гСправа № 358/1433/18 Провадження № 3/358/1/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року м. Богуслав

Суддя Богуславського районного суду Київської області Кіхтенко С.О., за участю секретаря судового засідання Симоненко О.О., прокурора Сєдова В.О., захисника ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту моніторингу дотримання законодавства про конфлікт інтересів та інших обмежень щодо запобігання корупції Національного агентства з питань запобігання корупції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований та проживає за адресою: 09701, Київської області, м. Богуслав, вул. Вербова, 10, працюючого на посаді головним лікарем Богуславської ЦРЛ Київської області, за ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2, перебуваючи на посаді головного лікаря Богуславської центральної районної лікарні, тобто будучи субєктом, визначеним у п.п. «а», п. 2 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» (далі - Закон), субєктом, на якого поширюється дія цього Закону, 21.12.2017 під час реалізації службових повноважень у порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону не повідомивши про наявність у нього реального конфлікту інтересів, прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, який полягав у покращенні матеріального становища близької особи - дружини ОСОБА_3, у звязку з прийняттям наказу № 174 від 21.21.2017 року про преміювання працівників Богуславської центральної районної лікарні, вчинивши дії в умовах реального конфлікту інтересів, чим порушив вимоги, встановлені згідно з п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172 КУпАП.

Він же, займаючи посаду головного лікаря Богуславської центральної районної лікарні, тобто будучи субєктом, визначеним у п.п. «а», п. 2, ч. 1, ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» (далі - Закон), субєктом, на якого поширюється дія цього Закону, 21.12.2017 під час реалізації службових повноважень у порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, який полягав у покращенні матеріального становища близької особи - дружини ОСОБА_3 у звязку з прийняттям наказу про преміювання працівників Богуславської центральної районної лікарні, чим порушив вимоги, встановлені згідно з п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.172-7 КУпАП.

ОСОБА_2 в судовому засіданні вину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнав, та пояснив, що відповідно до положення про преміювання працівників Богуславської ЦРЛ Київської області подання на преміювання має право подавати він, як керівник структурного підрозділу, або заступник керівника.

Його дружина ОСОБА_3, працює в Богуславській ЦРЛ Київської області на посаді лікаря кардіолога та підпорядкована безпосередньо заступнику головного лікаря з медичних питань, і саме вона подала подання на преміювання в тому числі і його дружину, ОСОБА_3.

Оскільки головним розпорядком бюджетних коштів являється Богуславська РДА Київської області, то всі видатки узгоджуються саме з головою РДА.

В даному випадку щодо преміювання працівників Богуславської ЦРЛ Київської області, перелік працівників попередньо також був погоджений з головою Богуславської РДА Київської області, а тому він не вбачав в своїх діях будь яких порушень чинного законодавства.

Прокурор Сєдов В.О. в судовому засіданні обставини, викладені у протоколах про вчинення адміністративних правопорушень, підтримав, зазначив про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 172 7 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 в судовому засіданні просив закрити провадження у справі у звязку закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Суддя, заслухавши пояснення ОСОБА_2, прокурора, захисника, дослідивши письмові матеріали справи, вирішив наступне.

Відповідно до «п. п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» субєктами, на яких поширюється дія цього Закону, є посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у п. 1 ч. 1 цієї статті, особи, які входять до складу наглядової ради державного банку, державного підприємства або державної організації, що має на меті одержання прибутку.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції» потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на обєктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону, зобовязані повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до наказу Управління охорони здоровя Київської обласної державної адміністрації № 356 «Про призначення на посаду» від 01.11.1996 року ОСОБА_2 призначено на посаду головного лікаря Богуславської ЦРЛ Київської області.

01.12.2017 року між Богуславською районною радою Київської області в особі голови ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено контракт про призначення на посаду головного лікаря Богуславської ЦРЛ Київської області.

Відповідно до п. 4 Контракту керівник Богуславської ЦРЛ Київської області підзвітний Богуславській районній раді Київської області у межах, установлених законодавством та статутом закладу.

