеності.

Положеннями частини 2 статті 11 Загальної декларації прав людини зазначено про те, що ніхто не може бути засуджений на підставі скоєння будь-якого діяння або за бездіяльність, які на час їх скоєння не становили злочину за національними законами або за міжнародним правом, а також ч. 1 статті 7 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини встановлює, що жодна людина не може бути обвинувачена у скоєнні кримінального злочину на підставі будь-якої дії або бездіяльності, які на час їх вчинення не становили кримінального злочину за національними законами або за міжнародним правом. Таким чином, норма Закону України №2234-VІІІ від 07 грудня 2017 року, якою було доповнено Кодексу України про адміністративні правопорушення статтею 183?, не має зворотної дії в часі.

Отже, сума боргу по аліментах повинна конкретно бути визначена з 06 лютого 2018 року (тобто з дня набрання чинності положень статті 183? Кодексу України про адміністративні правопорушення), а не загальна (з дня пред'явлення виконавчого листа до виконання), або повинна бути вказана загальна сума боргу по аліментах (з дня пред'явлення виконавчого листа до виконання), та з 06 лютого 2018 року.

Відповідно до розрахунку начальника Коростишівського відділу державної виконавчої Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 01.11.2018 заборгованість станом на 01.11.2018 становить 12894,66 гривень, після доопрацювання до протоколу додано розрахунок станом на 01.12.2018, хоча протокол складено 20.11.2018.

Згідно вищевказаного розрахунку від 01.11.2018 станом як на лютий 2018 року, так і на березень 2018 року заборгованість по сплаті аліментів становить 0,00 грн., а станом на квітень 2018 року заборгованість становить 5806,66 гривень, хоча і розмір аліментів, визначений у виконавчому документі, і сума аліментів, яка підлягає стягненню, становить 800,00 грн. Отже, виникнення заборгованості у розмірі 5806,66 гривень є незрозумілою. Більше того, до протоколу додано копію квитанції від 15.03.2018 про сплату 1600,00 гривень на користь ОСОБА_4.

Отже, приходжу до переконання, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 слід закрити у звязку з недоведеністю його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 183? Кодексу України про адміністративні правопорушення, у відповідності до пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження.

Керуючись статтями 7, 9, 183?, 245-247, 251-252, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 183? Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. В. Щербаченко