Справа №: 343/2493/19
Провадження №: 3/0343/511/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2019 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Андрусів І. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від Долинського відділення поліції Калуського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адмiнiстративної вiдповiдальностi

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , одруженого, з вищою освітою, працюючого приватним підприємцем, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше до адмiнiстративної вiдповiдальностi не притягувався, РНОКПП-

за ст. 124 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження майна автозаправки.

Правопорушення вчинено при наступних обставинах.

З даних протоколу встановлено,що 02.12.2019 близько 11:20 год. с.Гошів по вул.Шевченка, Долинського району, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «ТАТА», д.н.з. НОМЕР_1 в з`єднанні із причепом д.н.з. НОМЕР_2 , не перевірив технічний стан транспортного засобу та причепа, внаслідок повороту праворуч від`єднався тягово-зчіпний пристрій причіпкової ланки, в результаті чого причіп в`їхав у стеллу (цілове табло) на АЗС «ANP», внаслідок чого стелла (цілове табло) отримало механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.2.3а 31.4.7д Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, визнав частково та пояснив, що не погоджується з даними, які відображені у протоколі про те, що він не перевірив технічний стан транспортного засобу та причепа, оскільки того ж дня було проведено технічний контроль причепа та визнано його справним. В підтвердження вище вказаного представив копію протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу. Крім того, пояснив, що в`їхав у стеллу (цілове табло) на АЗС «ANP» через поганий стан дороги, на якій були ями та горби, внаслідок чого його транспортний засіб знесло з проїжджої частини в сторону стелли, про що свідчать фотознімки, які просив долучити до матеріалів справи.

Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо часу, місця, способу настання обставин вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та безпосередньо її ролі в їх настанні, приходить до наступного висновку.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29.06.2007, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів цієї справи, особа, що притягається до адміністративної відповідальності будучи водієм, у вказаній дорожній обстановці, вимог наведених Правил не дотримався, не зважаючи на часткове визнання вини останнім, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 того ж Кодексу, належними та допустимими доказами, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №054313 від 02.12.2019, в якому викладена суть правопорушення;

- даними схеми місця ДТП, яка сталася 02.12.2019, в якій зазначені пошкодження стелли (цілового табла) АЗС «ANP», що виникли в результаті ДТП;

-даними пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 02.12.2019;

-даними копії фотознімку з місця ДПТ.

Згідно положень ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З диспозиції ст.124 КУпАП вбачається, що остання передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, що засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суди при розгляді цих категорій справ повинні враховувати, що диспозиції цих норм є банкетними, а тому суду слід ретельно з`ясовувати та зазначати у своєму рішенні, в чому саме полягали порушення, норми яких правил не додержані, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та передбаченими законом негативними наслідками, що настали.

Отже, питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол про адміністративне правопорушення, у діях конкретної особи суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам справи та здобутим доказам.

Викладене свідчить про те, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

За змістом Закону (КУпАП), розгляд справи здійснюється лише щодо особи, відносно якої складений протокол та в межах цього протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 №054313 від 02.12.2019, складеного щодо ОСОБА_1 , останній керуючи автомобілем марки «ТАТА», д.н.з. НОМЕР_1 в з`єднанні із причепом, д.н.з. НОМЕР_2 , не перевірив технічний стан транспортного засобу та причепа, внаслідок повороту праворуч від`єднався тягово-зчіпний пристрій причіпкової ланки, в результаті чого причіп в`їхав у стеллу (цілове табло) на АЗС «ANP», внаслідок чого стелла (цілове табло) отримало механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.2.3а, 31.4.7д Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Положеннями п.2.3 а Правил дорожнього руху, порушення якого поставлене у вину ОСОБА_1 передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Отже, відповідно до вимог цього пункту Правил, передбачена відповідальність водія у випадку не здійснення перевірки та не забезпечення технічно справного стану транспортного засобу та правильності кріплення вантажу, внаслідок чого настала дорожньо-транспортна пригода.

Згідно п.1.10 Правил дорожнього руху дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Безпечна швидкість - це швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах.

Дорожні умови - сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан.

З долучених до матеріалів справи фотознімків вбачається, що на цій ділянці покриття дороги не чисте, міститься сніговий покрив з піском, наявні ями та горби, ДТП відбулася у світлу пору доби, дорожнє покриття на момент ДТП мокре.

Як встановлено в судовому засіданні, транспортний засіб та причіп, яким керував ОСОБА_1 , був в технічно справному стані, що підтверджується копією протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 02.12.2019.

А відтак, за викладених обставин немає підстав вважати, що ОСОБА_1 допустив порушення вимог п.2.3 а Правил дорожнього руху, не забезпечивши безпеку дорожнього руху, перед виїздом не перевірив і не забезпечив технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу і такі дії знаходились би у причинному зв`язку із настанням ДТП, оскільки не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та спростовані долученими доказами до матеріалів справи.

Отже, у діях ОСОБА_1 відсутні порушення п.2.3 а Правил дорожнього руху.

У відповідності до п 31.4.7 д ПДР України, в порушення якого також поставлене у вину ОСОБА_1 інші елементи конструкції: зіпсовано тягово-зчіпний або опорно-зчіпний пристрій тягача і причіпної ланки у складі автопоїзда, а також передбачені їхньою конструкцією страхувальні троси (ланцюги). Є люфти в з`єднаннях рами мотоцикла з рамою бокового причепа.

Викладені обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «ТАТА», д.н.з. НОМЕР_1 в з`єднанні із причепом д.н.з. НОМЕР_2 ,не вибрав безпечної швидкості ,не врахував дорожню обстановку, внаслідок повороту праворуч від`єднався тягово-зчіпний пристрій причіпкової ланки, в результаті чого причіп в`їхав у стеллу (цілове табло) на АЗС «ANP», в результаті чого стелла (цілове табло) отримала механічні пошкодження

Аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно квалiфiковано за ст. 124 КУпАП, оскільки він порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження майна автозаправки.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення та його особу, те, що вину визнав частково, до адміністративної відповідальності притягується вперше, обставини, які пом"якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які б обтяжували та пом"якшували відповідальність ОСОБА_1 , суд не встановив.

З урахуванням вищевказаного, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 стягнення, яке б вiдповiдало вчиненому ним правопорушенню та його особi, в межах санкцiї ст. 124 КУпАП.

На підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 124 КУпАП, керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача № UA6026001; код класифікації доходів бюджету -22030106) -384,20 грн. судового збору.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ч.2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд.

Суддя: