справа № 563/1736/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року м. Корець

Суддя Корецького районного суду Рівненської області Опришко П.З., розглянувши матеріали, які надійшли до суду від Головного управління ДФС у Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНПП - НОМЕР_1, працює в ТОВ "Центуріон-Дістрібюшин" старший оператор, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності

за ч.1 ст. 155-1 КУпАП, -

встановив :

Згідно протоколу №454 від 14.11.2018 року ОСОБА_1 07.11.2018 року при проведенні фактичної перевірки ТОВ "Центуріон-Дістрібюшин" порушила вимоги встановленого законодавством порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а саме не вела обліку товарних запасів (паливно-мастильних матеріалів) за місцем їх реалізації та зберігання на АЗС з магазином, яке розташоване за адресою: Рівненська область, Корецький район, с. Головниця, а/д Київ-Чоп, 269 км+500 м, чим порушила п.12 ст.3 Закону України від 06.07.1999 року № 265185-ВР. "Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг із змінами та доповнення", тобто вчинила правопорушення, відповідальність за яке встановлено ст. 155-1 ч.1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1М свою вину не визнала, пояснила, що на АЗС з магазином ведеться відповідний облік товарів, що надходять від постачальників на підставі первинних документів (ТТН, накладних) останні зберігаються як прихідні документи та не рідше 10 днів передаються для обліку та зберігання у бухгалтерію Товариства. Вказала, що на момент проведення перевірки всі оригінали необхідних документів були на АЗС та були надані для огляду перевіряючим, про що власне і зазначила в протоколі. В судовому засіданні надала для огляду оригінали вказаних документів.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміінстративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, акт (довідку) фактичної перевірки від 07.11.2018 року, інші матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі є будь які фактичні дані, на підставі яких посадова особа у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, речовими доказами, а також іншими документами.

Як встановлено в судовому засіданні, доказом вчинення інкримінованого порушення ОСОБА_1, є складений протокол та акт (довідка) фактичної перевірки, які вказують, що ОСОБА_1 не забезпечила встановленого законодавством порядку у сфері торгівлі громадського харчування та послуг, а саме: на АЗС не ведеться облік ПММ, що спростовується матеріалами справи.

Відповідно до оглянутого в судовому засіданні договору купівлі-продажу № 11/06/18 від 11 червня 2018 року встановлено, що ТзОВ "НАФТОТРЕЙДЕР РЕСУРС", надалі продавець, в особі директора ОСОБА_2 та ТзОВ "ЦЕНТУРІОН- ДІСТРІБЮШИН", юридична адреса якого м.Луцьк вул. Кременецька,38, Волинської області, в подальшому покупець, в особі директора ОСОБА_3 уклали договір купівлі-продажу. Відповідно до п.1.1 договору продавець зобов'язується передати у власність покупця нафтопродукти в асортименті, в подальшому викладенні іменовані товар, а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його вартість на умовах даного договору. Крім того, відповідно до договору зберігання №24/11 від 24.2017 року ТзОВ "НАФТОТРЕЙДЕР РЕСУРС", надалі поклажодавець, в особі директора ОСОБА_2 та ТзОВ "ЦЕНТУРІОН- ДІСТРІБЮШИН", юридична адрес якого м.Луцьк вул. Кременецька,38, Волинської області, в подальшому зберігач, в особі директора ОСОБА_4 уклали договір про зберігання нафтопроуктів в асортименті, в подальшому іменовані-майно, передане йому поклажодавцем і повернути це майно в цілісності на умовах визначених договором. Майно вважається переданимна зберігання, при цьому право власності на майно до зберігача не переходить. Відповідно до п.4.1.4 даного договору збегігач зобов'язується відпускати зі зберігання майно уповноваженим представникам поклажодавця (в тому числі безготівковим клієнтам поклажодавця), при предявленні ними смарт-карти, картки на пальне, паливних карток, відомості, тощо, шляхом заправки вказаних ними транспортних засобів, з одночасним проведенням такого відпуску через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій, з роздрукуванням відповідних розрахункових документів.

Крім того, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення спростовується доданими до матеріалів справи документами, зокрема: товарно-транспортними накладними на відпуск нафтопродуктів, видатковою накладною № 632481 від 07.11.2018 року, видатковою накладною № 633250 від 08.11.2018 року, видатковою накладною № 634091 від 09.11.2018 року, видатковою накладною № 634668 від 10.11.2018 року, видатковою накладною № 634819 від 11.11.2018 року, видатковою накладною № 635824 від 12.11.2018 року, видатковою накладною № 636476 від 13.11.2018 року, видатковою накладною № 641200 від 14.11.2018 року, доданими та дослідженими актами приймання-передачі майна до договору зберігання №24/11 від 24.11.2017 року.

Разом з тим, суд вважає за належне звернути увагу на те, що сама по собі відсутність на момент перевірки контролюючим органом накладних за місцем реалізації чи зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та Положення (стандарту) бухгалтерського обліку, не є підставою для застосування до юридичної особи фінансової санкції, передбаченої статтею 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 30.01.2018 у справі №810/1148/17 (К/9901/4054/17) та від 07.08.2018р. у справі №825/10/17 (№К/9901/40869/18), а також Верховний Суд України у постанові від 20.01.2015р. у справі №21-275а14.

Відповідно до приписів п.12 ч.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" субєкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобовязані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Зважаючи на наведене, суд не приймає як доказ, факт зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення - вчинення вказаною особою адміністративного правопорушення за ч.1 ст.155-1 КУпАП, оскільки вина ОСОБА_5 яка за протоколом, допустила порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, а саме не ведення обліку ПММ нічим не доведена. Доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення ініціатором складення протоколу не надано.

Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об'єктивного дослідження доказів у справі та з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, як зазначено в ч.2 ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП і не може бути перекладений на суд.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП необхідно закрити за відсутністю в її діях складу та події вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 33, 34, 35,247,283, 284, 286, ч.1 ст.155 - 1 КУпАП, суддя,

постановив:

Справу відносно ОСОБА_1 за ст.ч. 1 ст. 155-1 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в її діях події та складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі скарги через Костопільський районний суд.

Суддя Опришко П.З.