Справа № 500/9220/18 Провадження № 3/500/100/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2019 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Пащенко Т.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Борисівка Татарбунарського району Одеської області, РНОКПП НОМЕР_1, фізичної особи - підприємця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1, будучи фізичною особою - підприємцем допустив порушення вимог законодавства про працю та оплату праці, а саме: сторожам ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в порушення статті 108 КЗпП України не нараховано та не виплачено у підвищеному розмірі оплату за роботу у нічний час з 22 годин вечора до 6 годин ранку; в порушення ч. ч. 1, 2 ст. 107 КЗпП України не проведена оплата у підвищеному розмірі за роботу у святкові дні сторожам: ОСОБА_2 за 01.05.2018 р.; ОСОБА_3 за 09.05.2018 р., 27 травня 2018 р.; ОСОБА_4 за 28.06.2018 р., 24.08.2018 р., 14.10.2018 р.; в порушення ч. 1 ст. 83, ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні з 16.10.2017 р. вантажника ОСОБА_5 йому не виплачено грошову компенсацію за 3 календарних днів невикористаної щорічної відпустки за період роботи з 01.09.2017 р. по 16.10.2017 р; при звільненні з 16.03.2018 р. продавця ОСОБА_6 йому не виплачено грошову компенсацію за 4 календарних дні невикористаної щорічної відпустки за період роботи з 10.01.2018 р. по 16.03.2018 р.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що притягуваний своїми діями скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду сповіщений належним чином, надав суду заяву, в якій вказав, що свою вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення визнав повністю, просив розглядати справу у його відсутності.

Крім повного визнання своєї вини притягуваним, вина ОСОБА_1 у порушенні вимог законодавства про працю та про оплату праці повністю підтверджуються обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, а також матеріалами справи, що досліджені судом.

Як було вище наведено, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 допустив порушення вимог законодавства про працю та про оплату праці.

Крім того, його вина також підтверджується матеріалами справи, що досліджені судом, а саме: актом інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю № ОМС-ОД1189/103О/АВ від 05.12.2018 р.; Приписом про усунення виявлених порушень № ОМС-ОД1189/103О/АВ/П від 05.12.2018 р.; копіями трудових договорів ОСОБА_1 з ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, копіями відповідних наказів про прийняття їх на роботу; копіями відомостей на виплати готівки; копіями табелів обліку робочого часу; копіями особових карток працівників; а також копіями відповідних розрахункових листків.

Таким чином належна оцінка вищенаведених доказів в їх сукупності, що дослідженні в судовому засіданні, дає підстави суду дійти висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт допущення директором фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 вищезазначених порушень вимог законодавства про працю.

Отже вина ОСОБА_1 у скоєнні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, повністю доказана зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення, та його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 41 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1, суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника та обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

До обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом'якшують відповідальність ОСОБА_1 за скоєне ним адміністративне правопорушення, суд відносить щире розкаяння винного.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за скоєне ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Таким чином, з урахуванням вказаних обставин справи, приймаючи до уваги особу ОСОБА_1, суд вважає, що достатнім і необхідним для його виправлення, а також для припинення вчинення ним нових правопорушень є накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в межах мінімального розміру.

Відповідно до ст.4 ч.2 п.5 Закону України «Про судовий збір», у зв'язку з ухваленням постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст. ст. 280, 283 - 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 41 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 (п'ятсот десять гривень) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 (триста вісімдесят чотири гривні 20 копійок) гривень.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження чи опротестування постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги або протесту.

Суддя: Т.П.Пащенко