Справа № 617/464/19
Провадження № 3/617/160/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2019 року суддя Вовчанського районного суду Харківської області - Глоба М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Вовчанську Харківської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Вовчанського ВП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Вовчанські Хутори Вовчанського району Харківської області, громадянина України, освіта повна середня, не працюючого, інваліда 2 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, інд. номер - НОМЕР_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

21 березня 2019 року о 20 год. 00 хв. ОСОБА_1 заходячись за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1, вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме: висловлювався в адресу своєї матері, ОСОБА_2 нецензурною лайкою, погрожував фізичним насильством, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров'ю.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 свою вину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, пояснивши, що 21 березня 2019 року о 20 год. 00 хв. він заходився за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 та вчинив сварку з своєю матір'ю, ОСОБА_2, під час якої ображав її нецензурною лайкою.

Крім пояснень ОСОБА_1, його вина підтверджується наступним.

Даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 183119 від 26 березня 2019 року, відповідно до якого, 21 лютого 2019 року о 20 год. 00 хв. ОСОБА_1 заходячись за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1, вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме: висловлювався в адресу своєї матері, ОСОБА_2 нецензурною лайкою, погрожував фізичним насильством, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров'ю.

Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП настає у разі вчинення особою, повторно протягом року, домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Таким чином, наявність переконливих, чітких, узгоджених між собою належних та допустимих доказів, не залишають сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173 -2 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 кваліфікуються за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,як вчинення повторно протягом року домашнього насильства психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров'ю потерпілого.

Обставиною, що пом'якшує відповідальністьОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 34 КУпАП визнається - щире розкаяння винного.

Обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 35 КУпАП, судом не встановлені.

У статті 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Таким чином, при вирішенні питання про накладення стягнення за допущене адміністративне правопорушення, враховуючи дані про особу ОСОБА_1, ступінь його вини, майновий стан, наявність обставини, яка пом'якшує та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю необхідним накласти адміністративне стягнення передбачене санкцією ч. 2 ст. 173-2 КупАП, у виді штрафу у мінімальному розмірі, що є достатньою мірою відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

ОСОБА_1 являється інвалідом другої групи, що підтверджується посвідченням серії ААБ № 208744 виданим 03 грудня 2018 року Управлінням соціального захисту населення Вовчанської РДА, а у відповідності до п. 9 ч. 1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», останній звільняється від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33-38, 40-1, ч.2 ст. 173-2, 276, 279, 283-285 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАПу виді штрафу в дохід держави у сумі 340 (триста сорок) грн. 00 коп. (рахунок отримувача 0157, МФО 899998, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), отримувач коштів УДКСУ у Вовчанському районі).

Постанова судді протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, через Вовчанський районний суд Харківської області.

Суддя -