Таким чином, ОСОБА_2, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, перебуваючи на посаді головного лікаря Богуславської ЦРЛ Київської області, порушуючи вимоги ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції», усвідомлюючи суперечність між приватними інтересами та його службовими повноваженнями, не повідомивши у встановленому законом випадках та порядку наявності реального конфлікту інтересів Богуславську районну раду Київської області, прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, обумовленого усвідомленням та бажанням покращення матеріального стану, шляхом надання премії дружині ОСОБА_3.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, а саме: неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та в прийнятті рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто в даному випадку за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Слід зазначити, що встановлення законодавцем строку давності притягнення до відповідальності є важливою гарантією прав особи, що випливає з принципу правової визначеності, який є елементом принципу верховенства права. У звязку з цим тлумачення положень ч. 3 ст.38 КУпАП не може носити довільного характеру та розумітися суто формально, зокрема, шляхом ототожнення моменту виявлення правопорушення з моментом складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, у справі «ОСОБА_6 проти України» (Oleksandr Volkov v. Ukraine, рішення від 9 січня 2013 року, заява № 21722/11) Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) зазначив: «Суд вважає, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними... Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень... Хоча Суд не вважає за належне вказувати на те, наскільки тривалим повинен бути строк давності, він вважає, що такий підхід, коли строк притягнення до дисциплінарної відповідальності у дисциплінарних справах, які стосуються суддів, є невизначеним, становить серйозну загрозу принципові юридичної визначеності» (§§137, 139).

У справі «ВАТ "Нефтяна компанія Юкос" проти Росії» (ОАО Neftyanaya Kompaniya Yukos v. Russia, рішення від 20.09.2011 р., заява № 14902/04) ЄСПЛ нагадав «принцип, що міститься, перш за все, у статті 7 Конвенції, але охоплюється також поняттям верховенства права і вимогою законності в статті 1 Протоколу N 1 до Конвенції, тільки закон може визначати злочин і передбачати за нього покарання. У той час як він, зокрема, забороняє поширення існуючих злочинів на дії, які раніше такими не були, він також встановлює принцип, що кримінальний закон не повинен тлумачитися розширено на шкоду обвинуваченому, наприклад, за аналогією. Звідси випливає, що злочини і відповідні покарання повинні бути ясно визначені законом. Дана вимога задовольняється, якщо особа може усвідомлювати за рахунок формулювання норми, при необхідності за допомогою правової консультації, за які дії та бездіяльність він може нести кримінальну відповідальність... Крім того, термін "закон" передбачає якісні вимоги, включаючи доступність і передбачуваність...

Суд раніше визначав термін давності як передбачене законом право порушника не бути підданим переслідуванню або притягнутим до суду після закінчення певного строку після вчинення правопорушення. Строки давності, які характерні для національних правових систем держав-учасниць, відповідають кільком цілям, в числі яких забезпечення правової визначеності та остаточності, та запобігання обмеженням прав обвинувачених, які можуть бути порушені, якщо суди повинні будуть прийняти рішення на підставі доказів, що можуть стати неповними з плином часу» (§567, 568). Зокрема, в цій справі ЄСПЛ прийшов до висновку, що рішення Конституційного Суду РФ, яке дозволило не застосувати норму закону щодо строку давності в цій справі, становило непередбачуване тлумачення норм закону, що суперечило принципу правової визначеності, а отже становило порушення норм Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що практика ЄСПЛ не містить конкретних вимог щодо того, яким тривалим має бути строк притягнення до відповідальності, у тому числі до адміністративної, залишаючи це питання на розсуд держави, у першу чергу, законодавця. Проте на думку ЄСПЛ, держави повинні встановити такі строки, при цьому відповідні норми мають відповідати критеріям якості та передбачуваності, що накладає певні обмеження під час їх тлумачення таке тлумачення має бути виключно послідовним розясненням правил кримінальної, адміністративної чи іншої відповідальності, яке повинно бути сумісним з сутністю правопорушення та може бути розумно передбачуваним (див.: ОАО Neftyanaya Kompaniya Yukos v. Russia, §571).

На думку суду в цій справі момент вчинення правопорушення слід вважати момент його виявлення, оскільки саме на підставі зібраних ними матеріалів пізніше було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Інше тлумачення могло б призвести до порушення стандартів, сформульованих ЄСПЛ при тлумаченні положень статей 1, 6, 7 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і ст.1 Першого протоколу до цієї Конвенції.

Оскільки Департаментом моніторингу дотримання законодавства про конфлікт інтересів та інших обмежень щодо запобігання корупції Національного агентства з питань запобігання корупції на виконання їх листа щодо отримання інформації з Богуславської ЦРЛ Київської області перелік документів отримано 16.04.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням, та факт вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією виявлено 11.06.2018 року, що підтверджується відміткою Національного агентства з питань запобігання корупції про отримання відповіді голови Богуславської районної ради Київської області ОСОБА_4, відповідно до якого було встановлено, що ОСОБА_2 із відповідною заявою про наявність у нього конфлікту інтересів, зумовлених сімейними стосунками з ОСОБА_3, до виконавчого апарату Богуславської районної ради Київської області не звертався та вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, то на момент розгляду справи сплили строки накладення адміністративного стягнення.

У звязку з тим, що на момент розгляду протоколу про адміністративне правопорушення сплили строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 36, 38, 247 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП закрити у звязку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційної інстанції через Богуславський районний суд Київської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя ОСОБА_7